Справа № 808/1006/14
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

25 березня 2014 року (09 год. 50 хв.) Справа №
808/1006/14 м.Запоріжжя Запорізький
окружний адміністративний суд у
складі:

головуючого судді Киселя Р.В.,

при секретарі судового засідання Кай
К.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автоспецлізинг» про
стягнення коштів за податковим боргом.

07.02.2014 до Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області (далі - позивач) до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автоспецлізинг»
(далі - відповідач), в якому позивач
просить: стягнути з відповідача
податковий борг у сумі 2618,72 грн., а саме:
з податку на прибуток приватних
підприємств 1021,88 грн., з комунального
податку 1596,84 грн.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що
відповідач станом на 05.02.2014 має
податковий борг перед бюджетом у сумі
2618,72 грн.: з податку на прибуток
приватних підприємств у розмірі 1021,88
грн., з комунального податку - 1566,05 грн.
Борг виник в результаті несплати
відповідачем узгоджених сум
податкових зобов'язань, визначених
позивачем за результатами перевірок.

Ухвалою від 10.02.2014 провадження у справі
було відкрите, судове засідання
призначене на 25.02.2014.

У судове засідання, призначене на
25.02.2014, представники сторін, належним
чином повідомлених про дату, час та
місце судового засідання, не прибули.

За клопотанням позивача, ухвалою від
25.02.2014 провадження у справі було
зупинене до 12.03.2014.

Ухвалою від 12.03.2014 провадження у справі
поновлене, судове засідання призначене
на 12.03.2014.

В період з 11.03.2014 по 21.03.2014 головуючий
суддя перебував у відрядженні у зв'язку
з проходженням щорічного двотижневого
навчання у Національній школі суддів
України, у зв'язку із чим провадження у
справі не могло бути поновлене 12.03.2014.

Ухвалою від 24.03.2014 провадження у справі
було поновлене, судове засідання
призначене на 25.03.2014.

25.03.2014 до суду надійшло клопотання
позивача про розгляд справи за
відсутності його представника, на
задоволенні позову наполягає.

У судове засідання 25.03.2014 представник
відповідача, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду, не прибув. Поштове
відправлення, в якому містилась судова
повістка, повернувся до суду із
відміткою пошти «за закінченням
терміну зберігання».

Згідно із ч. 11 ст. 35 КАС України у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Відповідно до ч. 8 ст. 35 КАС України
вважається, що повістку вручено
юридичній особі, якщо вона доставлена
за адресою, яка внесена до відповідного
державного реєстру.

Судові повістки надсилались
відповідачу на адресу визначену у
витязі з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб
підприємців.

Відтак, відповідач є таким, що
належним чином повідомлений про дату,
час та місце судового засідання.

За змістом ч. 4 ст. 128 КАС України у разі
неприбуття відповідача, який не є
суб'єктом владних повноважень,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин або без повідомлення
ним про причини неприбуття розгляд
справи не відкладається і справу може
бути вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин суд дійшов висновку
щодо можливості розгляду справи за
відсутності представників сторін на
підставі наявних у справі матеріалів.

Враховуючи неявку у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
суд керуючись ч. 1 ст. 41 КАС України не
здійснював фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Суд, розглянувши матеріали і з'ясувавши
обставини адміністративної справи,
дослідивши наявні у справі докази у їх
сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців відповідач 13.07.2006
зареєстрований в якості юридичної
особи.

Позивачем 13.11.2012 було проведено
камеральну перевірку відповідача, за
наслідками якої складено акт від 13.11.2012
№416/1510/34501509 камеральної перевірки
податкової звітності з податку на
прибуток, у висновках якого зазначено,
що відповідачем порушено вимоги пп.
49.18.2 п. 49.18 ст. 49, пп. 54.3.1 п. 54.3 ст. 54
Податкового Кодексу України, тобто
відповідачем податкова звітність з
податку на прибуток не подана (не
своєчасно подана).

У зв'язку з встановленням зазначеним
Актом перевірки порушень, на підставі
п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України
позивачем було прийняте податкове
повідомлення-рішення від 20.11.2012 №,
яким відповідачу визначено суму штрафу
у розмірі 342,00 грн. Вказане податкове
повідомлення-рішення було отримано
відповідачем 20.11.2013, про що свідчить
підпис директора відповідача, наявний
на корінці податкового
повідомлення-рішення.

16.12.2010 була проведена
документальна невиїзна перевірка
відповідача, за наслідками якої
позивачем було складено акт від 16.12.2010
№1004/1501/34501509 про результати невиїзної
документальної перевірки своєчасності
подання податкової звітності, у
висновках якого зазначено, що
відповідачем порушено вимоги пп. «б»
пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників перед бюджетами та
державними цільовими фондами», п. 16.4 ст.
16 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», а саме
відповідачем податкова звітність з
податку на прибуток не подана (не
своєчасно подана).

У зв'язку з встановленим зазначеним
Актом перевірки порушенням, на
підставі пп. 17.1.1 п. 17.1 ст. 17
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державним цільовими
фондами» було прийняте податкове
повідомлення-рішення від 26.01.2011
№000181502/0, яким відповідачу визначена
сума штрафу у розмірі 680,00 грн. Вказане
податкове повідомлення-рішення
направлялося на адресу відповідача,
проте було повернуте позивачу з
відміткою відділення поштового зв'язку
«за закінченням терміну зберігання».

Враховуючи відсутність заперечень
відповідача проти позову та ненадання
ним доказів, які б спростовували доводи
позивача, судом встановлено, що
зазначені податкові
повідомлення-рішення відповідачем не
оскаржені.

Судом встановлено, що згідно даних
облікової картки відповідача станом на
31.12.2011 за відповідачем рахувалась
переплата у розмірі 0,12 грн.

Отже, податковий борг відповідача з
податку на прибуток складає 342,00 грн. +
680,00 грн. - 0,12 грн. = 1021,88 грн.

Судом встановлено, що позивачем була
проведена документальна невиїзна
перевірка відповідача, за наслідками
якої позивачем складено акт від 16.12.2010
№580/1502/34501509 про результати невиїзної
документальної перевірки своєчасності
подання податкової звітності, у
висновках якого зазначено, що
відповідачем порушено вимоги пп. «а»
пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників перед бюджетами та
державними цільовими фондами», п. 2.5
«Про затвердження положення про
комунальний податок» рішення
Запорізької міської ради від 09.06.2004 №7
«Про внесення змін до положень про
місцеві податки та збори», п. 2.5 рішення
Запорізької міської ради від 30.11.2005 №6
«Про внесення змін до положень про
місцеві збори», а саме відповідачем не
подано або не своєчасно подано
податкову звітність по комунальному
податку.

У зв'язку з встановленим зазначеним
Актом перевірки порушенням, на
підставі пп. 17.1.1 п. 17.1 ст. 17
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державним цільовими
фондами» було прийняте податкове
повідомлення-рішення від 26.01.2011
№000181502/0, яким відповідачу визначена
сума штрафу у розмірі 2040,00 грн. Вказане
податкове повідомлення-рішення
направлялося на адресу відповідача,
проте було повернуте позивачу з
відміткою відділення поштового зв'язку
«за зазначеною адресою не
знаходиться».

Враховуючи відсутність заперечень
відповідача проти позову та ненадання
ним доказів, які б спростовували доводи
позивача, судом встановлено, що
зазначене податкове
повідомлення-рішення відповідачем не
оскаржено.

Судом встановлено, що згідно даних
облікової картки відповідача 24.11.2011
останнім було частково сплачено суму
штрафних санкцій по комунальному
податку у розмірі 473,95 грн.

Отже, податковий борг відповідача з
комунального податку складає 2040,00 грн. -
473,95 грн. = 1566,05 грн.

Також, згідно даних облікової картки
відповідача за несвоєчасну сплату
податкових зобов'язань відповідачу
була нарахована пеня, яка станом на
31.12.2012 складала 30,79 грн.

Отже, згідно даних облікової картки
відповідача та довідки про
заборгованість станом на 25.01.204
загальна сума податкової
заборгованості відповідача перед
бюджетом складає 1021,88 грн. + 1566,05 грн. +
30,79 грн. = 2618,72 грн.

Вищезазначені суми грошових
зобов'язань відповідачем не були
сплачені.

29.03.2011 позивачем була сформована
податкова вимога №252, яка визначала
суму податкового боргу відповідача за
узгодженим грошовим зобов'язанням у
розмірі 2719,88 грн. Вказана податкова
вимога направлялося на адресу
відповідача, проте була повернута
позивачу з відміткою відділення
поштового зв'язку «за закінченням
терміну зберігання».

Надаючи оцінку вимогам позивача, суд
виходить з наступного.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового
кодексу України, у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

У зазначені строки нараховані
податкові зобов'язання не сплачено,
тому згідно п.п. 14.1.175 ст. 14
Податкового кодексу України, це є
податковим боргом; податковий борг -
сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до п.п. 59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.3 ст. 59 Податкового
кодексу України, податкова вимога
надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання. Податкова
вимога повинна містити відомості про
факт виникнення грошового зобов'язання
та права податкової застави, розмір
податкового боргу, який забезпечується
податковою заставою, обов'язок
погасити податковий борг та можливі
наслідки його непогашення в
установлений строк, попередження про
опис активів, які відповідно до
законодавства можуть бути предметом
податкової застави, а також про можливі
дату та час проведення публічних
торгів з їх продажу.

