Справа № 810/5346/13-а
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Лисенко В.І.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

25 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого - судді Межевича
М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О.,
розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу Бориспільської
об'єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів у Київській
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від
13.11.2013 року у справі за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
Бориспільської об'єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Київській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 13.11.2013 року
позов задоволено. Відповідач в
апеляційній скарзі просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 13.11.2013 року,
оскільки вважає, що постанова є
необґрунтованою, незаконною, та такою,
що прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу та заперечення на
неї, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі направлення Бориспільської
ОДПІ від 22.07.2013 № 22 відповідачем
проведено планову виїзну перевірку
позивача з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.01.2012 по 31.12.2012, за результатами якої
складено Акт від 16.08.2013 № 80/17-2/НОМЕР_1.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем пунктів 177.2, 177.4 статті 177
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок з
доходів фізичних осіб на суму 4917,76 грн,
пункту 187.1 статті 187 та пункту 198.5 статті
198 Податкового кодексу, в результаті
чого занижено податок на додану
вартість на суму 37231,00 грн, статей 1, 6
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» в частині
реалізації товарів без застосування
реєстратора розрахункових операцій.

За результатами перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення від 09.09.2013 №
0, від 09.09.2013 № 0, якими
позивачу нараховані грошові
зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб у розмірі 6147,20 грн, з
податку на додану вартість у розмірі
48580,50 грн відповідно, та податкове
повідомлення-рішення від 09.09.2013 №
0, яким до позивача застосовані
штрафні санкції за порушення порядку
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у розмірі 964264,98
грн

Позивач, вважаючи прийняті податкові
повідомлення-рішення протиправними,
подав позов до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, дійшов висновку, що податкові
повідомлення-рішення відповідача від
09.09.2013 № 0, від 09.09.2013 № 0,
якими позивачу нараховані грошові
зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб у розмірі 6147,20 грн, з
податку на додану вартість у розмірі
48580,50 грн відповідно, прийняті
безпідставно, а тому підлягають
скасуванню.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції з огляду на таке.

Відповідно до статті 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані,
зокрема, проводити розрахункові
операції на повну суму покупки (надання
послуги) через зареєстровані,
опломбовані у встановленому порядку та
переведені у фіскальний режим роботи
реєстратори розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій.

Згідно із статтею 6 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» облік товарних запасів
фізичною особою - підприємцем ведеться
у порядку, визначеному чинним
законодавством.

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» за порушення
вимог цього Закону до суб'єктів
господарювання, у разі встановлення
протягом календарного року в ході
перевірки факту непроведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій з
фіскальним режимом роботи
застосовуються фінансові санкції у
таких розмірах: вчинене вперше - 1
гривня; вчинене вдруге - 100 відсотків
вартості проданих з порушеннями,
встановленими цим підпунктом, товарів
(послуг); за кожне наступне вчинене
порушення - у п'ятикратному розмірі
вартості проданих з порушеннями,
встановленими цим підпунктом, товарів
(послуг).

Згідно із статтею 20 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» до суб'єктів господарювання, що
здійснюють реалізацію товарів, які не
обліковані у встановленому порядку,
застосовується фінансова санкція у
розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів, які не
обліковані за місцем реалізації та
зберігання, за цінами реалізації, але
не менше десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2 Постанови КМУ «Про
затвердження вимог щодо реалізації
фіскальних функцій реєстраторами
розрахункових операцій для різних сфер
застосування» Z-звіт - денний звіт з
обнуленням інформації в оперативній
пам'яті та занесенням її до фіскальної
пам'яті реєстратора.

Згідно з п. 13 Постанови КМУ «Про
затвердження вимог щодо реалізації
фіскальних функцій реєстраторами
розрахункових операцій для різних сфер
застосування» формування Z-звіту
повинно виконуватися у такій
послідовності: друкування фіскального
звітного чека і занесення інформації
до фіскальної пам'яті; обнулення
регістрів денних підсумків
оперативної пам'яті; друкування
інформації, що підтверджує обнулення
регістрів денних підсумків
оперативної пам'яті та дійсність
фіскального звітного чека.

Згідно з п. 17 Постанови КМУ «Про
затвердження вимог щодо реалізації
фіскальних функцій реєстраторами
розрахункових операцій для різних сфер
застосування» чек Z-звіту - фіскальний
звітний чек повинен додатково містити
такі дані (всі підсумки та суми
обчислюються за зміну): підсумок
розрахункових операцій за реалізовані
товари (надані послуги) за кожною
ставкою ПДВ окремо; літерні позначення
та відповідні ставки ПДВ у відсотках, а
також дати їх останнього занесення
(якщо таке занесення проводилося у день
друкування даного фіскального
звітного чека); суми ПДВ за кожною
ставкою; підсумок розрахункових
операцій за реалізовані товари (надані
послуги), продаж яких не підлягає
обкладенню ПДВ; загальний підсумок
розрахункових операцій за реалізовані
товари (надані послуги) з розбивкою за
формами оплати; підсумок розрахункових
операцій та суми ПДВ відповідно до
абзаців другого, четвертого, п'ятого,
шостого цього пункту за сумами коштів,
виданих покупцям (споживачам послуг),
якщо такий підсумок не дорівнює нулю;
суми готівки за операціями "службового
внесення" та "службової видачі";
кількість касових чеків (квитанцій),
виданих за зміну, окремо за
реалізованими товарами (наданими
послугами) та виданими коштами; номер,
дату і час друкування фіскального
звітного чека; повідомлення про
обнулення регістрів денних підсумків
оперативної пам'яті та дійсність
фіскального звітного чека.

