Справа № 826/901/14
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2014 року 10:17
№ 826/901/14
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді Аблова Є.В.;
при секретарі Мальчик І.Ю.,
представника позивача: Токменко В.В.,
представника відповідача:
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Портман Тим
Україна» до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві про визнання протиправним
та скасування податкових
повідомлень-рішень,-
Позивач звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про визнання протиправним та
скасування податкових
повідомлень-рішень, обґрунтовуючи свої
позовні вимоги тим, що прийняті
рішення, прийняті відповідачем з
порушенням норм чинного законодавства,
що призвело до порушення прав та
інтересів позивача.

В позовній заяві позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 25.10.2013р.; визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення № від
31.12.2013р.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, заслухавши
представника позивача, представника
відповідача, суд дійшов наступних
висновків.

Судом встановлено, що ДПІ у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку правомірності
нарахування ТОВ «Портман Тим Україна»
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на рахунок платника у
банку за квітень 2011 року, за
результатами якої складено акт від
10.10.13р. №63/2659/150227.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ
«Портман Тим Україна»: п.п.7.4.1, п.п.7.7.1.
п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість» та вимог п. 200.1, 200.4
ст.200 Податкового кодексу , в результаті
чого ТОВ «Портман Тим Україна»
завищено за квітень 2011 року суму
бюджетного відшкодування в розмірі
672595грн. значення рядка 24 звітного
періоду на суму 589 239грн.

На підставі акту перевірки від 10.10.13р.
№63/2659/150227 податковим органом прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 25.10.2013р., яким зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість у розмірі 672535грн. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції на суму 68 133,75грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
позивач оскаржив їх до Головного
управління Міндоходів у місті Києві
(скарга №15128/10 від 07.11.13р.).

Рішенням про результати розгляду
первинної скарги від 23.12.13р.
№7891/10/26-15-10-06-01, податковий орган
залишив без змін податкове
повідомлення-рішення № від
25.10.2013р., скасовано податкове
повідомлення-рішення від 25.10.2013р.
№ та збільшив на 8741,00грн.
податкове повідомлення -рішення від
25.10.2013р. №.

ДПІ у Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
прийнято податкове
повідомлення-рішення № від
31.12.2013р., за платежем податок на додану
вартість на загальну суму 47 739,75грн., з
яких за основним платежем 38 192грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями
9547,75грн., на підставі рішення про
результати розгляду первинної скарги
від 23.12.13р. №7891/10/26-15-10-06-01 та акту
перевірки від 10.10.13р. №63/2659/150227.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем придбано нерухоме майно:
автозаправочна станція з комплексом
обслуговування, відповідно до договору
купівлі - продажу від 15.06.10р., укладеного
між ТОВ «Портман Тим Україна» та ТОВ
«БМК «ПРІМБУДСЕРВІС».

Податкову накладну №48 від 15.06.10р.,
виписану на підставі договору
купівлі-продажу від 15.06.10р., на загальну
суму 8980400,00грн. в т.ч. ПДВ 1496734,00 грн.
позивачем відображено в рядку 10.1
Декларації з ПДВ за червень 2010р.

У травні 2013р., в уточнюючому розрахунку
до декларації з ПДВ за квітень 2013р.,
позивачем уточнено відображення у
рядку 23.1 податкової декларації з ПДВ -
672535,00грн., та у рядку 24-589239,00грн., який
сформований з урахуванням залишку
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту, нарахованої за
попередні звітні періоди.

Відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового
кодексу України, сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов`язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) кредиту.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні
звітні (податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого

відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду. (п. 200.3.
Податкового кодексу України).

При цьому, 200.4 ст.200 Податкового кодексу
України, визначає, якщо в наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно п.200.1 цієї статті, має від'ємне
значення, то: а) бюджетному
відшкодуванню підлягає частина
такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг
у попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання
від нерезидента послуг на митній
території України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до
податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем послуг; б) залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Відповідно до пунктів 200.6 та 200.7
Податкового кодексу України, платник
податку може прийняти самостійно
рішення про зарахування в повному
обсязі належної йому суми бюджетного
відшкодування або її частини у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку, що виникли протягом
наступних звітних (податкових)
періодів, за наявності умов,
передбачених пунктом 200.4 цієї статті.
Зазначене рішення відображається
платником податку у податковій
декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. У разі прийняття такого рішення
зазначена сума не враховується при
розрахунку сум бюджетного
відшкодування наступних звітних
(податкових) періодів.

Платник податку, який має право на
отримання бюджетного відшкодування та
прийняв рішення про повернення суми
бюджетного відшкодування, подає
відповідному органу державної
податкової служби податкову
декларацію та заяву про повернення
суми бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації. (п. 200.7)

Суд приходить до висновків, що даною
правовою нормою визначено порядок дій
платника податку з моменту виникнення
права на відшкодування, зокрема, право
платника при прийнятті рішення про
повернення на подання заяви про
відшкодування.

Судом вбачається, що виникнення такого
права нормами Податкового кодексу
України, обумовлено виникненням права
на відшкодування, тобто періодом
виникнення права на податковий кредит,
або наступним податковим періодом.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною (п.
198.2 ст.198 ПК України).

Податковим кодексом встановлюється
збалансована система, якою
визначається момент виникнення права
на податковий кредит, дана система
співвідноситься з системою виникнення
податкових зобов'язань, в свою чергу
виникнення права на бюджетне
відшкодування та період такого
виникнення, повинно відповідати
виникненню обов'язку зі сплати,
зокрема, періоду сплати.

Відповідно до п.123.1 ст.123 Податкового
кодексу України, у разі, якщо
контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених пп. 54.3.1 , 54.3.2, 54.3.4,
54.3.5, 54.3.6 п.54.3 ст.54 цього Кодексу, тягне
за собою накладення на платника
податків штрафу в розмірі 25 відсотків
суми визначеного податкового
зобов'язання, завищеної суми
бюджетного відшкодування.

Виходячи з системного аналізу
зазначеної норми, суд зазначає, що
п.123.1.ст 123 Податкового кодексу України,
передбачає застосування фінансової
санкції до платників податків, якими
було завищено суму бюджетного
відшкодування ПДВ та фактично
відшкодована заявлена сума бюджетного
відшкодування ПДВ.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, позивачу фактичного
бюджетного відшкодування ПДВ, на
момент проведення перевірки, здійснено
не було.

Порядок заповнення і подання
податкової звітності з ПДВ
визначається «Порядком заповнення і
подання податкової звітності з податку
на додану вартість», затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 25.11.2011р. №1492.(надалі Порядок).

Відповідно до п. 10 розділу І Порядку
№1492, встановлено, до податкової
звітності з податку на додану вартість
(далі - податкова звітність) належать:
податкова декларація з податку на
додану вартість;уточнюючий розрахунок
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок;копії записів у реєстрах
виданих та отриманих податкових
накладних в електронному
вигляді;розрахунок податкових
зобов'язань, нарахованих отримувачем
послуг, не зареєстрованим як платник
податку на додану вартість, які
постачаються нерезидентами, у тому
числі їх постійними представництвами,
не зареєстрованими платниками
податків, на митній території України.

Згідно п.14.2 розділу ІІІ Порядку №1492,
довідка щодо залишку суми від'ємного
значення попередніх податкових
періодів, що залишається непогашеним
після бюджетного відшкодування,
отриманого у звітному податковому
періоді, та підлягає включенню до
складу податкового кредиту наступного
податкового періоду (Д2) (додаток 2).

У відповідності до п.п.1, 2, розділу ІV
Порядку №1492, у разі якщо у майбутніх
податкових періодах (з урахуванням
строків давності, визначених статтею 102
глави 9 розділу II Кодексу) платник
податків самостійно виявляє помилки,
що містяться у раніше поданій ним
декларації, він зобов'язаний надіслати
уточнюючий розрахунок до такої
декларації за формою, встановленою на
дату подання уточнюючого розрахунку.
Внесення змін до податкової звітності
за результатами самостійного
виявлення помилок здійснюється у
порядку, визначеному статтею 50 глави 2
розділу II Кодексу.

Згідно п.50.1. ст.50 Податкового кодексу, у
разі якщо у майбутніх податкових
періодах (з урахуванням строків
давності, визначених статтею 102 цього
Кодексу) платник податків самостійно (у
тому числі за результатами електронної
перевірки) виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації (крім обмежень,
визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.
Платник податків має право не подавати
такий розрахунок, якщо відповідні
уточнені показники зазначаються ним у
складі податкової декларації за
будь-який наступний податковий період,
протягом якого такі помилки були
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявлені.

П.4.6.2. розділу V Порядку №1492, якщо в
результаті розрахунку значення
різниці між сумою податкових
зобов'язань і податкового кредиту
отримано від'ємне значення, то
заповнюється рядок 19 декларації.

Якщо за результатами поточного
звітного (податкового) періоду
платником податку визначено від'ємне
значення різниці між сумою податкових
зобов'язань і сумою податкового
кредиту (заповнено рядок 19 декларації),
така сума враховується у зменшення
суми податкового боргу за попередні
звітні (податкові) періоди з податку на
додану вартість, у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до Кодексу (що значиться на
особовому рахунку платника на перше
число звітного (податкового) періоду
(відображається у рядку 20.1 декларації)),
а решта зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (відображається у
рядку 20.2 декларації поточного звітного
(податкового) періоду та переноситься
до рядка 21.1 декларації наступного
звітного (податкового) періоду) (П.4.6.3.Р.V
Порядку)

Відповідно до п. 4.6.4 розділу V Порядку,
встановлено якщо в наступному звітному
податковому періоді різниця між сумою
податкових зобов'язань і сумою
податкового кредиту з урахуванням
залишку такого від'ємного значення
минулого звітного (податкового)
періоду, що включається до складу
податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду, має
від'ємне значення (рядок 22 декларації),
подається (Д2) (додаток 2).

П. 4.6.5. розділу V Порядку, платники, які
відповідно до статті 200 розділу V
Кодексу мають право на бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість та заповнили рядок 22
декларації, здійснюють розрахунок
бюджетного відшкодування та подають
(Д3) (додаток 3). Значення рядка 3 (Д3)
(додаток 3) переноситься до рядка 23
декларації за поточний звітний
(податковий) період. Залежно від
обраного платником напряму повернення
суми бюджетного відшкодування (на
рахунок цього платника у банку або у
зменшення податкових зобов'язань з
податку на додану вартість наступних
податкових періодів) така сума
вказується або в рядку 23.1, або у рядку
23.2, або частково розподіляється у
рядках 23.1 та 23.2 декларації. При цьому
платники податку, які мають право на
отримання бюджетного відшкодування та
прийняли рішення про повернення суми
бюджетного відшкодування на рахунок у
банку (заповнено рядок 23.1 декларації),
подають (Д4) (додаток 4).

Згідно п.4.6.6. розділу V Порядку, залишок
від'ємного значення після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (відображається у
рядку 24 декларації поточного звітного
(податкового) періоду та переноситься
до рядка 21.2 декларації наступного
звітного (податкового) періоду).

Таким чином, викладене вище вказує що,
єдиним та виключним способом
визначення платником податку напрямку
бюджетного відшкодування є внесення у
відповідний рядок податкової
декларації та заяві про відшкодування
обраного напрямку такого повернення
(ст. 200 Податкового кодексу), як
гарантоване державою право на
отримання платником бюджетного
відшкодування.

Крім того, суд звертає увагу на
положення інформаційного листа Вищого
адміністративного суду України від
20.07.2010 р. № 1112/11/13-10 щодо принципу
персональної податкової
відповідальності в спорах про податок
на додану вартість та принципу
добросовісності платника податків,
якими визначено, що сама по собі
несплата податку продавцем (серед
іншого й внаслідок ухилення від сплати)
у разі фактичного здійснення
господарської операції не впливає на
формування податкового кредиту
покупцем та суму бюджетного
відшкодування. Відповідальна за сплату
податку на додану вартість особа, що
формує дані податкового обліку з цього
податку, а не контрагент такої особи.
Якщо дії платника податку свідчать про
його добросовісність, а вчинені ним
господарські операції реальні та
відповідають дійсному економічному
змісту, для підтвердження права на
податковий кредит та /або бюджетне
відшкодування достатньо наявності
належним чином оформлених документів,
зокрема, податкових накладних. Не
будуть підставою для відмови у праві на
податковий кредит та бюджетне
відшкодування з податку на додану
вартість порушення податкової
дисципліни з боку його контрагентів,
припинення чи анулювання статусу
платника податку на додану вартість,
припинення юридичної особи.

Отже, суд вважає, що у позивача були всі
підстави для віднесення витрат
пов'язаних із веденням господарської
діяльності до складу валових витрат та
податкового кредиту з податку на
додану вартість.

За таких обставин, Окружний
адміністративний суд міста Києва, за
правилами, встановленими ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, перевіривши наявні у справі
докази та заслухавши пояснення
представників сторін, вважає заявлені
позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Враховуючи те, що до Державна податкова
інспекція у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів не
надала доказів правомірності
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень, суд вважає, що вони
підлягають скасуванню як протиправні.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України
суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 25.10.2013р.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 31.12.2013р.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі в
Окружний адміністративний суд міста
Києва апеляційної скарги на постанову
протягом десяти днів з дня її
проголошення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає до Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст.186 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Суддя
Є.В. Аблов