Справа № 579/6/14-а
Суддя: Сіра Г. І.
Дата ухвалення: 2014-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 579/6/14-а
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 березня 2014 року
Кролевецький районний суд Сумської
області

в складі : судді -
Сірої Г. І.,

за участі секретаря

судового засідання -
Печенової Л.В.,

з участю: позивача -
ОСОБА_2,

представника відповідача-

Головного управління Пенсійного

фонду України в Сумській області -
Бабело О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кролевець
справу за позовом ОСОБА_2 до
Кролевецького РВ УМВС України в
Сумській області, УМВС України у
Сумській області, Головного управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Сумській області,
Головного управління Пенсійного фонду
України в Сумській області 03 січня 2014
року про визнання дій неправомірним та
зобов'язання вчинити певні дії.
Відповідно до ухвали попереднього
судового засідання від 30.01.2014 року в
якості другого відповідача на підставі
ст. 52 КАС України залучено Кролевецький
РВ УМВС України в Сумській області.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що він
є інвалідом органів внутрішніх справ
(має статус інваліда війни), звільнений
зі служби в запас у зв'язку з
наклепницьким звинуваченням в
дискредитації органів внутрішніх
справ з 06 квітня 1996 року, отримує
пенсію за вислугу років. Вислуга років
складає 24 роки 8 місяців 22 дні. З 04.05.1970
року по 21.06.1972 року він проходив службу
в Збройних силах СРСР, з 01.09.1973 року по
06.04.1996 року працював в органах
внутрішніх справ, зокрема керівником
служби ДАІ С-Будського РВВС, а з 20.08.1986
року до дня звільнення - начальником
відділення ДАІ Кролевецького РВВС. За
час служби мав лише заохочення за
високі показники в роботі, йому
присвоєно звання підполковника
міліції при зайняття майорської
посади. З заступником начальника
Кролевецького РВВС Зіновим М.В. у нього
склалися ворожі відносини, який на
протязі останніх років збирав на нього
наклепницький компромат, а в кінці 1995
року, скориставшись тим, що виконував
обов'язки начальника РВВС, організував
перевірку щодо нього, що привело до
того, що в нього значно погіршилося
здоров'я, він протягом кількох місяців
лікувався. В цей час було видано наказ
про його звільнення, пізніше дата
звільнення уточнювалася, оскільки він
перебував на лікарняному. Фактично він
був звільнений згідно наказу№22-о/с від
12.02.1996 року, а потім цим же наказом з
06.04.1996 року. Накази про звільнення від
нього приховували, про них він дізнався
у 1997 році, коли і звернувся до суду з
позовом про незаконність звільнення
його з органів внутрішніх справ 14.03.1997
року. З 06.04.1996 року йому призначена
пенсія відповідно до Закону України
"Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб." Більше 16 років
розглядалася справа за його позовом
про незаконність його звільнення з
органів внутрішніх справ. Вищим
адміністративним судом України
остаточно прийнято рішення про відмову
йому в поновленні на посаді начальника
відділення ДАІ Кролевецького РВВС у
цій справі 12 листопада 2013 року, ухвалу
він отримав 07.12.2013 року. Остаточне
вирішення спору про поновлення на
службі в органах внутрішніх справ дало
йому підстави для звернення до УМВС з
приводу повернення грошового боргу за
повних 24 роки військової служби.

До 01.07.2007 року його пенсійна справа
знаходилася у пенсійній службі УМВС, а
з 01.07.2007 року вона знаходиться у ГУ ПФУ у
Сумській області. Виходячи з висновку
Конституційного Суду України про
нерозповсюдження положення про строки
давності для звернення до суду з
приводу грошової заборгованості
підприємств, установ та організацій,
він 09.12.2013 року звернувся з письмовою
заявою до начальника УМВС та
начальника ГУ ПФУ в Сумській області
щодо виплати йому грошової допомоги в
зв'язку з виходом на пенсію за вислугою
років з посиланням на прийняття
остаточного рішення по спору щодо його
звільнення від 12.11.2013 року. Ним отримана
відповідь від керівництва УМВС за №
11/1373/К-32 від 24.12.2013 року, якою йому
відмовлено у такій виплаті з
посиланням на те, що він був звільнений
з роботи в ОВС по дискредитуючим
мотивам. ГУ ПФУ в Сумській області у
відповіді № 4634 від 23.12.2013 року взагалі
уникло відповіді на питання щодо
виплати йому грошової допомоги. В
статті 9 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" не передбачено такої підстави для
невиплати грошової допомоги як
звільнення по дискредитуючим мотивам.
Тому він просить ці дії відповідачів
визнати незаконними і зобов'язати
виплатити грошову допомогу у розмірі
п'ятимісячного грошового забезпечення
з урахуванням індексації відповідно до
Закону України "Про індексацію
грошових доходів населення".

06.02.2014 року позивач доповнив та уточнив
позовні вимоги, оспорюючи, в тому числі
і дії відповідачів щодо визначення
розміру його пенсії з врахуванням
положень Постанови КМУ №355 - 2012р. з
01.01.2014 року. При цьому в заяві про
поновлення строку на звернення до суду
позивач посилається як на поважність
пропуску строку для звернення до суду
на те, що після звільнення його зі
служби від нього тривалий час
приховували накази про звільнення та
інші документи, які безпосередньо
пов'язані з його звільненням, він
тривалий час після звільнення хворів,
часто хворіє і зараз. Використовуючи
його хворобливий стан, йому не
роз'яснили його права на грошову
допомогу при виході на пенсію і не
повідомили про причини ненарахування
такої допомоги. Лише після того, як
07.12.2013 року він отримав остаточне
рішення у справі і йому було відмовлено
у поновленні на роботі в органах
внутрішніх справ, він звернувся до УМВС
з приводу грошової допомоги при
звільненні в зв'язку з виходом на
пенсію.

14.02.2014 року доповнив та уточнив свої
вимоги в частині оспорювання дій
відповідачів щодо розміру нарахованої
йому пенсії з 01.07.2012 року.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свої
остаточні вимоги виклав наступним
чином.

При звільненні його з органів
внутрішніх справ з 06.04.1996 року йому не
було роз'яснено його право на отримання
грошової допомоги відповідно до ст. 9
Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб". Він не звертався з заявою про
виплату йому цієї допомоги, враховуючи
як зазначений факт, так і те, що на
протязі більш ніж 16 років він оспорював
незаконність його звільнення. Йому при
звільненні не надавався відповідний
висновок з обгрунтуванням причин
невиплати йому грошової допомоги, що
передбачено Інструкцією МВС "Про
організацію роботи з пенсійного
забезпечення осіб начальницького
складу органів внутрішніх справ."
Посилання УМВС у відповіді щодо причин
у відмові йому виплатити грошову
допомогу за його зверненням у грудні 2013
року він вважає незаконним, оскільки
редакція ст. 9 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" станом на грудень 2013 року не
містить такої підстави для невиплати
грошової допомоги при звільненні як
звільнення по дискредитуючим мотивам.
Внесення змін в ст. 9 зазначеного Закону
відповідно до ст. 58 Конституції України
пом'якшує його відповідальність, тому
закон має зворотню дію у часі і
відсутні підстави для застосування
положень Постанови КМУ №393 від 17 липня
1992 року, враховуючи при цьому і
положення ст. 8 Конституції України.
Тому він просить зобов'язати
Кролевецький РВ УМВС нарахувати йому
грошову допомогу відповідно до ст. 9
Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб"у розмірі 50 відсотків місячного
грошового забезпечення за 24 календарні
роки служби, після чого УМВС
зобов'язати перевірити правильність
нарахування грошової допомоги і дати
вказівку щодо виплати йому грошової
допомоги, а Кролевецький РВ УМВС -
виплатити грошову допомогу.

Крім того, позивач зазначає, що в грудні
2013 року, порівнюючи розмір своєї пенсії
з розмірами пенсій осіб, звільненими з
органів внутрішніх справ, які займали
аналогічну з ним посаду, у нього
виникла підозра, що розмір його пенсії
значно занижений. У зв'язку з цим він
звернувся з приводу розміру пенсії як в
УМВС так і в Головне управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області, однак належна відповідь йому
не була надана і він уже в ході судового
розгляду впевнився, що його права в
плані визначення розміру пенсії
порушені з причини того, що
відповідачами, як УМВС так і ГУ ПФУ в
Сумській області не виконані вимоги
постанови КМУ № 355 від 23.04.2012 року "Про
збільшення розмірів пенсії,
призначених відповідно до Закону "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб". УМВС України в Сумській області
виконали свій обов'язок щодо надання
відповідної довідки в ГУ ПФУ для
перерахунку пенсії 11.06.2012 року, хоча , на
його думку, в довідці невірно
зазначений показник премії 85%. Оскільки
при звільненні зі служби розмір премії
у грошовому атестаті складав 33,3%, що
було максимальним, то в довідці від
11.06.2012 року показник премії мав бути
зазначений мінімум 100%, а то і більше.
Він погодився б навіть з показником
премії 85%, якщо б ГУ ПФУ вірно провело
перерахунок саме по цій довідці, однак
це зроблено не було, що потягло за собою
подальше зменшення розміру пенсії. ГУ
ПФУ невірно використало довідку про
показники його грошового забезпечення
станом на 01.01.2008 року, оскільки
відповідно до Постанови КМУ №355 мало
врахувати надану УМВС довідку від
11.06.2012 року і обмеження в розмірі
нарахованої пенсії могли б бути
застосовані лише, якщо б розмір його
пенсії перевищував би грошове
забезпечення особи, яка займає
аналогічну посаду на час проведення
перерахунку. Тому він просить, визнавши
дії ГУ ПФУ незаконними, зобов'язати ГУ
ПФУ провести перерахунок пенсії
відповідно до Постанови КМУ №355 від
23.04.2012 року, виходячи з показників
довідки, наданої УМВС 11.06.2012 року, з
01.07.2012 року і в подальшому, оскільки
неправильний перерахунок пенсії з
01.07.2012 року привів до неправильного
визначення розміру пенсії і в ході
проведення наступних перерахунків,
зокрема, при підвищенні розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Представник відповідача - головного
управління Пенсійного фонду України в
Сумській області в судовому засіданні
позов не визнала та в обгрунтування
своїх заперечень пояснила, що ГУ ПФУ в
Сумській області відповідно до
покладених на нього завдань здійснює
призначення (перерахунок) пенсій
військовослужбовцям, особам рядового і
начальницького складу та іншим особам
(крім військовослужбовців строкової
служби та членів їх сімей), які мають
право на пенсію згідно із Законом
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб". Розмір грошового
забезпечення, з якого ОСОБА_2
обчислюється пенсія, визначений згідно
з Постановою КМУ від 07.11.2007 року №1294
"Про упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців. осіб рядового і
начальницького складу", якою з 01.01.2008
року змінено розмір грошового
забезпечення військовослужбовців, що
було підставою для проведення
перерахунків призначених пенсій.

Відповідно до довідки про грошове
забезпечення від 27.03.2008 року № 11/420-88,
наданої управлінням Міністерства
внутрішніх справ України в Сумській
області, його розмір, з якого здійснено
обчислення пенсії, становить 2508,69 грн,
до якого включено:

-посадовий оклад-1000грн.;

-оклад за військове звання - 130 грн.;

-надбавка за вислугу років - 35% - 395 грн.;

-надбавка за виконання особливо
важливих завдань - 43% - 655,97 грн.;

-премія - 15%.

Основний розмір пенсії, враховуючи 24
роки вислуги, становить 62% - 1555,39 грн.
Позивачу встановлено і виплачується
підвищення як інваліду війни 3 групи - 30%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, а також
цільова грошова допомога на прожиття
інваліду 3 групи в розмірі 50 грн. Розмір
грошового забезпечення визначений
відповідно до Порядку проведення
перерахунку пенсій, призначених
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб", затвердженого постановою КМУ
від 13.02.2008 року №45, у середніх розмірах
за відповідною посадою, яку займав
позивач на час звільнення, на момент
проведення перерахунку пенсій, тобто
станом на 01.01.2008 року. Відповідно до
постанови КМУ від 23.04.2012 року № 355 "Про
підвищення розмірів пенсій,
призначених відповідно до Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб"на виконання
соціальних ініціатив Президента
України передбачено механізм
поетапного підвищення військових
пенсій. З 01.07.2012 року передбачено
підвищення основного розміру пенсії,
призначеної до зазначеної дати
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб", у розмірі 11% пенсій, обчислених
відповідно до ст.ст. 13, 21, 36 Закону,
збільшивши його з 01.09.2012 року до 23% та з
01.01.2013 року до 35%. При цьому встановлено,
що основні розміри перерахованих
пенсій не можуть перевищувати розміри
пенсій, обчислених відповідно до
Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" з грошового забезпечення,
встановленого постановою КМУ від 07.11.2007
року №1294 за відповідними посадами
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу станом на 01.04.2012
року.

Відповідно до зазначених нормативних
актів УМВС України в Сумській області
до ГУ ПФУ в Сумській області була
надана довідка від 11.06.2012 року №
11/653-1118(1729), яка передбачала розміри
грошового забезпечення для
перерахунку пенсії за відповідною
посадою та військовим (спеціальним)
званням аналогічною посаді,з якої
вийшов на пенсію позивач. На виконання
цієї постанови розміри пенсій,
обчислені відповідно до Закону України
"Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб", пройшли соціальну
адаптацію в наступному порядку.
Спочатку визначався можливий розмір
максимального підвищення пенсії
позивача: для цього визначився розмір
основної пенсії за довідкою від 11.06.2012
року та за довідкою станом на 01.01.2008
року, виходячи з даних грошового
забезпечення та основного розміру
пенсії в 62%. Зазначена сума стала
орієнтиром для визначення права
позивача на підвищення пенсії
відповідно до постанови КМУ №355.
Виходячи з отриманих даних, було
встановлено, що ОСОБА_2 має право на
підвищення розміру пенсії у всі три
етапи, що і було проведено. Йому
підвищено розмір пенсії з 01.07.2012 року, з
01.09.2012 року та з 01.01.2013 року. Перерахунок
пенсії ОСОБА_2 проводиться на чітко
визначених умовах, у разі зміни
грошового забезпечення за рішенням
Кабінету Міністрів України, на
підставі документів, наданих УМВС, що і
було зроблено. Твердження позивача
щодо того, що з 01.07.2012 року ГУ ПФУ було
зобов'язано провести перерахунок
розміру пенсії. виходячи з довідки,
наданої УМВС від 11.06.2012 року, не
відповідають нормам чинного
законодавства, в тому числі в
положенням постанови КМУ №355, оскільки
дана довідка слугувала лише для
визначення права на підвищення пенсії
позивачу у всі три етапи, передбачені
даною постановою КМУ.

Кролевецький РВ УМВС у Сумській
області надав письмові заперечення
проти позову (а. с.97-98), які підтримала у
судовому засіданні 14.03.2014 р. його
представник Ніколаєнко Т.М. По суті
заперечення даного відповідача
полягають в тому, що при звільненні
ОСОБА_2 у квітні 1996 року з ним було
проведено повний розрахунок, грошова
допомога йому не нараховувалася і не
виплачувалася у зв'язку з тим, що його
звільнено з органів внутрішніх справ
по дискредитуючим мотивам, що
виключало виплату грошової допомоги
відповідно до п. 10 постанови КМУ від
17.07.1992 року № 393 "Про порядок обчислення
вислуги років, призначення та виплати
пенсій особам офіцерського складу,
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та членам їх
сімей" в редакції на час звільнення
позивача. Крім того, позивач до суду
звернувся більш ніж через 17 років
після звільнення, тому при розгляді
спору слід застосувати положення ст. 100
КАС України.

