Справа № 814/3846/13-а
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

13 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/3846/13-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції:
Єнтіна А. П.

Одеський апеляційний адміністративний
суд в складі колегії:

судді-доповідача - Косцової І.П.

суддів - Турецької
І.О.

- Стас Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 14 листопада
2013 року у справі за адміністративним
позовом Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області до ОСОБА_3 про
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Інспекція ДАБК у Миколаївській області
звернулась до суду першої інстанції з
позовом, в якому просила зобов'язати
ОСОБА_3 надати документи необхідні для
здійснення позапланової перевірки,
допустити посадових осіб інспекції
ДАБК у Миколаївській області до
проведення позапланової перевірки та
бути присутній при прроведенні
перевірки.

В обґрунтування позову зазначено, що
відповідачка своїми протиправними
діями перешкоджає здійсненню
державного нагляду та контролю та
реалізації покладених на Інспекцію
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївській області
завдань та функцій.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 14 листопада
2013 року у задоволенні позову
відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Інспекція ДАБК у
Миколаївській області, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати судове рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції у справі
з'ясовано, що 20.06.2013 року Інспекцією
було направлено лист №7/14-2841-13, у якому
гр. ОСОБА_3 було повідомлено про
проведення позапланової перевірки
відповідно до п.7 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою КМУ
№533 від 23.05.2011р. (далі - Порядок) на
підставі вимоги Очаківської
міжрайонної прокуратури Миколаївської
області та було зазначено час
проведення перевірки.

25.06.2013 року посадовою особою Інспекції
було здійснено виїзд для проведення
позапланової перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівельної діяльності при
здійсненні будівельних робіт з
будівництва на об'єкт: "Будівництво
індивідуального дачного будинку за
адресою: вул. Приморська, 170 с.
Чорноморка, Очаківського району,
Миколаївської області". Однак, на
об'єкті був відсутній відповідач або
уповноважена ним особа, що в свою чергу
є порушенням ч. 4 ст. 41 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" відповідність за яке
передбачене ч. 4 ст. 188-42 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення.

У зв'язку з чим, 02.07.2013 року посадовою
особою Інспекції у присутності
архітектора Очаківського району,
молодшого лейтенанта міліції ДІМ
Очаківського МВ складено акт про
недопущення посадових осіб інспекції
на об'єкти будівництва для виконання
покладених на них функцій та протокол
разом з приписом.

02.07.2013 року посадовою Інспекцією був
складений протокол та припис №343 про
усунення порушення вимог
законодавства шляхом допущення на
об'єкт для проведення перевірки та
надання документів необхідних для
проведення позапланової перевірки.

Позивач, вважає, що недопущення
посадових осіб Інспекції для
проведення перевірки перешкоджає
реалізації покладених на неї завдань, а
саме здійсненню державного контролю у
сфері містобудівної діяльності, у
зв'язку з чим, звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не надано обґрунтованих
доказів стосовно правомірності своїх
дій.

Колегія суддів такий висновок суду
першої інстанції вважає правильним, з
огляду на наступне.

Правовідносини, які виникли між
сторонами у даній справі з приводу
правопорушень у сфері містобудівної
діяльності, передбачені Законом
України "Про регулювання містобудівної
діяльності", Порядком здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2011 року № 553.

Указом Президента України від 08.04.2011 р.
№ 439/2011 затверджено Положення про
Державну архітектурно-будівельну
інспекцію України.

Відповідно до пункту 6 цього Положення,
Держархбудінспекція України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через свої територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі або
міжрегіональні (повноваження яких
поширюються на декілька регіонів)
територіальні органи.

Процедуру здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт та ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної
із створенням об'єктів будівництва
визначає Порядок здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю (далі - Порядок), затверджений
Постановою Кабінету Міністрів України
від 23.05.2011 р. № 553.

Відповідно до пп. 1 п. 2 Порядку,
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за дотриманням,
зокрема, вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції.

Згідно із п. 5 Порядку, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за територіальним
принципом (у межах областей) у порядку
проведення планових та позапланових
перевірок з підстав, передбачених
пунктом 7 Порядку.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється у присутності
суб'єктів містобудування або їх
представників, які будують або
збудували об'єкт будівництва (п. 9
Порядку).

Відповідно до пункту 14 цього ж Порядку,
суб'єкт містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль,
зобов'язаний допускати посадових осіб
інспекції до проведення перевірки за
умови дотримання порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю. У разі відмови суб'єкта
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, у
допуску посадових осіб інспекції до
проведення перевірки складається
відповідний акт.

Таким чином, у разі недопуску посадових
осіб Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю до
перевірки, відповідач мав право
скласти відповідний акт.

Разом з тим, як було вірно встановлено
судом першої інстанції, в даному
випадку позивачем не вчинялися дії
щодо недопуску посадових осіб позивача
до перевірки.

В адміністративному позові позивач
стверджує, що під час проведення
перевірки на об'єкті був відсутній
відповідач або уповноважена ним особа,
тому провести перевірку було
неможливо.

З наведено вбачається, що відсутність
на об'єкті будівництва ОСОБА_3
позивачем було ототожнено з недопуском
до проведення перевірки.

Колегія суддів вважає такі висновки
посадових осіб Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
необґрунтованими, адже недопущення до
перевірки полягає у вчиненні активних
дій, що створюють перешкоди в
проведенні перевірки. Такі дії можуть
полягати у відмові виконати законні
вимоги посадових осіб інспекції,
надати документи чи доступ до об'єкта
будівництва тощо.

Натомість в даному випадку ОСОБА_3 не
могла створити позивачу перешкоди в
проведенні перевірки, оскільки
працівники Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
фактично не приступали до її
проведення.

Крім, цього колегія суддів зазначає, що
перелік підстав для звернення суб'єкта
владних повноважень до суду
встановлений законодавством, і для
звернення до суду суб'єкт владних
повноважень повинен мати достатні
адміністративні можливості для
здійснення визначених йому законом
завдань. І лише у випадках, коли
Конституцією чи законами України
встановлені судові обмеження його
діяльності, він звертається до суду із
позовом по суті для отримання судового
дозволу.

Таким чином, особливість процесуальної
правосуб'єктності Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю як суб'єкта владних
повноважень в адміністративному
судочинстві полягає в можливості
звернення до суду лише в разі, якщо таке
право прямо передбачено законом.

Із наведених вище правових норм
вбачається, що ні Законом України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
ні Порядком № 553 не передбачено право
відповідача на звернення до суду із
позовом про зобов'язання суб'єкта
господарювання допустити до
перевірки фахівців Інспекції.

З метою реалізації своїх повноважень
Інспекція наділена іншими важелями
впливу - застосування штрафних санкцій,
звернення до правоохоронних органів.

Беручи до уваги викладене, колегія
суддів вважає, що при розгляді справи
судом першої інстанції правильно
застосовано норми матеріального та
процесуального права, вірно
встановлено фактичні обставини справи
та надана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції
викладена достатньо повно, висновки
обґрунтовані з посиланням на конкретні
норми Законів України та відповідають
чинному законодавству та доводи
апеляційної скарги цих висновків суду
не спростовують.

За таких обставин підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції та задоволення апеляційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200,
п.1ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївській області -
залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 14 листопада
2013 року у справі за адміністративним
позовом Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області до ОСОБА_3 про
зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційного суду.

Суддя - доповідач:
І.П. Косцова

Судді:
І.О. Турецька

Л.В.Стас.