Підпунктом 59.4 ст. 59 Податкового кодексу
України визначено, що податкова вимога
надсилається також платникам податків,
які самостійно подали податкові
декларації, але не погасили суми
податкових зобов'язань у встановлені
цим Кодексом строки, без попереднього
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

На виконання зазначеної норми права, у
зв'язку з непогашенням відповідачем
податкового боргу, податківцями була
направлена в його адресу податкова
вимога від 29.03.2011 №252, сума грошового
зобов'язання визначена у розмірі 2719,88
грн. Вказана податкова вимога
направлялося на адресу відповідача,
проте була повернута позивачу з
відміткою відділення поштового зв'язку
«за закінченням терміну зберігання».

Вищенаведеними нормативними актами не
передбачено направлення податкових
вимог в інших випадках.

Пунктом 60.1 ст. 60 Податкового кодексу
України визначені обставини за
наявності яких податкова вимога
вважається відкликаною.

Відповідач не надав заперечень проти
вимог заявленого позову, тому у суду
відсутні підстави вважати податкову
вимогу від 29.03.2011 №252 відкликаною, крім
того, наданою позивачем обліковою
карткою відповідача підтверджується,
що податковий борг повністю не
погашений. Відтак, податкова вимога
позивача від 29.03.2011 №252 є чинною.

Згідно із п. 120.1 ст. 120 Податкового
кодексу України неподання або
несвоєчасне подання платником
податків або іншими особами,
зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори податкових
декларацій (розрахунків), тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 170
гривень, за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання. Ті самі дії,
вчинені платником податків, до якого
протягом року було застосовано штраф
за таке порушення, тягнуть за собою
накладення штрафу в розмірі 1020 гривень
за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання.

Згідно пп. 17.1.1 п. 17.1 ст. 17 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державним цільовими фондами» (що діяв
на час прийняття податкових
повідомлень-рішень від 26.01.2011 №000181502/0)
платник податків, що не подає податкову
декларацію у строки, визначені
законодавством, сплачує штраф у
розмірі десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян за кожне
таке неподання або її затримку.

Судом встановлено, що у зв'язку з
несвоєчасним поданням (неподанням)
відповідачем податкових декларацій з
податку на прибуток та з комунального
податку позивачем були прийняті
податкові повідомлення-рішення від
26.01.2011 №000181502/0, від 26.01.2011 №000181502/0 та від
20.11.2012 №, якими відповідачу
визначалися суми штрафу з податку на
прибуток у розмірі 342,00 грн. та 680,00 грн.,
з комунального податку у розмірі 2040,00
грн.

Згідно з пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України, грошове зобов'язання
платника податків - сума коштів, яку
платник податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пп. 14.1.137 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України, орган стягнення -
державний орган, уповноважений
здійснювати заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу в межах
повноважень, встановлених цим Кодексом
та іншими законами України.

Відповідно до п. 41.5 ст. 41 Податкового
кодексу України органами стягнення є
виключно органи державної податкової
служби, які уповноважені здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу в межах їх
повноважень, а також державні
виконавці в межах своїх повноважень.

Відповідно до пп. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

Відповідно до п.п. 95.1 - 95.3 ст. 95
Податкового кодексу України орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Відповідач не надав суду будь-яких
доказів на спростування вимог
позивача, тому, враховуючи вимоги ч. 1
ст. 71 КАС України, суд доходить висновку
про наявність необхідної сукупності
обставин, які дають підставу для
висновку щодо правомірності
заявленого позову.

Враховуючи вище викладене, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, вказана сума
заборгованості повинна бути стягнута з
відповідача.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 94 КАС
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищезазначене та керуючись
ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Автоспецлізинг» про стягнення коштів
за податковим боргом - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автоспецлізинг»
(, зареєстроване: 69068, м.
Запоріжжя, вул. Іванова, буд. 85, кв. 6)
податковий борг з податку на прибуток
приватних підприємств у сумі 1021,00 грн.
(одна тисяча двадцять одна гривня 00
коп.) на р/р 0009, код платежу 11021000,
отримувач - Державний бюджет
Шевченківського району, код отримувача
38025367, банк - ГУДКСУ у Запорізькій
області, МФО 813015.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автоспецлізинг»
(, зареєстроване: 69068, м.
Запоріжжя, вул. Іванова, буд. 85, кв. 6)
податковий борг з комунального податку
у сумі 1596,84 грн. (одна тисяча п'ятсот
дев'яносто шість гривень 84 коп.) на р/р
0009, код платежу 16010200, отримувач -
Державний бюджет Шевченківського
району, код отримувача 38025367, банк -
ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль