Справа № 813/1116/14
Суддя: Гудим Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 р.
Справа № 876/2561/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Гудима Л.Я.,

суддів:
Довгополова О.М., Святецького
В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області на ухвалу
Львівського окружного
адміністративного суду від 10 лютого 2014
року про повернення позовної заяви у
справі за адміністративним позовом
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області до
Головного управління юстиції у
Львівській області, управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області, відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про визнання протиправними дій
державного виконавця та скасування
постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О
В И В:

В лютому 2014 року позивач - Головне
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області, звернувся в суд до
Головного управління юстиції у
Львівській області, управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області, відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про визнання протиправним дії
державного виконавця, та скасувати
постанову від 31.12.2013 року ВП №37670178 про
накладення штрафу в розмірі 2 040 грн.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 10 лютого 2014
року адміністративний позов повернено
позивачу, та вказано, що даний спір
підсудний місцевому загальному суду як
адміністративному.

Не погоджуючись з вищезазначеною
ухвалою суду першої інстанції,
позивачем подано апеляційну скаргу, в
якій зазначив, що оскаржувана ухвала
винесена з порушенням норм
процесуального права, неповністю
досліджені обставини справи, просить
зазначену ухвалу скасувати та
постановити нову, а справу направити в
суду першої інстанції для продовження
розгляду.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду заяви не
прибули, про дату, час і місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином, клопотань від осіб, які беруть
участь у справі, про розгляд справи за
їх участю не поступило, а тому, колегія
суддів, у відповідності до п.п. 1,2,ч. 1 ст.
197 КАС України, вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апелянта у їх
сукупності, приходить до переконання,
що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити з наступних підстав.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість оскаржуваної ухвали
суду першої інстанції, колегія суддів
виходить з наступного.

Статтею 181 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Адміністративні справи з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пунктами
1-4 частини першої статті 18 цього
Кодексу, розглядаються місцевим
загальним судом як адміністративним
судом, який видав виконавчий лист.

Відповідно до ст..17 Закону України «Про
виконавче провадження» постанови
державного виконавця про накладення
штрафу є виконавчими документами.

За змістом пункту 7 частини другої
статті 17 Закону України "Про виконавче
провадження" постанови державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат на проведення виконавчих
дій та накладення штрафу є виконавчими
документами. Якщо виконавче
провадження закінчено, а виконавчий
збір, витрати на проведення виконавчих
дій або штраф не стягнуто, відповідна
постанова виділяється в окреме
провадження і підлягає виконанню в
загальному порядку.

Тому слід ураховувати, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
справи з приводу оскарження постанов
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу,
прийнятих у виконавчих провадженнях
щодо примусового виконання усіх
виконавчих документів незалежно від
того, яким органом, у тому числі судом
якої юрисдикції, вони видані. Також до
юрисдикції адміністративних судів
належать справи про оскарження рішень,
дій чи бездіяльності державної
виконавчої служби, прийнятих (вчинених,
допущених) під час примусового
виконання постанов державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу,
як виконавчих документів в окремому
виконавчому провадженні.

Таким чином, постанова державного
виконавця про накладення штрафу не є
рішенням суду у справах передбачених
пунктами 1-4 частини першої статті 18 КАС
України, а є самостійним рішенням
державного виконавця, та його дії
можуть бути оскаржені із врахуванням
вимог предметної підсудності
адміністративних справ.

Відповідно до частини 2 статті 18 КАС
України окружним адміністративним
судам підсудні адміністративні справи
коли однією зі сторін в яких є орган
державної влади, інший державний орган,
орган влади Автономної Республіки
Крим, обласна рада, Київська,
Севастопольська міська рада, їх
посадова чи службова особа, крім
випадків, передбачених цим Кодексом, та
крім справ щодо їх рішень, дій чи
бездіяльності у справах про
адміністративні проступки та справ,
які підсудні місцевим загальним судам
як адміністративним судам.

Сторони у справі належать до числа
осіб, визначених частиною 2 статті 18 КАС
України, а відтак даний спір предметно
підсудний окружному адміністративному
суду.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання, що
оскільки судом першої інстанції
обставини у справі встановлено повно
та правильно, але не правильно
застосовано норми процесуального
права, що призвело до незаконного
судового рішення, що є наслідком
скасування ухвали суду першої
інстанції та прийняттю нової, а справа
направленню до суду першої інстанції
для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 199, 204, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області задовольнити,
ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 10 лютого 2014
року про повернення позовної заяви у
справі №813/1116/14 - скасувати та справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий суддя :
Л.Я. Гудим

Судді:
О.М. Довгополов

В.В. Святецький