Справа № 872/13872/13
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2014 рокусправа № 804/9862/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 08 серпня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Головного
управління міністерства внутрішніх
справ України в Дніпропетровській
області про визнання протиправними та
скасування наказів, поновлення на
посаді, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 08
серпня 2013 року у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Головного управління міністерства
внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
наказів, поновлення на посаді -
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просив скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення про
задоволення його позовних вимог у
повному обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
оскарження та доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач
проходив службу в органах внутрішніх
справ України з 15.08.2002 року по 19.05.2003
року.

З 19.05.2003 року був звільнений за п. 63-ж
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ (за власним
бажанням).

Наказом ГУМВС в Дніпропетровській
області №259 о/с від 02.12.2008 року позивач
знов прийнятий до органів внутрішніх
справ на посаду оперуповноваженого
сектору ДСБЕЗ Красногвардійського РВ
ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській
області де проходив службу по 03.11.2009
року.

Наказом ГУМВС в Дніпропетровській
області №244 о/с від 03.11.2009 року ОСОБА_1
був призначений на посаду
оперуповноваженого в особливо
важливих справах відділу тактичної
розвідки розвідувально-аналітичного
центру УБОЗ ГУМВС України в області.

Наказом ГУМВС в Дніпропетровській
області №236 о/с від 20.11.2012 року
призначений оперуповноваженим відділу
боротьби з міжнародними
організованими злочинними групами
УБОЗ ГУМВС в Дніпропетровській
області.

Наказом ГУМВС в Дніпропетровській
області №1046 від 21.05.2013 року відносно
ОСОБА_1 призначено службове
розслідування за фактом невиходу на
службу без поважних причин в період з
20.05.2013 року по 21.05.2013 року.

Наказом ГУМВС України в
Дніпропетровській області від 12.06.2013
року за №1275 "Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
працівника УБОЗ ГУМВС" ОСОБА_1
звільнено з органів внутрішніх справ
України в запас Збройних сил за п. 64 "є"
(за порушення дисципліни). Також,
вказаним наказом встановлено вважати
прогулами дні невиходу на службу
старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 з
20.05.2013 року по 21.05.2013 року.

14.06.2013 року відповідачем було
направлено на адресу ОСОБА_1 телеграму
щодо необхідності прибуття 17.06.2013 року
о 09-00 на засідання атестаційної та
кадрової комісії до ГУМВС в
Дніпропетровській області, яка
отримана матір'ю позивача 15.06.2013 року о
12.15, про що є відповідна відмітка на
поштовому повідомлені.

Наказом ГУМВС в Дніпропетровській
області від 18.06.2013 року № 175 о/с дск
ОСОБА_1 звільнено в запас збройних сил
за п. 64 "є" (за порушення дисципліни).
Підставою для звільнення був наказ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області від 12.06.2013 року за №1275 "Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності працівника УБОЗ
ГУМВС".

Наказом ГУМВС в Дніпропетровській
області №216 о/с дск від 06.08.2013 року
відповідачем внесено зміни у наказ №175
о/с дск від 18.06.2013 року в частині
звільнення ОСОБА_1, а саме: вважати його
звільненим з 01.07.2013 року у зв'язку із
листом державного закладу
"Спеціалізована медико-санітарна
частина №6 Міністерства охорони
здоров'я" м. Дніпропетровськ від 02.08.2013р.
№1061.

Не погодившись з даними рішеннями
відповідача, позивач звернувся до суду
з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та
відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що в діях відповідача відсутні
ознаки протиправності при прийняті
оскаржуваних наказів №1275 від 12.06.2013
року та №175 о/с дск від 18.06.2013р., оскільки
відповідачем дотримано процедури
звільнення ОСОБА_1, так як здійснено
усіх заходів під час проведення
перевірки з питання відсутності
позивача на робочому місці, а також
вжито усіх необхідних дій щодо порядку
звільнення.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з п. "є" ст. 64 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом ОВС України,
затвердженим постановою КМУ від 29.07.1991
№114, особи середнього, старшого і
вищого начальницького складу
звільняються зі служби в запас (з
постановкою на військовий облік) за
порушення дисципліни.

Статтею 1 Закону України "Про
Дисциплінарний статут ОВС України" від
22.02.2006р. №3460-ІV (далі - Дисциплінарний
Статут) визначено, що службова
дисципліна - дотримання особами
рядового і начальницького складу
Конституції і законів України, актів
Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Згідно до ст. 2 Дисциплінарного Статуту,
дисциплінарний проступок - невиконання
чи неналежне виконання особою рядового
або начальницького складу службової
дисципліни.

Відповідно до ст.5 Дисциплінарного
Статуту, за вчинення дисциплінарних
проступків особи рядового і
начальницького складу несуть
дисциплінарну відповідальність згідно
з цим Статутом.

Положеннями ст.12 Дисциплінарного
Статуту передбачено, що на осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: 1) усне зауваження; 2)
зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5)
попередження про неповну посадову
відповідність; 6) звільнення з посади; 7)
пониження в спеціальному званні на
один ступінь; 8) звільнення з органів
внутрішніх справ.

Судом першої інстанції було вірно
зазначено, що ст.14 Дисциплінарного
Статуту передбачається, що з метою
з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку, учиненого
особою рядового або начальницького
складу, начальник призначає службове
розслідування.

Перед накладенням дисциплінарного
стягнення начальник або особа, яка
проводить службове розслідування,
повинні зажадати від порушника надання
письмового пояснення. Небажання
порушника надавати пояснення не
перешкоджає накладенню
дисциплінарного стягнення. При
визначенні виду дисциплінарного
стягнення мають враховуватися
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
кваліфікації тощо. У разі вчинення
незначного порушення службової
дисципліни начальник може обмежитись
усним попередженням особи рядового або
начальницького складу щодо
необхідності суворого додержання
службової дисципліни. У разі
притягнення до дисциплінарної
відповідальності осіб рядового і
начальницького складу, які мають
дисциплінарне стягнення і знову
допустили порушення службової
дисципліни, дисциплінарне стягнення,
що накладається, має бути більш
суворим, ніж попереднє. Звільнення осіб
рядового і начальницького складу з
органів внутрішніх справ як вид
стягнення є крайнім заходом
дисциплінарного впливу.

Матеріалами службового розслідування,
що містяться у матеріалах справи,
підтверджено факт не виходу ОСОБА_1 на
роботу 20.05.2013 року та 21.05.2013 року у
зв'язку з чим зазначені дні встановлено
прогулами.

21.05.2013 року відповідачем відбиралися у
позивача пояснення з приводу
відсутності останнього на робочому
місці, але позивач відмовився від
надання пояснень відносно себе,
посилаючись на норми ст. 63 Конституції
України.

Відповідно до пояснень начальника
відділу УБОЗ ГУМВС України в
Дніпропетровській області - Балан М.О.,
заступника начальника УБОЗ ГУМВС
України в Дніпропетровській області -
Галючека А.А. та заступника начальника
відділу УБОЗ ГУМВС України в
Дніпропетровській області - Пилипенка
К.Ф., останні 21.05.2013 року виїхали за
місцем мешкання ОСОБА_1, де останній
надав лише усні пояснення щодо
відсутності на робочому місці 20.05.2013 та
21.05.2013 року у зв'язку із знаходженням на
весіллі у знайомого. Дані пояснення
містяться у матеріалах справи.

В обґрунтування незаконного
звільнення та протиправності наказів
щодо звільнення оперуповноваженого
УБОЗ ГУМВС в Дніпропетровській області
ОСОБА_1, позивач посилається на те, що
20.05.2013 року знаходився в
Петропавлівському районі
Дніпропетровської області, де раптом
йому стало погано і він звернувся до КЗ
Петропавлівської ЦРЛ за медичною
допомогою, в результаті йому надано
медичну допомогу, про що ним
повідомлено заступника начальника
відділу УБОЗ ГУМВС України у
Дніпропетровській області
підполковника міліції Пилипенка К. Ф.
Після прийняття ліків і протиболісних
засобів він прибув у м.
Дніпропетровськ. В підтвердження даних
обставин позивачем надано відповідачу
фотокопію довідки КЗ Петропавлівської
ЦРЛ від 21.05.2013 року.

Однак, суд не бере до уваги вищевказане
твердження позивача, оскільки довідка
на яку посилається ОСОБА_1 від 21.05.2013 р.
встановлює лише факт звернення
останнього до медичного закладу. Факту
непрацездатності та амбулаторного
обстеження, а також лікування дана
довідка не містить. Більш того,
вказаною довідкою лише рекомендовано
позивачу подальше обстеження та
лікування за місцем проживання.

Також, листом Департаменту охорони
здоров'я Дніпропетровської обласної
державної адміністрації від 01.06.2013 року
№ 3-5643/0/29-13 останнім надано відповідь,
що за запитом відповідача 29.05.2013 року
№11/24-4035 проведено перевірку якою
встановлено, що довідка від 21.05.2013 року,
яка видана лікарем-хірургом
Романішеним І.Г. громадянину ОСОБА_1 не
відповідає інструкції про порядок
видачі документів, що засвідчує
тимчасову непрацездатність громадян,
затвердженої наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 13.11.2001 року
№455 зі змінами та доповненнями.

Крім того, у вказаному листі зазначено,
що у разі вибору особою лікуючого
лікаря та лікувально-профілактичного
закладу не за місцем проживання чи
роботи документи, що засвідчують
тимчасову непрацездатність видаються
за наявності заяви-клопотання особи,
погодженої з головним лікарем окремого
лікувально-профілактичного закладу,
засвідченої підписом та круглою
печаткою лікувально-профілактичного
закладу.

За результатами перевірки встановлено,
що такої заяви від ОСОБА_1 не було та у
журналі реєстрації лабораторних
досліджень записи про проведення
обстежень позивача відсутні, також
відсутня у лікувальному закладі
медична карта амбулаторного хворого
ОСОБА_1, в якій лікар повинен був
зробити запис щодо особистого огляду
хворого з обґрунтуванням тимчасової
непрацездатності.

З огляду на вищевикладені обставини
справи, колегія суддів приходить до
висновку про відсутність у позивача
поважності причин щодо неприбуття його
20.05.2013 року та 21.05.2013 року до місця
проходження служби.

Крім того, стосовно застосування до
позивача крайнього заходу
дисциплінарного впливу, судом
апеляційної інстанції не встановлено
порушень з боку відповідача, оскільки
матеріали адміністративної справи
підтверджують неодноразовий факт
порушення ОСОБА_1 службової дисципліни
під час проходження служби в органах
внутрішніх справ і обставини, що
призвели до накладення попередніх
дисциплінарних стягнень на думку суду
є тяжкими, а тому дане стягнення є
правомірним.

Окрім того, в апеляційній скарзі
позивачем зазначалося, що згідно
довідки від 27.06.2013 року №4 ДЗ СМСЧ №6, що
знаходиться за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Тітова, 29, у
період часу з 17 червня 2013 року по 27
червня 2013 року він знаходився на
стаціонарному лікуванні у цьому
закладі із діагнозом «гострий
панкреатит», тобто перебував на
лікарняному. При цьому, позивач
зазначив, що ні Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом ОВС, ні Законом
України «Про міліцію» не врегульовані
відносини, які виникають з приводу
особливостей проведення процедури
звільнення працівників органів
внутрішніх справ, які знаходяться на
лікарняному. На його думку, відповідач,
знаючи про те, що позивач перебуває на
лікарняному, із грубим порушенням
знехтував нормами чинного
законодавства України ухвалив
незаконний наказ №175 о/с ДСК від 18
червня 2013 року, яким звільнив з лав
працівників ОВС України позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме з листів ДЗСМСЧ №6 та ВМЗ ГУМВС
України в Дніпропетровській області,
ОСОБА_1 дійсно знаходився з 17.06.2013 року
по 27.06.2013 року на стаціонарному
лікуванні в ДЗСМСЧ №6, на момент
звільнення позивача інформація до ВМЗ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області не надходила і була отримана
всупереч діючим вимогам про своєчасне
надання інформації по телефону 20
червня 2013 року (а.с. 57, 128).

У відповідності до ст. 18
Дисциплінарного Статуту
передбачається, що такі дисциплінарні
стягнення, як звільнення з посади та
звільнення з органів внутрішніх справ,
накладені на осіб рядового і
начальницького складу, які тимчасово
непрацездатні або перебувають у
відпустці, відрядженні, виконуються
після їх прибуття до місця проходження
служби.

На підставі листа ДЗ СМСЧ №6 від 02
серпня 2013 року №1061 Наказом ГУ МВС
України в Дніпропетровській області
від 06 серпня 2013 року №216 о/с дск були
внесені зміни в Наказ ГУ МВС України в
Дніпропетровській області від 18 червня
2013 року №175 о/с дск в частині дати
звільнення, а саме: ОСОБА_1 звільнено з 01
липня 2013 року, про що останньому було
надіслане письмове повідомлення.

Виходячи з вищевикладених обставин
справи, колегія суддів вважає, що
доводи позивача щодо його звільнення
під час тимчасової непрацездатності є
цілком безпідставними.

Так, проаналізувавши дані обставини
справи та правовідносини, що їм
відповідають, колегія суддів повністю
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає, що в діях
відповідача відсутні ознаки
протиправності при прийняті
оскаржуваних наказів №1275 від 12.06.2013
року та №175 о/с дск від 18.06.2013р., оскільки
відповідачем дотримано процедури
звільнення ОСОБА_1, так як здійснено
усіх заходів під час проведення
перевірки з питання відсутності
позивача на робочому місці, а також
вжито усіх необхідних дій щодо порядку
звільнення. Тобто, рішення відповідача
щодо звільнення ОСОБА_1 є такими, що
прийняті на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
позовні вимоги позивача є цілком
необґрунтованими, а тому в їх
задоволенні слід відмовити.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції
викладене достатньо повно,
обґрунтовано та мотивовано з
посиланням на конкретні пункти законів
України, які регулюють спірні
правовідносини, що свідчить про
відсутність підстав для його
скасування.

З огляду на встановлені судом першої
інстанції фактичні обставини справи та
обрану правову позицію, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись ч.1 ст.198, ст.200, ст. 205, ст.206, ч.2
ст.212 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 08
серпня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
постановлення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко