Справа № 1304/5889/12, 2а-1304/421/12
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 р.
Справа № 9104/142696/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого-судді:
Сапіги В.П.,

суддів:
Левицької Н.Г., Хобор Р.Б.

з участю секретаря судових
засідань Сердюк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова на
постанову Галицького районного суду м.
Львова від 30.07.2012 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова про
зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О
В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова про
визнання відмови відповідача
протиправною в призначенні пенсії по
втраті годувальника після смерті
ОСОБА_3 та зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова
призначити пенсію по втраті
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи ОСОБА_3, який помер АДРЕСА_1
р.

В обґрунтування позовних вимог позивач
покликається на те, що 17.07.1976 року вона
уклала шлюб з ОСОБА_3, який розірвали у
1999 році з формальних підстав. Від шлюбу
є дочка ОСОБА_4 ОСОБА_3 був учасником
ліквідації аварії на ЧАЕС та як
ліквідатор, був визнаний інвалідом 2-ї
групи, а з січня 2000 року - інвалідом 1-ї
групи. Позивач є інвалідом 3-ї групи з 2002
року. Основним доходом їх сім'ї була
пенсія ОСОБА_3, яка складала більше 5000,00
грн. При цьому пенсія позивача складала
780,00 грн. ОСОБА_3 помер АДРЕСА_1 Рішенням
Галицького районного суду м. Львова від
05.03.2012р. встановлено факт проживання
позивача однією сім'єю з ОСОБА_3 та
встановлено факт її перебування на
утриманні ОСОБА_3 У зв'язку з втратою
годувальника позивач звернулась до
відповідача з заявою про призначення
їй пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, однак в травні 2012 року
отримала відмову в призначенні такої
пенсії з тих підстав, що вона не
перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 Вважає таку
відмову безпідставною та
неправомірною, так як відповідач не
прийняв до уваги вищевказане рішення
суду.

Постановою Галицького районного суду
м. Львова від 30.07.2012 року зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова
призначити ОСОБА_2 пенсію по втраті
годувальника після смерті ОСОБА_3, який
помер АДРЕСА_1

Не погодившись з постановою суду її
оскаржив відповідач - управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова,
вважає, що така прийнята з порушенням
норм матеріального права, а тому
просить скасувати дану постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

При цьому апелянт обґрунтовує та
мотивує свої вимоги аналогічно
обґрунтуванням, викладеним у
запереченні на позов, зокрема зазначає,
що позивач у 1999р. розірвала шлюб між нею
та ОСОБА_3, відтак, переставши бути його
дружиною, втратила право на
призначення пенсії в разі втрати
годувальника.

Відповідно до п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС
України, суд вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таке можливе на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що необхідно
відмовити в задоволенні апеляційної
скарги з наступних мотивів.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, колегія суддів
врахувала наступні обставини справи та
норми чинного законодавства.

Згідно ст.36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», пенсію у зв'язку з
втратою годувальника призначають
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні, зокрема чоловіку (дружині),
якщо вони є інвалідами або досягли
пенсійного віку, передбаченого ст.26
цього Закону.

Відповідно до ст.54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсія в
разі втрати годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_3 був особою постраждалою
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії та інвалідом 1-ї групи, що
стверджується відповідними
посвідченнями, та отримував пенсію по
інвалідності.

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер АДРЕСА_1 р. у м.
Львові.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме довідки №4141 від 12.01.2011р. та акту
ЛКП «Центральне» від 19.01.2011р. ОСОБА_2
проживає в АДРЕСА_1 та разом з нею
постійно проживав її чоловік ОСОБА_3 до
дня смерті та на утриманні якого вона
перебувала.

Згідно довідки серії ЛВА-1 № 247583 ОСОБА_2
являється інвалідом 3 групи,
інвалідність якої встановлена
безтерміново.

Відповідно до рішення Галицького
районного суду м. Львова від 05.03.2012р.
встановлено факт проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації
шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також
встановлено факт перебування ОСОБА_2 на
утриманні ОСОБА_3 Дане рішення не
оскаржувалось та набрало законної
сили.

Зважаючи на наведене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до обґрунтованого висновку, що
відповідач діяв неправомірно,
відмовляючи позивачу в призначенні
пенсії по втраті годувальника,
оскільки у ОСОБА_2 наявні усі законні
підстави на таку пенсію.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

В зв'язку з цим колегія суддів
апеляційного суду вважає, що суд першої
інстанції при вирішенні даної справи
всебічно, повно та об'єктивно встановив
обставини справи, дослідив та оцінив
всі докази, які містяться в матеріалах
справи та прийшов до вірного висновку
про задоволення позову.

З огляду на таке, наведені в
апеляційній скарзі доводи не
викликають сумнівів щодо правильності
висновків суду першої інстанції та
застосування норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд апеляційної
інстанції,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова
залишити без задоволення.

Постанову Галицького районного суду м.
Львова від 30.07.2012 року у справі №
1304/5889/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя :
В.П.Сапіга

Судді:
Н.Г.Левицька

Р.Б.Хобор

Повний текст виготовлено 25.03.2014р.