Справа № 2а-499/2011
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-499/2011

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції:
Наумчак Л.І.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

розглянувши в м. Одесі в порядку
письмового провадження на підставі ч. 8
ст. 183-2 КАС України апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Балтському районі Одеської області на
постанову Балтського районного суду
Одеської області від 16 грудня 2011 року
по справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Балтському районі Одеської
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання здійснити перерахунок
підвищення до пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Балтському районі Одеської області
(далі Управління ПФУ в Балтському
районі Одеської області) про визнання
протиправними дій та зобов'язання
здійснити перерахунок підвищення до
пенсії як інваліду війни з 01 січня 2006
року. Одночасно позивач просив
поновити строк звернення до суду з
відповідним позовом.

В обґрунтування позову зазначалось, що
ОСОБА_1 являється інвалідом війни ІІ
групи, а тому відповідно до ч. 3 ст. 13
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» має право на підвищення
пенсії у розмірі 350 % мінімальної пенсії
за віком. Однак Управлінням ПФУ в
Балтському районі Одеської області
зазначене підвищення виплачується в
значно меншому розмірі.

Постановою Балтського районного суду
Одеської області від 16 грудня 2011 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Визнано неправомірною відмову
відповідача в перерахунку та виплаті
щомісячного довічного грошового
утримання позивачу, як інваліду війни
ІІ групи. Зобов'язано Управління ПФУ в
Балтському районі Одеської області
провести перерахунок та виплату ОСОБА_1
раніше призначеної пенсії на 350 %
мінімальної пенсії за віком, як
інваліду війни ІІ групи, відповідно до
положень ч. 3 ст. 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та перерахувати
вищевказане підвищення, виходячи із
прожиткового мінімуму, затвердженого
Законом України «Про прожитковий
мінімум», ст. ст. 28, 42 та 46 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, та зробити
перерахунок і виплату заборгованості з
урахуванням сплачених сум, починаючи з
01 січня 2006 року по 18 червня 2011 року.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, начальник
Управління ПФУ в Балтському районі
Одеської області в апеляційній скарзі
зазначає, що судом першої інстанції при
вирішенні справи порушено норми
матеріального та процесуального права.
Так, судом не прийнято до уваги, що на
момент винесення оскарженої постанови
в Закон України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» внесено зміни, на підставі
яких позивачу проведено перерахунок
щомісячного грошового утримання, як
інваліду війни ІІ групи, з підвищенням
на 50 відсотків прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність.
Крім того, судом безпідставно
поновлено позивачу строк звернення до
суду, встановлений ст. ст. 99 та 100 КАС
України. У зв'язку з викладеним в
апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування постанови суду першої
інстанції з винесенням нової постанови
про відмову у задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до висновку
про необхідність її часткового
задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється
інвалідом війни ІІ групи, що
підтверджується відповідним
посвідченням.

З 01 липня 2006 року ОСОБА_1 виплачується
підвищення до щомісячного грошового
утримання, як інваліду війни, в розмірі
50 відсотків прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1,
суд першої інстанції виходив з
наявності у позивача права на
перерахунок підвищення до щомісячного
грошового утримання за період з 01 січня
2006 року по 18 червня 2011 року в розмірі,
встановленому Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» (в редакції від 23
листопада 1995 року).

Проте, при розгляді позовних вимог
ОСОБА_1 за період з 01 січня 2006 року по 18
березня 2011 року судом першої інстанції
порушено норми процесуального права,
зокрема ст. ст. 99 та 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 названого Кодексу
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Як встановлено матеріалами справи,
позивач звернувся за захистом
порушеного відповідачем права на
перерахунок підвищення до щомісячного
грошового утримання як інваліду війни
за період з 01 січня 2006 року лише у
вересні 2011 року. При цьому протягом 2006 -
2011 років ОСОБА_1 щомісяця отримував
щомісячне грошове утримання, а тому
повинен був дізнатись про порушення
свого права саме у цей період.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції знаходить обґрунтованими
доводи апелянта щодо відсутності
підстав для поновлення позивачу строку
звернення до суду з відповідними
позовними вимогами за період з 01 січня
2006 року по 18 березня 2011 року.

На підставі наведених вище положень
процесуального закону, із врахуванням
викладеного вище висновку щодо
безпідставного поновлення судом
першої інстанції позивачу строку для
звернення з позовом до суду,
апеляційний суд приходить до висновку
про скасування постанови суду першої
інстанції в частині задоволених
позовних вимог за період з 01 січня 2006
року по 18 березня 2011 року із залишенням
без розгляду вказаних вимог позивача.

Щодо вимог ОСОБА_1 про зобов'язання
відповідача провести перерахунок
підвищення до щомісячного грошового
утримання за період з 19 березня 2011 року
по 18 червня 2011 року слід зазначити
наступне.

Основні положення щодо правового
статусу ветеранів війни, у тому числі
питання щодо надання їм пільг, переваг
та соціальних гарантій, визначаються
Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту».

Згідно ст. 4 названого Закону до
ветеранів війни належать інваліди
війни.

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» від 05 жовтня 2005 року статтю 13
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» викладено в новій редакції,
відповідно до якої інвалідам війни ІІ
групи, пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 50
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Вказані зміни до ст. 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» набули
чинності з 01 січня 2006 року, не
скасовані, Конституційним Судом
України неконституційними не визнані,
а тому є чинними, у зв'язку з чим з
вказаної дати позивачу виплачувалося
підвищення до щомісячного довічного
грошового утримання у зазначеному
розмірі, що виключає можливість
задоволення вимог ОСОБА_1 за період
після 19 березня 2011 року.

Враховуючи, що судом першої інстанції
при повному встановленні обставин
справи порушено норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
постановлене судове рішення на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України
підлягає скасуванню з винесенням нової
постанови про відмову у задоволенні
вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 183-2, 195, 197, 198, 202, 203, 205, 207,
254 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Балтському
районі Одеської області задовольнити
частково.

Постанову Балтського районного суду
Одеської області від 16 грудня 2011 року
скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання
протиправними дій та зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Балтському районі Одеської області
провести перерахунок підвищення до
щомісячного довічного грошового
утримання за період з 01 січня 2006 року по
18 березня 2011 року залишити без
розгляду.

В іншій частині прийняти нову
постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у
задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: