Справа № 2а-1711/270/11
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Малахова Н.М.
УХВАЛА

іменем України

"01" квітня 2014 р.
Справа № 2а-1711/270/11

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Малахової Н.М.

суддів:
Жизневської А.В.

Одемчука Є.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовськ Рівненської області на
постанову Кузнецовського міського
суду Рівненської області від "19" квітня
2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовськ Рівненської області про
визнання бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кузнецовськ Рівненської області, в
якому просив визнати поважними причини
пропуску та поновити строки звернення
до суду, зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок та виплатити
підвищення до пенсії згідно ст.39 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року,
починаючи з 22.05.2008 року в розмірі однієї
мінімальної заробітної плати, виходячи
з її розміру встановленого Законами
України "Про Державний бюджет на
відповідний рік" та з урахуванням
виплачених сум, зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплатити додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю відповідно до ст.51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня
2007 року, починаючи з 22.05.2008 року в
розмірі 15% мінімальної пенсії за віком,
виходячи з її розміру, встановленого
ч.1 ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Ухвалою Кузнецовського міського суду
Рівненської області від 26 лютого 2011
року в задоволенні клопотання ОСОБА_3
про поновлення пропущеного строку
звернення до суду відмовлено за його
безпідставністю.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кузнецовськ Рівненської області в
частині вимог про перерахунок та
виплату підвищення пенсії відповідно
до ст.39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" з 01 січня 2007 року до 31
грудня 2007 включно та з 22 травня 2008 року
до 25 липня 2010 року включно залишено без
розгляду.

Постановою Кузнецовського міського
суду від 19 квітня 2011 року позов
задоволено.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м. Кузнецовськ
Рівненської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_3
підвищення пенсії, як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає у зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, згідно з ст.39 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі
однієї мінімальної заробітної плати,
починаючи з 26 липня 2010 року до
теперішнього часу, тобто до 19 квітня 2011
року, з врахуванням проведених виплат.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м. Кузнецовськ
Рівненської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_3
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як особі, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
категорії 4, згідно з ст.51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі 15
(п'ятнадцяти) процентів мінімальної
пенсії за віком, із застосуванням
розміру мінімальної пенсії за віком,
визначеного ч.1 ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", починаючи з 01 січня 2007
року до 31 грудня 2007 року включно, та з 22
травня 2008 року до теперішнього часу,
тобто до 19 квітня 2011 року, з врахуванням
проведених виплат.

В апеляційній скарзі управління
Пенсійного фонду України в м.
Кузнецовську, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати вказану
постанову та постановити нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити.
Зазначає, що фінансування коштів
здійснюється з Державного бюджету
України, виплати проводилися в межах
виділених коштів.

Сторони не скористалися своїм правом
на участь в судовому засіданні:
повноважних представників в засідання
суду не направили, про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином.

За таких підстав, з врахуванням
приписів ч.4 ст.196 КАС України, п.2 ч.1 ст.197
КАС України розгляд апеляційної скарги
здійснюється судовою колегією за
відсутності позивача та представника
відповідача, в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхні
посадови і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Встановлено, що позивач, є пенсіонером
та перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в м.
Кузнецовську, проживає в м. Кузнецовськ
Рівненської області, яке відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№106 від 23.07.1991 року віднесено до зони
посиленого радіоекологічного
контролю, а також є потерпілим від
аварії на ЧАЕС 4-ї категорії, що
підтверджується відповідним
посвідченням.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
дійшов до правильного висновку про
необхідність задоволення позовних
вимог, а саме: зобов'язав відповідача
провести донарахування та виплатити
позивачу кошти, передбачені ст.ст.39,51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 01
листопада 1996 року №9 "Про застосування
Конституції України при здійсненні
правосуддя", судам необхідно виходити з
того, що нормативно-правові акти
будь-якого державного чи іншого органу
(акти Президента України, постанови
Верховної Ради України, постанови і
розпорядження Кабінету Міністрів
України, нормативно-правові акти
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим чи рішення Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, акти
органів місцевого самоврядування,
накази та інструкції міністерств та
відомств, накази керівників
підприємств, установ та організацій,
тощо) підлягають оцінці на
відповідність як Конституції, так і
закону.

Якщо при розгляді справи буде
встановлено, що нормативно-правовий
акт, який підлягав застосуванню, не
відповідає чи суперечить законові, суд
зобов'язаний застосувати закон, який
регулює ці правовідносини.

При цьому, визначаючи базову величину,
з якої розраховується сума допомоги
згідно зі ст.39 Закону, відповідачу слід
керуватися розміром мінімальної
заробітної плати, а не сумою,
передбаченою постановою Кабінету
Міністрів України "Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
від 26.07.1996 року №836.

Базовою величиною, з якої
розраховується сума додаткової пенсії
згідно зі ст.51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
відповідачу слід керуватися розміром
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Виходячи із засад пріоритетності
законів над підзаконними нормативними
актами при вирішенні спору в частині
того, яка сума підлягає стягненню з
відповідача за визначений позивачкою
період, застосуванню підлягають саме
статті 39,51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а не постанови Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1996 року
№836 "Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи та від 03
січня 2002 року №1 "Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних
виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету".

Тому позивач, відповідно до ст.39 Закону,
як непрацюючий пенсіонер, має право
отримувати доплату до пенсії у розмірі
однієї мінімальної заробітної плати
та відповідно до ст.51 Закону, має право
на отримання додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15%
мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до Постанови Кабінету
Міністрів України від 11 квітня 2002 року
№497 "Про забезпечення виконання
функцій з призначення і виплати пенсій
органами Пенсійного фонду" на органи
Пенсійного фонду України покладено
обов'язок щодо виплати пенсій та доплат
до пенсій, які передбачені Законом
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, обов'язок проводити
нарахування та виплату сум,
передбачених ст.ст.39, 51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
відноситься до відання органів
Пенсійного фонду України.

З огляду на вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованих
висновків щодо порушення відповідачем
прав позивача.

Проте, приймаючи рішення про
задоволення позову ОСОБА_3 та
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в м. Кузнецовськ
Рівненської області провести
перерахунок та виплату додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю
згідно з ст.51 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", починаючи з 01 січня 2007
року, суд першої інстанції залишив поза
увагою положення ч.2 ст.99 та ст.100 КАС
України.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст.100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 звернувся до суду першої
інстанції 26 січня 2011 року і просив
визнати поважними причини пропуску та
поновити строки звернення до суду,
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплатити додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю
відповідно до ст.51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року,
починаючи з 22.05.2008 року в розмірі 15%
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
її розміру, встановленого ч.1 ст.28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
дійшов висновку, що позивач пропустив
строк звернення до суду з поважних
причин та задовольнив позовні вимоги
за весь період щодо нарахування та
виплат додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю відповідно до ст.51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів не погоджується з
вказаними висновками суду, оскільки
позивач отримував пенсію щомісячно в
розмірах, передбачених постановою КМУ,
тому про порушене право йому було
відомо. Окрім цього, юридична
необізнаність позивача не може бути
визнана поважною причиною пропуску
строку звернення до суду.

До того ж, позивач не надав суду доказів
звернення до суду в порядку цивільного
судочинства до 9 вересня 2010 року з
позовною заявою в межах строку,
визначеного Цивільним процесуальним
кодексом України.

З огляду на вищенаведене, позивач
пропустив строк звернення до суду з
причин, що не є поважними.

Тому, постанову суду першої інстанції в
частині зобов'язання управління
Пенсійного фонду України в м.
Кузнецовськ Рівненської області
провести перерахунок та виплату ОСОБА_3
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як особі, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
категорії 4, згідно з ст.51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі 15
(п'ятнадцяти) процентів мінімальної
пенсії за віком, із застосуванням
розміру мінімальної пенсії за віком,
визначеного ч.1 ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", починаючи з 01 січня 2007
року до 31 грудня 2007 року включно, та з 22
травня 2008 року по 25 липня 2010 року слід
скасувати, а позовну заяву ОСОБА_3 в цій
частині залишити без розгляду.

В решті постанову суду залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 99,100,195,197,198,200,203,205,206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовськ Рівненської області
задовольнити частково, постанову
Кузнецовського міського суду
Рівненської області від "19" квітня 2011 р.
скасувати в частині зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовськ Рівненської області
здійснити перерахунок та виплатити
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю відповідно до ст.51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22
травня 2008 року по 25 липня 2010 року в
розмірі 15% мінімальної пенсії за віком,
виходячи з її розміру, встановленого ч.1
ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", залишивши в цій частині
позовну заяву ОСОБА_3 без розгляду.

В решті постанову суду в частині
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в м. Кузнецовськ
Рівненської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_3
підвищення пенсії, як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає у зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, згідно зі ст.39 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі
однієї мінімальної заробітної плати,
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, як особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, категорії 4, згідно з ст.51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
розмірі 15 (п'ятнадцяти) процентів
мінімальної пенсії за віком, із
застосуванням розміру мінімальної
пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" починаючи з 26 липня 2010
року до 19 квітня 2011 року, з врахуванням
проведених виплат слід залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Н.М. Малахова

судді: (підпис)
А.В.
Жизневська

(підпис)
Є.В.Одемчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовськ Рівненської області
м-н.Вараш,25-А,м.Кузнецовськ,Рівненська
область,34400

- ,