Справа № 817/4567/13-а
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гудима
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"02" квітня 2014 р.
Справа № 817/4567/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Жизневської А.В.

суддів:
Кузьменко Л.В.

Малахової Н.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "27" січня 2014
р. у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
"РЕНОМЕ-СМАРТ" до Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області про визнання дій
протиправними ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 27 січня 2014
року позов задоволено. Визнано
протиправною відмову Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області №8474/16-17-22-02 від
12.11.2013 року у прийнятті уточнюючого
розрахунку податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за червень 2013 року № від
08.11.2013 року як податкової звітності.
Визнано уточнюючий розрахунок
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок товариства з обмеженою
відповідальністю "Реноме-Смарт"
(далі-Товариство) за червень 2013 року
№ від 08.11.2013 року, таким, що
поданий 8 листопада 2013 року - у день його
фактичного отримання Державною
податковою інспекцією у м. Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області (далі-ДПІ).

Присуджено на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
"Реноме-Смарт" із Державного бюджету
України судовий збір у розмірі 68,82 грн.

Апелянт в апеляційній скарзі просить
скасувати вказану постанову та
прийняти нову про відмову у задоволені
позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
18.07.2013 року Товариством засобами
електронного зв'язку подано до ДПІ у
м.Рівному податкову декларацію з
податку на додану вартість за червень
2013 року № (а.с.26-29) разом з
додатками (а.с.33-67), що підтверджено
квитанціями №1 та №2 від 18.07.2013 року
(а.с.30-31). 08.11.2013 року Товариство подало
уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок за
червень 2013 року № від 08.11.2013 року
(а.с.8-10), що підтверджується квитанціями
№1 та №2 (а.с.5-6). У зв'язку з коригуванням
значення рядків 7,9 та 18 податкової
декларації, позивачем скориговано
значення рядка 25, а саме: зменшено суму
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість на 386797 грн. 26.11.2013 року
на адресу Товариства надійшов лист ДПІ
№8474/16-17-22-02 від 12.11.2013 року про
невизнання уточнюючого розрахунку за
червень 2013 року № від 08.11.2013 року
податковою звітністю (а.с.11).

Суд вірно зазначив, що у відповідності
до приписів діючого законодавства
(пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.46.1 ст.46, п.49.1 ст.49
Податкового кодексу України) формами
податкової звітності з податку на
додану вартість є податкова декларація
з податку на додану вартість;
уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок та
розрахунок податкових зобов'язань,
нарахованих отримувачем послуг, не
зареєстрованим як платник податку на
додану вартість, які постачаються
нерезидентами, у тому числі їх
постійними представництвами, не
зареєстрованими платниками податків,
на митній території України.

При розгляді справи з'ясовано, що
до такої податкової звітності як
уточнюючий розрахунок повинні
застосовуватися загальні вимоги щодо
подання податкової звітності. Наявний
в матеріалах справи уточнюючий
розрахунок від 08.11.2013 року містить всі
необхідні реквізити, визначені п.48.3 та
п.48.4 ст.48 Податкового кодексу України, а
саме: тип документа; звітний період, за
який подається податкова декларації та
звітний період, що уточнюється; повне
найменування та код платника податків,
його місцезнаходження; реєстраційний
номер облікової картки платника
податків; найменування контролюючого
органу, до якого подається звітність;
дати подання звітів; ініціали, прізвища
та реєстраційні номери облікових
карток посадових осіб платника
податків.

Згідно п.50.1 ст.50 Податкового кодексу
України у разі якщо у майбутніх
податкових періодах (з урахуванням
строків давності, визначених статтею 102
цього Кодексу) платник податків
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявляє помилки, що містяться у раніше
поданій ним податковій декларації
(крім обмежень, визначених цією
статтею), він зобов'язаний надіслати
уточнюючий розрахунок до такої
податкової декларації за формою чинною
на час подання уточнюючого розрахунку.

За п.49.11 ст.49 Податкового кодексу
України у разі подання платником
податків до органу державної
податкової служби податкової
декларації (уточнюючого розрахунку),
заповненої з порушенням вимог пунктів
48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий
орган державної податкової служби
зобов'язаний надати такому платнику
податків письмове повідомлення про
відмову у прийнятті його податкової
декларації із зазначенням причин такої
відмови; у разі отримання такої
податкової декларації, надісланої
поштою або засобами електронного
зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з
дня її отримання.

Суд встановив, що 12.11.2013 року ДПІ
прийнято рішення про невизнання
уточнюючого розрахунку податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок за
червень 2013 року № від 08.11.2013 року
податковою звітністю. Вказане за
змістом і формою не передбачено
Податковим кодексом України, але є
підставою вважати, що ДПІ відмовилася
прийняти уточнюючий розрахунок.
Причиною відмови у прийнятті
уточнюючого розрахунку від 08.11.2013 року
вона вказує неможливість подання
платниками податків уточнюючих
розрахунків у разі виявлення завищення
податкових зобов'язань минулих
податкових періодів та зазначає, що на
підставі абз.3 п.50.1 ст.50 Податкового
кодексу України платники податків
можуть подавати уточнюючий розрахунок
податкових зобов'язань лише у випадку
виявлення факту заниження податкових
зобов'язань.

Суд, з'ясувавши дійсні обставини
справи, вірно зазначив, що твердження
ДПІ про неможливість виправлення
помилкового завищення податкових
зобов'язань платником податків шляхом
подання уточнюючого розрахунку не
відповідає чинному податковому
законодавству.

Так, в силу вимог абз.1 п.50.1 ст.50
Податкового кодексу України у разі
якщо у майбутніх податкових періодах (з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу)
платник податків самостійно (у тому
числі за результатами електронної
перевірки) виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації (крім обмежень,
визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинною на час
подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до абз.2 п.50.1 ст.50
Податкового кодексу України платник
податків має право не подавати такий
розрахунок, якщо відповідні уточнені
показники зазначаються ним у складі
податкової декларації за будь-який
наступний податковий період, протягом
якого такі помилки були самостійно (у
тому числі за результатами електронної
перевірки) виявлені.

Згідно з абз.3 п.50.1 ст.50 Податкового
кодексу України платник податків, який
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявляє факт заниження податкового
зобов'язання минулих податкових
періодів, зобов'язаний, за винятком
випадків, установлених пунктом 50.2 цієї
статті: а) або надіслати уточнюючий
розрахунок і сплатити суму недоплати
та штраф у розмірі трьох відсотків від
такої суми до подання такого
уточнюючого розрахунку; б) або
відобразити суму недоплати у складі
декларації з цього податку, що
подається за податковий період,
наступний за періодом, у якому виявлено
факт заниження податкового
зобов'язання, збільшену на суму штрафу
у розмірі п'яти відсотків від такої
суми, з відповідним збільшенням
загальної суми грошового зобов'язання
з цього податку.

Якщо після подачі декларації за
звітний період платник податків подає
нову декларацію з виправленим
показниками до закінчення граничного
строку подання декларації за такий
самий звітний період, то штрафи,
визначені в цьому пункті, не
застосовуються.

Абзаци 1 та 2 даного пункту не містять
обмежень щодо характеру допущених
платником податків помилок, які можуть
бути виправлені шляхом подання
уточнюючого розрахунку. Єдине,
визначене ст.50 Податкового кодексу
України обмеження, щодо виправлення
допущеної помилки викладене в п.50.2 ст.50
Податкового кодексу України і полягає
у відсутності в платника під час
проведення документальних планових та
позапланових перевірок права подати
уточнюючі розрахунки до поданих ним
раніше податкових декларацій за
будь-який звітний (податковий) період з
відповідного податку і збору, який
перевіряється контролюючим органом.

Методичні рекомендації щодо приймання
та комп'ютерної обробки податкової
звітності платників податків в органах
ДПС України, затверджені наказом ДПС
України від 14.06.2012 року №516, містять
п.4.18.5 «Встановлення обмежень на
подання уточнюючого розрахунку». Суд
з'ясував, що його зміст повною мірою
відповідає п.50.2 ст.50 Податковому
кодексу України і не передбачає інших
обмежень для подання уточнюючих
розрахунків, окрім як під час
проведення документальних планових та
позапланових виїзних перевірок.

Щодо абзацу 3 п.50.1 с.50 Податкового
кодексу України, на який посилається
податковий орган у відмові в прийнятті
уточнюючого розрахунку №8474/16-17-22-02 від
12.11.2013 року, то суд вірно зазначив, що
він встановлює спеціальні правила
виправлення тих помилок, які потягнули
заниження податкового зобов'язання
минулих податкових періодів. Тобто,
абз.3 п.50.1 ст.50 Податкового кодексу
України стосується лише одного з видів
помилок і не виключає можливості
виправлення допущених платником
податків помилок інших видів, зокрема,
таких, що полягають у завищенні
податкового зобов'язання минулих
періодів.

Така ж позиція підтримується і
положеннями п.4.3 розділу 4 Інструкції
про порядок ведення органами державної
податкової служби оперативного обліку
платежів до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється
органами державної податкової служби
України, затвердженої наказом ДПА
України від 18.07.2005 року №276, відповідно
до якого при поданні уточнюючого
розрахунку, що збільшує або зменшує
податкові зобов'язання минулих
податкових періодів платника,
нарахування в особовому рахунку
платника проводиться датою його
подання. Відтак, чинним податковим
законодавством не встановлено
обмежень для подання уточнюючих
розрахунків у разі виявлення факту
завищення чи заниження податкових
зобов'язань.

Дослідивши представлені докази,
надавши їм відповідну правову оцінку,
суд зробив правильний висновок, що
законодавцем не обмежено характеру
помилок, які можуть бути виправлені
платником податків, а абзацом 1 п.50.1 ст.50
Податкового кодексу України прямо
передбачено обов'язок платника
податків надіслати уточнюючий
розрахунок до податкової декларації, у
якій ним самостійно виявлено помилку, і
Товариство виконало свій обов'язок,
визначений п.50.1 ст.50 Податкового
кодексу України. Відповідно, висновок
ДПІ про законодавчу заборону
(обмеження) подавати уточнюючий
розрахунок у випадку встановлення
завищення податкових зобов'язань -
хибний, безпідставний і суперечить
чинному законодавству.

Системний аналіз положень, що
містяться у п.49.8., пп.49.9.2 п.49.9 ст.49
Податкового кодексу України дав суду
підстави вважати, що відмова у
прийнятті органом державної
податкової служби податкової
звітності платника податків може
ґрунтуватися лише на відсутності або
недостовірності зазначених у такій
звітності обов'язкових реквізитів,
перелічених у пунктах 48.3, 48.4 статті 48
Податкового кодексу України та
невідповідності податкової звітності
вимогам статті 49 цього Кодексу.

За п.49.10 ст.49 Податкового кодексу
України - відмова посадової особи
органу державної податкової служби
прийняти податкову декларацію з
будь-яких причин, не визначених статтею
49 ПКУ, у тому числі висунення будь-яких
не визначених цією статтею передумов
щодо такого прийняття (включаючи зміну
показників такої податкової
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється.

Аналогічна норма викладена в п.23
Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженим наказом
Міністерства фінансів України №1492 від
25.11.2011 року, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 20.12.2011
року за №1490/20228 (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин).

Щодо доводів податкового органу про не
надання Товариством пояснень про
допущені помилки, викладені в рішенні
ГУ Міндоходів в Рівненській області
№2130/10/17-00-22-06-507 від 18.12.2013 року (а.с.71-73),
як на підставу для відмови у прийнятті
уточнюючого розрахунку, то суд вірно
зазначив, що надання чи ненадання
платником податків пояснень відносно
допущених помилок у податковій
декларації не може бути підставою для
відмови в прийнятті уточнюючого
розрахунку, так як жоден нормативний
акт не покладає на платника податків
обов'язок надавати разом з уточнюючим
розрахунком пояснення щодо допущених
помилок у податковій декларації та
ненадання таких пояснень не визначене
законом правовою підставою для відмови
в прийнятті податкової звітності
(податкових декларацій, уточнюючих
розрахунків), невизнання податкової
звітності.

Податковим органом, у відповідності до
приписів ч.2 ст.71 КАС України, не надано
доказів на підтвердження
правомірності прийнятого ним рішення
та на спростування вище викладеного.

Обираючи належний спосіб захисту
порушеного права, суд мотивовано і
вірно зазначив, що визнання
протиправною відмови прийняти
податкову декларацію означає, що
відповідне рішення не створило жодних
правових наслідків, а податкова
декларація є поданою вчасно на
підставі пункту 49.13 статті 49
Податкового кодексу України, платник
податків свій обов'язок своєчасно
подати податкову декларацію виконав
належним чином. Вимоги ж про
відновлення прав Товариства, як
платника податків, порушених внаслідок
відмови податкового органу у прийнятті
уточнюючого розрахунку від 08.11.2013 року,
суд вірно задовольнив шляхом визнання
протиправною відмови ДПІ у м.Рівному
№8474/16-17-22-02 від 12.11.2013 року у прийнятті
уточнюючого розрахунку податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок за
червень 2013 року № від 08.11.2013 року
як податкової звітності, та вірно
визнав вказаний уточнюючий розрахунок
таким, що поданий 08.11.2013 року - у день
його фактичного отримання ДПІ у м.
Рівному.

Постанову судом прийнято з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, підстави для її скасування
відсутні. Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"27" січня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.В. Жизневська

судді:
Л.В. Кузьменко

Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з
обмеженою відповідальністю
"РЕНОМЕ-СМАРТ"
вул.Костромська,25,м.Рівне,33022

3- відповідачу/відповідачам: Державна
податкова інспекція у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області
вул.Відінська,8,м.Рівне,33023

4-третій особі: - ,