Представник УМВС України в Сумській
області Петрак Л.В. в судовому
засіданні 14.03.2014 року, підтримавши
письмові заперечення(а. с. 43,103-104), позов
не визнала, пояснивши, що на час
звільнення позивач не мав права на
грошову допомогу, передбачену ст. 9
Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб", враховуючи підстави його
звільнення та положення п. 10 постанови
КМУ від 17.07.1993р. №393. Питання про
нарахування та виплату грошової
допомоги при звільненні вирішується
органом, де проходила службу особа та
де отримувала грошове забезпечення, в
даному випадку, Кролевецьким РВ УМВС,
який є самостійною юридичною особою. В
разі наявності підстав для виплати
грошової допомоги у наказі про
звільнення зазначається вислуга років
для нарахування такої грошової
допомоги, окремий висновок щодо
нарахування грошової допомоги чи
відмови у такому нарахуванні не
виноситься. Що стосується підвищення
пенсії відповідно до постанови КМУ №355,
то УМВС свою функцію виконало
відповідно до положень даного
нормативного акту, 11 червня 2012 року
надавши відповідну довідку в ГУ ПФУ в
Сумській області про розмір грошового
забезпечення на 01.04.2012 року, а в
подальшому ГУ ПФУ проводило відповідні
розрахунки. Відповідно до зазначеної
постанови КМУ вирішувалося питання
про підвищення пенсії, а не про її
перерахунок у зв'язку зі зміною
основних показників грошового
забезпечення (оклад, звання, вислуга),
про що стверджує позивач. Останній
перерахунок пенсій відповідно до
постанови Уряду у зв'язку з
підвищенням основних показників
грошового забезпечення проводився з
01.01.2008 року. Представник відповідача
також зазначила, що 06.11.2012 року позивачу
надавалася відповідь з приводу
підвищення пенсії з 01.07.2012 року, і він
міг своєчасно звернутися до суду в разі
незгоди з нею.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши зібрані по справі докази,
суд вважає, що відсутні докази в
підтвердження обгрунтованості
позовних вимог ОСОБА_2

Відповідно до п. 18 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом ОВС Української
РСР, затвердженого постановою Кабінету
міністрів Української РСР від 27.07.1991
року № 114, пенсійне забезпечення осіб
рядового, начальницького складу та
членів їх сімей здійснюється в порядку,
встановленому законодавством.

Згідно ст. 23-1 Закону України "Про
міліцію" від 20.12.1990 року №565-ХІІ
пенсійне забезпечення працівників
міліції після звільнення з ОВС
здійснюється в порядку та на умовах,
встановлених Законом України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" від 09.04.1992 року за №2262-ХІІ.

Відповідно до наказів № 22 о/с від 12
лютого 1996 року та №57 о/с від 16 квітня 1996
року по УМВС України в Сумській області
відповідно до Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ ОСОБА_2 звільнений з
органів внутрішніх справ по ст. 66 - за
дискредитацію звання рядового і
начальницького складу (а. с. 232, 231).

Оспорюючи своє звільнення з органів
внутрішніх справ, ОСОБА_2 звернувся у
березні 1997 року до суду з відповідним
позовом. Постановою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 05.02.2010 року скасовано постанову
Глухівського міськрайонного суду від
14.04.2009 року, в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 відмовлено. Відповідно до
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 12.11.2013 року постанова
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05.02.2010 року
залишена без змін (а.с.129-132).

09 грудня 2013 року ОСОБА_2 звернувся в
УМВС України в Сумській області, ГУ ПФУ
в Сумській області з заявою про виплату
грошової допомоги за вислугу років 24
роки 8 місяців 22 дні, посилаючись на те,
що раніше він за цією допомогою не
звертався, оскільки оспорював
законність звільнення (а.с.19). 24.12.2013
року УМВС йому направлена відповідь
про те, що він не має права на таку
грошову допомогу (а. с. 23).

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" в редакції на час звільнення
позивача військовослужбовцям, особам
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ, які
звільняються зі служби, виплачується
грошова допомога в порядку і розмірах,
що визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п. 10 постанови Кабінету
міністрів України № 393 від 17 липня 1992
року "Про порядок обчислення вислуги
років, призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам.
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей" в редакції
на час звільнення ОСОБА_2 зі служби в
органах внутрішніх справ
передбачалася виплата грошової
допомоги у розмірі 5-місячного
грошового забезпечення. Особам
начальницького складу органів
внутрішніх справ, звільненим зі служби
за дискредитацію, грошова допомога,
передбачена цим пунктом, не
виплачується.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що заперечення відповідачів (РВ УМВС та
УМВ) щодо відсутності у ОСОБА_2 права на
грошову допомогу, передбачену ст. 9
Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" , є обгрунтованими. При цьому суд
вважає, що посилання позивача на те, що
при вирішенні питання про виплату йому
грошової допомоги слід керуватися
редакцією ст. 9 зазначеного Закону на
час його звернення з заявою про виплату
такої грошової допомоги, тобто на
грудень 2013 року,є такими, що не
грунтуються на нормах чинного
законодавства. При цьому суд керується
тим положенням зазначеної норми
закону, що виплата цієї допомоги
пов'язана саме зі звільненням зі
служби, що мало місце саме в квітні 1996
року, а не в грудні 2013 року чи на час
внесення змін в ст. 9 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб." Твердження позивача про те, що
слід застосувати при вирішенні
питання про виплату йому грошової
допомоги положення ст. 58 Конституції
України щодо зворотної дії у часі
законів та інших нормативно-правових
актів, які пом'якшують або скасовують
відповідальність, оскільки
пом'якшується саме його
відповідальність у зв'язку з
відсутністю в новій редакції ст. 9
Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" зазначення як на підставу
невиплати грошової допомоги
звільнення з органів внутрішніх справ
за дискредитацію, є безпідставними.

