Справа № 826/1027/14
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2014-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2014 року справа №
Окружний адміністративний суд м.Києва
у складі судді Клименчук Н.М.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 доГоловного
державного інспектора Інспекційного
відділу №3 Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.Києві Усик Т.В., Головного державного
інспектора Інспекційного відділу №3
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.Києві Петренко В.С., Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м.Києві про визнання
протиправними дій, скасування припису
О Б С Т А В И Н И С
ОСОБА_1 звернувся до Окружного
адміністративного суду м.Києва з
позовом до Головного державного
інспектора Інспекційного відділу №3
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.Києві Усик Т.В., Головного державного
інспектора Інспекційного відділу №3
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.Києві Петренко В.С., Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м.Києві про визнання
протиправними дій, скасування припису.
Представником позивача в судових
засіданнях зазначено, що головними
державними інспекторами Інспекційного
відділу №3 Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.Києві Усик Т.В. та Петренко В.С.
протиправно вчинено дії щодо
проведення перевірки, за результатами
якої винесено припис від 24.01.2014 про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил. Також представником позивача
зазначено про порушення відповідачами
положень Закону України «Про
архітектурну діяльність» та Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».
Представниками відповідачів на адресу
суду подано заперечення проти позовних
вимог, в яких просили суд відмовити у
задоволенні позовних вимог, з підстав
викладених в поданих запереченнях, а
також зазначили про порушення
позивачем положень Закону України «Про
архітектурну діяльність», Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».
Враховуючи відсутність у необхідності
заслухати свідка чи експерта, суд
вважає за можливість здійснювати
розгляд справи в порядку письмового
провадження відповідно до ч.6 ст.128
Кодексу адміністративного судочинства
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд
Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.10
Закону України «Про архітектурну
діяльність» для забезпечення під час
забудови територій, розміщення і
будівництва об'єктів архітектури
додержання суб'єктами архітектурної
діяльності затвердженої містобудівної
та іншої проектної документації, вимог
вихідних даних, а також з метою захисту
державою прав споживачів будівельної
продукції здійснюється в
установленому законодавством порядку
державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд. Державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд здійснює центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю.
Водночас, згідно до ч.1 та ч.2 ст.41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.
В п.4 ч.4 ст.41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
визначено, що посадові особи інспекцій
державного архітектурно-будівельного
контролю під час перевірки мають право
проводити перевірку відповідності
виконання підготовчих та будівельних
робіт вимогам будівельних норм,
державних стандартів і правил,
затвердженим проектним вимогам,
рішенням, технічним умовам,
своєчасності та якості проведення
передбачених нормативно-технічною і
проектною документацією зйомки,
замірів, випробувань, а також ведення
журналів робіт, наявності у
передбачених законодавством випадках
паспортів, актів та протоколів
випробувань, сертифікатів та іншої
документації.

Відповідно до п.1 Положення про
Державну архітектурно-будівельну
інспекцію України, затверджену Указом
Президента України №439/2011 від 08.04.2011
(надалі - Положення №439/2011) Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України, входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
контролю у сфері житлово-комунального
господарства.

Згідно п.3 Положення №439/2011, основними
завданнями Держархбудінспекції
України є реалізація державної
політики з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
контролю у сфері житлово-комунального
господарства, зокрема, здійснення в
межах своїх повноважень державного
контролю за дотриманням законодавства,
стандартів, нормативів, норм, порядків
і правил із зазначених питань.

Таким чином, на Відповідача
покладається обов'язок контролю за
дотриманням законодавства, стандартів,
нормативів, норм, порядків і правил із
питань державного
архітектурно-будівельного контролю.

В той же час, п.3 ч.4 ст.41 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» посадові особи органів
державного архітектурно-будівельного
контролю під час перевірки мають право
видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил;
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які не відповідають вимогам
законодавства, зокрема будівельних
норм, містобудівним умовам та
обмеженням, затвердженому проекту або
будівельному паспорту забудови
земельної ділянки, виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.

Крім того, відповідно до п.1 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 25.05.2011 №533 (надалі
- Порядок №553), визначено процедуру
здійснення заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності.

В п.2 Порядку №553 передбачено, що
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за дотриманням:

вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції;

порядку здійснення авторського і
технічного нагляду, ведення загального
та (або) спеціальних журналів обліку
виконання робіт, виконавчої
документації, складення актів на
виконані будівельно-монтажні та
пусконалагоджувальні роботи;

інших вимог, установлених
законодавством, будівельними нормами,
правилами та проектною документацією,
щодо створення об'єкта будівництва.

Частиною 3 п.11 Порядку №553 визначено, що
посадові особи інспекцій під час
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
мають право видавати обов'язкові для
виконання приписи щодо:

усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил;

зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.

Відповідно до п.7 Порядку №553
передбачено, що позаплановою
перевіркою вважається перевірка, яка
не передбачена планом роботи
інспекції. Підставами для проведення
позапланової перевірки є перевірка
виконання суб'єктом містобудівної
діяльності вимог приписів інспекцій

Пунктом 16 Порядку №553 визначено, що за
результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком

Відповідно до ст.41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та згідно з Порядком здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.Києві проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил ОСОБА_1
об'єкта будівництва за адресою
АДРЕСА_2».

За результатами проведеної перевірки
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.Києві складено Акт перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм державних стандартів і правил від
19.02.2013, яким встановлено, що за адресою
об'єкта будівництва АДРЕСА_2»
будівельні роботи не ведуться,
будівельна техніка відсутня, земельна
ділянка огороджена, доступ відсутній.
На земельній ділянці за візуальним
спостереженням розташований житловий
будинок, гараж та магазин «Продукти».
Відповідно до наданого технічного
паспорту на об'єкт встановлено, що
господарський блок (літера «Б»)
експлуатується під магазин «Продукти»,
що є порушенням ч.8 ст.39 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» відповідно до якої
експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих (якщо таке
прийняття передбачено законодавством)
в експлуатацію, забороняється.

Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.Києві 19.02.2013 винесено припис про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил, яким
заборонено експлуатацію
господарського блоку (літера Б), який
експлуатується під магазин «Продукти»
з 19.02.2013 та зобов'язано в термін до 30.03.2013
усунути порушення вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності в
установленому законодавством порядку.

В судовому засіданні представником
відповідача зазначено, що позивачем
оскаржено в судовому порядку
зазначений припис від 19.02.2013.
Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва
№826/2517/13-а від 10.04.2013 у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1
відмовлено повністю. Ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 04.7.2013
постанову Окружного адміністративного
суду м.Києва №826/2517/13-а від 10.04.2013
залишено без змін.

Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Отже, господарський блок (літера Б)
експлуатується як магазин «Продукти»
хоча, що цільове призначення земельної
ділянки де розташований магазин
призначене для ведення садівництва,
тобто позивачем використовується
земельна ділянка не за цільовим
призначенням.

Використання господарського блоку під
заклад торгівлі, в даному випадку під
магазин «Продукти» є порушенням вимог
ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди.
Підприємства торгівлі».

Щодо пояснень представника позивача
щодо постанови Печерського районного
суд м.Києва.

Постановою Печерського районного суд
м.Києва від 04.04.2013 № 757/4551/13-а за позовні
вимоги ОСОБА_1 до заступника начальника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.Києві Алєксєєнка І.О., Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м.Києві про визнання
протиправними дії, скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення
задоволено.

Зазначеним судовим рішенням скасовано
постанову №68 від 26.02.2013 з тих підстав,
що ст.97 КУпАП за якою встановлена
відповідальність не може
застосовуватись до забудовника, який
здійснив (закінчив) будівництво в 2008
році, при цьому судом не встановлено,
незаконність чи неправомірність дій
Інспекції в тому числі щодо
встановлених фактів і винесення
припису, на що посилається представник
позивача.

