Справа № 826/13356/13-а
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2014 р.
К/800/6122/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Олексієнка М.М., Рецебуринського Ю.Й.,

за участю секретаря судового засідання
Малини Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на
ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 13 вересня 2013 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 січня 2014
року по справі № 826/13356/13-а

за позовом ОСОБА_4

до Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та

житлово-комунального господарства
України

треті особи Публічне акціонерне
товариство «Український зональний

науково-дослідний і проектний інститут
по цивільному будівництву»,

ОСОБА_5

про визнання протиправним
та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
суду із позовом до Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України, треті особи Публічне
акціонерне товариство «Український
зональний науково-дослідний і
проектний інститут по цивільному
будівництву», ОСОБА_5 про визнання
протиправним та скасування наказу від
31 жовтня 2012 року № 546 «Про призначення
на посаду генерального директора
Публічного акціонерного товариства
«Український зональний
науково-дослідний і проектний інститут
по цивільному будівництву - ПАТ
«КиївЗНДІЕП» ОСОБА_5».

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4
зазначила, що вважає оскаржуваний
наказ незаконним, оскільки при його
виданні порушено процедуру обрання
керівника акціонерного товариства ПАТ
«КиївЗНДІЕП». Вказує, що порушено її
права та інтереси, як діючого
фінансового директора цього
підприємства.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 13 вересня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 16 січня 2014 року, позов залишено без
розгляду.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями, ОСОБА_4 подала
касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати судові рішення першої та
апеляційної інстанцій, а справу
направити для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, доводи касаційної скарги, суд
касаційної інстанції вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Суди першої та апеляційної інстанцій,
залишаючи позов ОСОБА_4 про визнання
протиправним та скасування наказу від
31 жовтня 2012 року № 546 «Про призначення
на посаду генерального директора
Публічного акціонерного товариства
«Український зональний
науково-дослідний і проектний інститут
по цивільному будівництву - ПАТ
«КиївЗНДІЕП» ОСОБА_5» без розгляду
виходили з того, що позивачем пропущено
строк звернення до суду з даним
позовом, а підстави, зазначені
позивачем в заяві про поновлення
строку, є неповажними.

Однак судами при розгляді справи не
взято до уваги наступного.

Згідно зі статтею 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 КАС України
передбачено, що справа
адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті
17 вказаного Кодексу юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби.

Згідно з пунктом 15 частини 1 статті 3 КАС
України публічна служба - це діяльність
на державних політичних посадах,
професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.

Пунктом 4 частини 1 статті 107 КАС України
передбачено, що суддя після одержання
позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи
належить позовну заяву розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Рішення про залишення позову без
розгляду приймається лише після того,
як судом встановлено, що справа
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 подано
позов про визнання протиправним та
скасування наказу про призначення на
посаду генерального директора ПАТ
«КиївЗНДІЕП».

Судом першої інстанції при прийнятті
позовної заяви не досліджувалось
питання чи посада генерального
директора ПАТ «КиївЗНДІЕП» пов'язана з
проходженням публічної служби чи ні.

Вказані обставини також не перевірені
також судом апеляційної інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Враховуючи, що передбачені
процесуальним законодавством межі
перегляду справи в касаційній
інстанції не дають права встановлювати
та визнавати доведеними обставини, що
не були встановлені попередніми
судовими інстанціями, оскаржувані
судові рішення у справі підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції відповідно до частини 2
статті 227 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Під час нового розгляду справи суду
необхідно врахувати все вище
викладене, всебічно і повно з'ясувати і
перевірити всі фактичні обставини
справи та прийняте обґрунтоване і
законне судове рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 223, 224, 230,
231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 13 вересня 2013 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 січня 2014
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ємельянова В.І.

Судді
Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.