Справа № 546/1438/13-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 р.Справа № 546/1438/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Водолажської Н.С. , Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління праці та
соціального захисту населення
Решетилівської районної державної
адміністрації у Полтавській області на
постанову Решетилівського районного
суду Полтавської області від 12.12.2013р.
по справі № 546/1438/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення Решетилівської
районної державної адміністрації у
Полтавській області

про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до
Решетилівського районного суду
Полтавської області з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Решетилівської
районної державної адміністрації у
Полтавській області, в якому просила
суд визнати дії відповідача щодо
нарахування та виплати їй державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі, меншому, ніж визначено ст. 15 ЗУ
« Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» неправомірними та зобов'язати
відповідача з 01 травня 2013 року
здійснити перерахунок та з урахуванням
проведених виплат провести виплату їй
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до вимог ст. 15 ЗУ « Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років, встановленому ЗУ
«Про державний бюджет України на 2013
рік».

За результатами розгляду справи в
порядку скороченого провадження
постановою Решетилівського районного
суду Полтавської області від 12.12.2014
року зазначений адміністративний
позов було задоволено частково, а саме:
визнано дії Управління праці та
соціального захисту населення
Решетилівської РДА щодо нарахування та
виплати на користь ОСОБА_1 допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі, меншому ніж
визначено статтею 15 Закону України від
21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» -
неправомірними. Зобов'язано Управління
праці та соціального захисту населення
Решетилівської РДА здійснити
перерахунок та з урахуванням
проведених виплат забезпечити виплату
ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
відповідно до ст. 15 Закону України від 21
листопада 1992 року № 2811-ХІІ «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років, встановленому
законом на момент виплати, починаючи з
12 травня 2013 року.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції в частині задоволених
позовних вимог, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану постанову в цій
частині та прийняти нову, якою в
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті постанови, норм
матеріального права, а саме: Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», з обставин і обґрунтувань,
викладених в апеляційній скарзі.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС
України вищезазначена апеляційна
скарга розглядається в порядку
письмового провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
рішення суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду в частині задоволення позову та
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що позивачка має малолітню
дитину - дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
зв'язку з чим у неї виникло право на
одержання допомоги по догляду за
дитиною віком до трьох років,
знаходиться на обліку в Управлінні
праці та соціального захисту населення
Решетилівської РДА і їй з 25 лютого 2013
року призначена та виплачується
державна допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, у розмірі 130 грн/міс.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що у 2013
році виплати допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку особам, не застрахованим в
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
повинні здійснюватися у розмірі,
визначеному Законом № 2811-ХІІ, а саме у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років, встановленому
законом на момент виплати.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Закон України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" №2811-XII від 21 листопада
1992 року відповідно до Конституції
України встановлює гарантований
державою рівень матеріальної
підтримки сімей з дітьми шляхом
надання державної грошової допомоги з
урахуванням складу сім'ї, її доходів та
віку дітей і спрямований на
забезпечення пріоритету державної
допомоги сім'ям з дітьми у загальній
системі соціального захисту населення.

Частиною 1 статті 1 вказаного Закону
встановлено, що громадяни України, в
сім'ях яких виховуються та проживають
неповнолітні діти, мають право на
державну допомогу у випадках та на
умовах, передбачених цим Законом та
іншими законами України.

Статтею 3 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" передбачено,
що право на допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за цим Законом має особа (один з
батьків дитини, усиновитель, опікун,
баба, дід або інший родич), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.

Статтею 15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" від 21
листопада 1992 року № 2811-XII передбачено,
що допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Закон України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" № 2811-XII від 21 листопада
1992 року є спеціальним законом, що
регулює правовідносини, пов'язані з
призначення та виплатою державної
допомоги на неповнолітніх дітей.

Статтею 1 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" встановлено,
що порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми та
перелік документів, необхідних для
призначення допомоги за цим Законом,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

До ст.15 Закону №2811-ХII вносились зміни, а
дія статті зупинялась іншими Законами.

Так, Законом України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" ст.15 Закону №2811-ХII
викладено в наступній редакції:
"Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень".

Проте, відповідно до Прикінцевих
положень Закону України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік" Розділ I цього
Закону набирає чинності з 01.012008 і діє по
31.12.2008.

Отже, з 01.01.2009 ст.15 Закону №2811-ХII
відновила попередню редакцію,
відповідно до якої допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

В той же час, ст. 46 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2009 рік"
установлено, що у 2009 році допомога при
народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" та
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Аналогічним чином врегульовано спірні
правовідносини у 2010 році ст.45 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2010 рік".

У зв'язку з тим, що у зазначені
положення Законів України "Про
Державний бюджет України на 2009 рік" та
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2010 рік" не визнано
неконституційними, у 2009-2010р.р. допомога
при народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку призначалась та виплачувалась у
відповідності до п.22 Постанови КМУ №1751
від 27.12.2001 "Про затвердження Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми".

Оскільки, ані Законом України "Про
державний бюджет України" на 2011-2013 роки,
ані іншими законами, не
встановлювалось на 2011-2013 роки інший ніж
у Законі України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" розмір допомоги, та не
надавалось Кабінету Міністрів України
право визначати розміри такої
допомоги, а дії Законів про бюджет
діяли, відповідно, лише у 2009 та 2010 роках,
то з 01.01.2011 року у відповідача виник
обов'язок здійснювати виплату
державної допомоги в розмірах,
передбачених Законом України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми".

Таким чином, з урахуванням ст.. 99, 100 КАС
України та часу звернення позивача з
позовом до суду, суд першої інстанції
обґрунтовано вказав на неправомірні
дії відповідача та зобов'язав
відповідача здійснити перерахунок та
виплатити позивачу державну допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі,
передбаченому ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» за
період з 12 травня 2013 року, і такі
виплати повинні здійснюватися до
закінчення строку передбаченої
законом виплати, з урахуванням різниці,
яка була виплачена у цей період.

Отже, колегія суддів переглянувши
рішення суду першої інстанції в
частині задоволених позовних вимог,
вважає, що при його прийнятті суд
дійшов вичерпних юридичних висновків
щодо встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що постанова Решетилівського
районного суду Полтавської області від
12.12.2013 року по справі № 546/1438/13-а
прийнята з дотриманням норм чинного
процесуального та матеріального права
і підстав для її скасування не
виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1
ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Решетилівської районної державної
адміністрації у Полтавській області
залишити без задоволення.

Постанову Решетилівського районного
суду Полтавської області від 12.12.2013р.
по справі № 546/1438/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський
В.А.Судді(підпис) (підпис) Водолажська
Н.С. Бенедик А.П.