Відповідно до ст. 63 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" призначені за цим Законом пенсії
підлягають перерахунку у зв'язку зі
зміною розміру хоча б одного з видів
грошового забезпечення відповідних
категорій військовослужбовців, осіб,
які мають право на пенсію за цим
законом, або у зв'язку із введенням для
зазначеної категорії осіб нових
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
встановлених законодавством.
Перерахунок пенсії здійснюється на
момент виникнення права на перерахунок
пенсій і проводиться у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України у строки, передбачені ч. 2 ст. 51
цього Закону.

На заяву ОСОБА_2 від 09.12.2013 року ГУ ПФУ в
Сумській області надало йому відповідь
23.12.2013 року вих. № 908/К-11 (а. с.20) щодо
розміру пенсії на 01.12.2013 року в сумі
2823,33коп., в тому числі з врахуванням
підвищення відповідно до пост. КМУ 2012
року № 355, довідка №4634 від 23.12.2013 року
(а.с.21).

Оспорюючи розмір пенсії, визначений
відповідно до постанови КМУ № 355,
позивач посилається на
неправомірність дій як УМВС щодо
розміру грошового забезпечення так і
ГУ ПФУ в частині неправильного
перерахунку пенсії.

23 квітня 2012 року Кабінет міністрів
України прийняв постанову №355 "Про
збільшення розмірів пенсій,
призначених відповідно до Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб."

В абзаці 1 п.1 цієї Постанови зазначено:
установити з 1 липня 2012 р. підвищення до
пенсій. призначених до зазначеної дати
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб"(далі - Закон), крім пенсій,
призначених військовослужбовцям
строкової служби та членам їх сімей, у
розмірі 11 відсотків пенсій, обчислених
відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону,
збільшивши його з 1 вересня 2012 р. до 23
відсотків та з 1 січня 2013 року до 35
відсотків.

При цьому розміри пенсій, обчислені
відповідно до Закону з урахуванням
доплат до попередніх розмірів пенсій
згідно з п. 4 Порядку проведення
перерахунку пенсій, призначених
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб", затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 13
лютого 2008 року №45, та підвищень,
передбачених абзацом першим цього
пункту, не можуть перевищувати розміри
пенсій, обчислені відповідно до Закону
виходячи з грошового забезпечення,
встановленого постановою Кабінету
Міністрів України від 7 листопада 2007
року №1294 "Про упорядкування структури
та умов грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового та
начальницького складу та деяких інших
осіб", за відповідними посадами
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу станом на 1
квітня 2012 року. В п. 2 Постанови
зазначено, що відповідні державні
органи , в тому числі і МВС України,
після набрання чинності постановою
зобов'язані забезпечити оформлення та
подання до органів Пенсійного фонду
України довідки про розмір грошового
забезпечення, визначеного відповідно
до постанови Кабінету Міністрів
України від 7 листопада 2007 року № 1294
"Про упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового та
начальницького складу та деяких інших
осіб" станом на 1 квітня 2012 року у
порядку, встановленому постановою
Кабінету міністрів України від 13
лютого 2008 року № 45 "Про затвердження
Порядку проведення перерахунку пенсій,
призначених відповідно до Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб", та внесення змін
до постанови Кабінету міністрів
України від 17 липня 1992 року № 393.