Крім того, в матеріалах справи наявна
копія постанови Окружного
адміністративного суду м.Києва від
09.01.2013 №2а-16898/12/2670. Зазначеним рішенням
позов ОСОБА_1 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.Києві про визнання протиправними дій,
скасування та зобов'язання вчинити
певні дії, задоволено. Визнано
протиправними дії Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м.Києві при прийнятті
рішення КВ №5 від 25.10.2012 щодо
відмови в реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації:
садовий будинок (літера «А»),
господарський блок (літера «Б»),
котельня (літера «В»), гараж (літера «Г»)
в садівницькому товаристві
«Дніпровська левадія» АДРЕСА_2.
Скасовано рішення Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м.Києві КВ №5 від 25.10.2012
щодо відмови в реєстрації декларації
про готовність об'єкта до експлуатації:
садовий будинок (літера «А»),
господарський блок (літера «Б»),
котельня (літера «В»), гараж (літера «Г»)
в садівницькому товаристві
«Дніпровська левадія» АДРЕСА_2.
Зобов'язано Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.Києві зареєструвати декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації:
садовий будинок (літера «А»),
господарський блок (літера «Б»),
котельня (літера «В»), гараж (літера «Г»)
в садівницькому товаристві
«Дніпровська левадія» АДРЕСА_2. Ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.03.2013
постанову Окружного адміністративного
суду м.Києва від 09.01.2013 №2а-16898/12/2670
залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суд
України К/800/22612/13 від 05.12.2013 касаційну
скаргу Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.Києві задоволено частково. Постанову
Окружного адміністративного суду
м.Києві від 09.01.2013 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 19.03.2013 скасовано, а справу
направлено на новий судовий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого адміністративного суд
України К/800/22612/13 від 05.12.2013, колегія
суддів звертає увагу на доданий до
матеріалів справи акт перевірки
вказаного об'єкту щодо дотримання
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
19.02.2013. Так, в акті зазначено, що
господарський блок (літера Б)
експлуатується як заклад торгівлі
магазин «Продукти». Однак, цільове
призначення земельної ділянки, на якій
він розташований, ведення садівництва,
що ставить під сумнів використання
вказаної земельної ділянки не за її
цільовим призначенням.

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва
№2а-16898/12/2670 від 20.01.2014 у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 щодо
реєстрації декларації про готовність
об'єкта до експлуатації на АДРЕСА_2
відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 27.02.2014
постанову Окружного адміністративного
суду м.Києва від 20.01.2014 залишено без
змін.

Рішенням суду від 20.01.2014 встановлено, що
рішення Інспекції щодо повернення
позивачеві декларації про готовість
об'єкта до експлуатації прийняте в
межах повноважень та у спосіб,
встановлений чинним законодавством, і
ґрунтується на всебічному дослідженні
істотних обставин, які зумовили його
прийняттям.

Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Представником позивача в судових
засіданнях зазначено, що оскаржуваний
припис від 24.01.2014 щодо знесення
садового будинку не ґрунтується на
нормах чинного законодавства.

Однак, як вбачається з оскаржуваного
припису, Інспекцією ставиться питання
щодо знесення господарського блоку
літ. «Б» який, відповідно до технічного
паспорту, є самостійним об'єктом, а не
прибудовою до садового будинку за літ.
«А». Тому посилання представника
позивача на норми, які регулюють
розміщення тимчасових споруд є
необґрунтованими, оскільки технічним
паспортом БТІ на даний об'єкт
господарський блок віднесено до
об'єктів, а не до споруд.

Частиною 1 ст.376 Цивільного кодексу
України визначено, що житловий будинок,
будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без відповідного
документа, який дає право виконувати
будівельні роботи, чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
внутрішнім переконання та беручи
наявні в матеріалах справи докази, суд
приходить до висновку, що правомірно
вчинено дії щодо проведення перевірки
та правомірно винесено припис від
24.01.2014, а тому позовні вимоги є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст.9 КАС України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Керуючись положеннями ст.ст.2, 17, 71, 86,
158-163, 167, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні позовних вимог відмовити
в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства та може
бути оскаржена в апеляційному порядку
повністю або частково за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України,
шляхом подання через суд першої
інстанції апеляційної скарги.

Суддя
Н.М. Клименчук