Як убачається з довідки про залишок
нафтопродуктів станом на 01.01.2012 в
наявності на АЗС позивача було у
наявності: бензину А-80 - 621,751 л, бензину
А-92 - 1997,382 л, бензину А-95 - 1482,527 л, ДП -
14817,391 л, масла - 3745,595л.

Водночас згідно із Z-звітами, що
містяться в матеріалах справи, в
наявності на 01.01.2012 року у позивача
було: бензину А-80 - 311,751 л, бензину А-92 -
834,382 л, бензину А-95 - 827,527 л, ДП - 1123,184 л,
масла - 3740,095 л.

На підставі такого факту - різниці в
показниках залишків нафтопродуктів,
податковий орган дійшов висновку про
те, що відповідачем нафтопродукти
реалізовані на суму умовного продажу
таких товарів - 161931,98 грн, без податку на
додану вартість, без застосування
реєстраторів розрахункових операцій.

Суд апеляційної інстанції вважає, що
згідно закону реєстратори
розрахункових операцій мають
забезпечувати лише облік кількості
проданих під час реалізації товарів, що
не є пов'язаним поняттям з обліком
товарних запасів. Відповідно до норм
податкового законодавства облік
товарних запасів ведеться
підприємцями в Книзі обліку доходів та
витрат. Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що висновок відповідача про
реалізацію позивачем
паливно-мастильних матеріалів без
застосування реєстратора
розрахункових операцій є
безпідставним, оскільки сам лише факт
внесення позивачем до РРО частини
наявних нафтопродуктів жодним чином не
дає підстави вважати реалізованим без
застосування РРО весь фактично наявний
залишок нафтопродуктів. При цьому,
жодних інших доказів на підтвердження
власних висновків апелянт суду не
надав.

В Акті перевірки податковий орган
зазначає про те, що позивач в квітні 2012
року придбав бензин А 76 на суму 49001 грн,
який оприбуткований, проте станом на
01.05.2012 року на залишках не
обліковується.

Щодо встановленого такого податковим
органом факту, суд апеляційноїі
інстанції зазначає наступне.

Судом встановлено, що у квітні 2012 року
позивачем придбано 5158,00 л бензину А-76.
Згідно з матеріалами справи, бензин
належним чином оприбуткований у Книзі
обліку доходів та витрат. У подальшому,
зважаючи на той факт, що бензин А-76
згідно із технічними характеристиками
ДСТУ 4063-2001 є аналогом бензину А-80,
згідно наявних в матеріалах справи Т
звітів, частина бензину реалізована
позивачем як бензин А-80.

Посадові особи відповідача дійшли
висновку, що оскільки придбаний
позивачем у квітні 2012 року бензин марки
А-76 станом на 01.05.2012 на АЗС не
обліковувався, кошти від його
реалізації на р/р позивача не
надходили, і в Z звітах його реалізація
не відображена, - то це свідчить про
порушення позивачем Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» в частині непроведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій.
Крім того, оскільки в період, що
перевірявся, позивач реалізував
бензину А-80 на загальну суму 35109,49 грн, а
документи на його придбання відсутні,
податковий орган дійшов висновку про
реалізацію позивачем бензину як
такого, що не облікований у
встановленому порядку.

Проте, вказані висновки податкового
органу спростовуються наявними в
матеріалах справи первинними
документами фінансово-господарської
діяльності позивача, які підтверджують
реалізацію придбаного бензину А-76 із
застосування РРО, та фактом
оприбуткування придбаного товару в
книзі обліку доходів та витрат. Той
факт, що реалізація бензину А-76
здійснювалась позивачем як бензину А-80,
свідчить лише про
неправильне/помилкове програмування
РРО, проте жодним чином не вказує на
реалізацію необлікованого товару.
Наведене свідчить, що висновки
податкового органу про порушення
позивачем статей 1, 6 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» є помилковими.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції вважає правильним висновок
суду першої інстанції, що податкове
повідомлення-рішення відповідача від
09.09.2013 № 0, яким до
позивача застосовані штрафні санкції
за порушення порядку застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
розмірі 964264,98 грн, є протиправним та
підлягає скасуванню.

Водночас зазначення податковим
органом порушення позивачем положень
статей 176, 177, 187, 198 Податкового кодексу
в частині донарахування грошових
зобов'язань з податку на доходи
фізичних осіб у розмірі 6147,20 грн, з
податку на додану вартість у розмірі
48580,50 грн є наслідком висновку
податкового органу про реалізацію
позивачем неоприбуткованих
паливно-мастильних матеріалів без
застосування реєстратора
розрахункових операцій. Оскільки судом
встановлено помилковість тверджень
податкового органу про порушення
позивачем Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» в частині реалізації товарів
без застосування реєстратора
розрахункових операцій, то відповідно
і висновок податкового органу про
порушення позивачем статей 176, 177, 187
Податкового кодексу є помилковим.

Таким чином, з огляду на викладене,
податкові повідомлення-рішення
відповідача від 09.09.2013 № 0, від
09.09.2013 № 0, якими позивачу
нараховані грошові зобов'язання з
податку з доходів фізичних осіб у
розмірі 6147,20 грн, з податку на додану
вартість у розмірі 48580,50 грн відповідно,
є протиправними та підлягають
скасуванню.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права, при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, суд апеляційної
інстанції підстав для його скасування
не вбачає.

Керуючись ст.ст. ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, п. 2 ч.
1 ст. 197, ст.ст. 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Бориспільської
об'єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів у Київській
області залишити без задоволення, а
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 13.11.2013 року
- без змін.

Ухвала апеляційної інстанції за
наслідками її перегляду, набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя
М.В. Межевич

Суддя
Г.В. Земляна

Суддя
Є.О. Сорочко

.

Головуючий суддя
Межевич М.В.

Судді:
Земляна Г.В.

ОСОБА_4