Виходячи із змісту п. 1 постанови КМУ
№355 слід зробити висновок про те, що за
базову величину для підвищення пенсії
враховувався основний розмір пенсії,
яку отримував позивач до 23 квітня 2012
року. Цей розмір було визначено згідно
постанови КМУ №1294 від 07.11.2007 року
станом на 01.01.2008 року, і він складав 1555,39
грн.( 62% від 2508,69 грн.). Розрахунок
проведено відповідно до наданої УМВС
довідки від 27.03.2008 року №11/420-88 (а.с.159).

Позивачем в судовому порядку було
оскаржено дії управління УМВС в
Сумській області та ГУ ПФУ в Сумській
області при проведенні перерахунку
розміру пенсії на 01.01.2008 року.
Постановою Кролевецького районного
суду від 24.11.2011 року ОСОБА_2 в позові
відмовлено (а. с. 244-247); відповідно до
ухвали Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18.04.2012 року
постанова скасована в частині відмови
в задоволенні позовних вимог за період
з 01.01.2008 року по 28.02.2008 року,
адміністративний позов в цій частині
залишено без розгляду. В іншій частині
постанова залишена без змін (а. с.248-249).

Діючи у відповідності до вимог п. 2
постанови КМУ №355 від 23.04.2012 року УМВС
України в Сумській області 11.06.2012 року в
ГУ ПФУ надав довідку про розмір
грошового забезпечення для
перерахунку пенсії № 11/653-1118(1729),
оформлену відповідно до постанови КМУ
від 07.11.2007 року № 1294, відповідно до якої
розмір грошового забезпечення за
нормами, чинними на 01.04.2012 року, складає
4233,26 коп.(а. с.160).

Як вбачається з пояснень представника
ГУ ПФУ в Сумській області в суді та з
наданих даним відповідачем доказів
шляхом порівнювання основного розміру
пенсії на дві зазначені дати - 01.01.2008
року (останній перерахунок пенсії) та
01.04.2012року (визначено в пост. КМУ №355),
різниця склала 1069,23 грн., враховуючи
показник підвищення від 11% на 01.07.2012
року до 35% на 01.01.2013 року, було
встановлено, що ОСОБА_2 має право на
підвищення пенсії у всі три етапи
відповідно до постанови КМУ №355, що і
було проведено (а. с. 161-167). Таким чином,
розмір підвищення пенсії позивачу
відповідно до постанови КМУ від 23.04.2012
року № 355 склав 544,39грн. (171,09 грн. - на
01.07.2012 року, 357,74 грн. - на 01.09.2012 року,
544,39грн. - на 01.01.2013 року). Таким чином,
підвищення пенсії позивачу відбулося з
дотриманням норм діючого
законодавства.

Що стосується тверджень позивача про
те, що перерахунок пенсії відповідно до
постанови КМУ від 23.04.2012 року № 355,
повинен був бути проведений виходячи
виключно з наданої УМВС України в
Сумській області довідки від 11.06.2012
року і при цьому розмір премії мав бути
зазначений не 85%, а 100%, то вони, на думку
суду, є безпідставними, виходячи із
змісту та суті постанови КМУ №355 саме
про підвищення розміру раніше
призначених пенсій, а не про
перерахунок пенсії у разі прийняття
рішень КМУ про зміну розміру хоча б
одного з видів грошового забезпечення,
чого не передбачено в зазначеній
постанові уряду. До того ж слід
зазначити, що зазначення в довідці 85% чи
100% премії, жодним чином не вплинуло на
дотримання прав позивача на
підвищення пенсії, оскільки таке
підвищення проведено в максимальному
розмірі, 35% на 01.01.2013 року.

Таким чином, встановлено, що підвищення
розміру пенсії відповідно до постанови
КМУ від 23.04.2012 року №355 проведено
відповідно до діючого пенсійного
законодавства, з дотриманням вимог
Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" та постанов уряду України, що
регулюють визначення розміру
грошового забезпечення та порядку
перерахунку пенсії.

Виходячи із викладеного, суд приходить
до висновку про те, що в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_2 слід
повністю відмовити за безпідставністю
позовних вимог.

Керуючись ст. ст.4, 11, 70, 71, 158-163 КАС
України, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 в позові до Кролевецького РВ
УМВС України в Сумській області, УМВС
України в Сумській області, Головного
управління Пенсійного фонду України в
Сумській області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Кролевецький районний суд Сумської
області протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя: Г. І. Сіра