Справа № 2а-6459/10/1570
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

14 лютого 2014 року м. Київ
В/800/319/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Рибченко А.О., Степашко О.І.,
Усенко Є.А., Федоров О.М.,

розглянувши заяву державної
податкової інспекції у м. Іллічівську
Головного управління Міндоходів в
Одеській області (далі - ДПІ) про
перегляд Верховним Судом України

ухвали Вищого адміністративного суду
України від 15.10.2013

у справі № 2-а-6459/10/1570

за позовом комунального підприємства
«Міське управління
житлово-комунального господарства м.
Іллічівська» (далі - Підприємство)

до ДПІ

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позов подано про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
27.05.2010 № /0, згідно з яким
Підприємству визначено податкове
зобов'язання з податку на прибуток у
сумі 2 763 782 грн.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 14.03.2011 у
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
назване рішення суду першої інстанції
скасовано; позов задоволено частково;
оспорюване податкове
повідомлення-рішення скасовано в
частині нарахування позивачеві
податкового зобов'язання з податку на
прибуток у сумі 1 870 760 грн. за основним
платежем та 893 022 грн. за штрафними
санкціями; в решті позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 15.10.2013 зазначену
постанову суду апеляційної інстанції
залишено без змін.

ДПІ звернулася із заявою про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 15.10.2013, в якій просить її
скасувати та прийняти нове рішення по
суті спору, мотивуючи свої вимоги
неоднаковим застосуванням судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права (зокрема,
підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5,
підпункту 8.1.1 пункту 8.1, підпункту 8.7.1
пункту 8.7 статті 8 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»),
внаслідок чого ухвалені різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Як доказ неоднакового
правозастосування заявником подано
постанову Вищого адміністративного
суду України від 04.08.2011 у справі №
2а-19875/08.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України,
враховуючи таке.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС) заява про перегляд судових
рішень в адміністративних справах може
бути подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

У пункті 4 постанови пленуму Вищого
адміністративного суду України від
13.12.2010 № 2 «Про судову практику
застосування статей 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України» передбачено, що ухвалення
різних за змістом судових рішень
матиме місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

При вирішенні питання допуску
справи до провадження Верховного Суду
України враховується сукупність всіх
наявних складових ознак неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Як вбачається зі змісту ухвали від
15.10.2013, про перегляд якої подано заяву, у
прийнятті цього рішення Вищий
адміністративний суд України,
пославшись на висновок судової
економічної експертизи по справі,
виходив з того, що зафіксовані в акті
перевірки завищення Підприємством
амортизаційних відрахувань по об'єктах
основних фондів групи 1
підтверджуються лише частково.

Водночас у прийнятті постанови від
04.08.2010 у справі № 2а-19875/08, на яку
посилається заявник, Вищий
адміністративний суд України
мотивував рішення про відмову в
задоволенні позову, зокрема, тим, що
платником не доведено факту понесення
витрат саме на поліпшення основних
засобів. Крім того, суд касаційної
інстанції послався на те, що платником
було завищено амортизаційні
відрахування внаслідок застосування
нових норм амортизації, введених в дію
після 01.01.2004, до вартості поліпшень
основних засобів, які були здійснені до
цієї дати.

Таким чином, зазначені судові
рішення не підтверджують доводів
заявника щодо неоднакового
застосування норм матеріального права
в подібних правовідносинах, а свідчать
про різні обставини справ, за
наслідками оцінки яких суд касаційної
інстанції дійшов різних правових
висновків.

З огляду на викладене відсутні
підстави для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 236-240 КАС, Вищий
адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити державній податковій
інспекції у м. Іллічівську Головного
управління Міндоходів в Одеській
області у допуску справи № 2-а-6459/10/1570 до
провадження Верховного Суду України.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:А.О. Рибченко О.І. Степашко Є.А.
Усенко М.О. Федоров