Справа № 805/2333/14
Суддя: Ястребова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Олішевська
Суддя-доповідач - Ястребова Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року
справа №805/2333/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: судді-доповідача Ястребової
Л.В., суддів Ляшенка Д.В., Чумак С.Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Будьоннівському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 07 березня
2014 р. у справі № 805/2333/14 за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції у
Будьоннівському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про скасування
вимоги про сплату боргу № 63 від 18.11.2013
р.,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду із
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
Будьоннівському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про скасування
вимоги про сплату боргу № 63 від 18.11.2013 р.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 07 березня
2014 р. позов було задоволено, а саме:
визнано недійсною та скасовано вимогу
про сплату боргу (недоїмки) № Ф - 316 від
18.02.2014 року в розмірі 4800,76 грн.; стягнуто
з Державного бюджету України на
користь ОСОБА_2 м. Донецьк судовий збір
в розмірі 182,70 грн.

Не погодившись з судовим рішенням
Державна податкова інспекція у
Будьоннівському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
постановити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Сторони до суду не з'явились, про час та
місце розгляду справи були
повідомленні належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги в межах апеляційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, вважає за необхідне вимоги,
викладені в апеляційній скарзі,
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції залишити без
змін з наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач - ОСОБА_2
зареєстрований в якості фізичної
особи-підприємця 22 березня 2006 року
виконавчим комітетом Донецької
міської ради, у зв'язку з чим державним
реєстратором внесено запис до єдиного
державного реєстру № 2 022567, про
що свідчить Свідоцтво про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
серії НОМЕР_1 (арк. справи 11).

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером за
віком, що підтверджується пенсійним
посвідченням НОМЕР_2 виданий 29.06.2006 р. та
довідкою виданою Управлінням
Пенсійного фонду України в
Будьонівському районі м. Донецька № 1801
від 05.03.2014 р.

18 лютого 2013 року Красноармійською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Донецькій області у
відношенні до позивача прийнята вимога
№ Ф-316 зі сплати недоїмки з єдиного
внеску у сумі 4800,76грн. (арк. справи 25).

Із розрахунку Державної податкової
інспекції в Будьонівському районі м.
Донецька сума заборгованості по
єдиному внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в
розмірі 4800,76 грн. складається наступним
чином: 2388,06 грн. - недоїмка передана від
УПФУ в Будьнівському райні м. Донецька
станом на 01.10.2013 р.; 1194,03 - недоїмки
нарахована за 3-й квартал 2013 р.; 1218,67 р. -
нараховано за 4-й кватрал 2013 р.
Відповідно до наданого управлінням
Пенсійного фонду України в
Будьонівському районі м. Донецька
розрахунку заборгованість в розмірі
2388,06 грн. склалась за період січень 2013 р.
- червень 2013 р. (арк. справи 22)

08 липня 2010 року прийнято Закон України
№ 2464-У1 "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", який набрав
чинності з 01 січня 2011 року, регулює
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №2464
платниками єдиного внеску є у тому
числі: фізичні особи - підприємці,
зокрема ті, які використовують працю
інших осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством
про працю, чи за цивільно-правовим
договором (крім цивільно-правового
договору, укладеного з фізичною особою
- підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців);
фізичні особи, які забезпечують себе
роботою самостійно, та фізичні особи,
які використовують працю інших осіб на
умовах трудового договору (контракту);

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач знаходиться на спрощеній
системі оподаткування та сплачує
єдиний податок.

Позивач не сплачує внески у зв'язку із
внесенням Законом України від 07 липня
2011 року №3609-УІ доповнень у статтю 4
Закону №2464, якими звільнено від
обов'язку сплачувати єдиний внесок
пенсіонерів за віком, інвалідів та
осіб, які отримують соціальну допомогу.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлено наступні види
пенсійних виплат 1) пенсія за віком; 2)
пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); 3) пенсія у
зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачені умови
призначення пенсії за віком, а саме
чоловіки - після досягнення віку 60
років, жінки - 55 років.

Доводи відповідача, що позивач отримує
пенсію за віком на пільгових умовах є
необгрутованими.

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності, звільняються від сплати за
себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умов їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Колегія суддів не приймає до уваги
посилання відповідача на статтю 26
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" із зазначенням того, що
при призначенні пенсії позивач не
досяг пенсійного віку 60 років, а тому не
має права на пільги, передбачені ч.4 ст.4
Закону України №2464 з огляду на
наступне.

Як вбачається із ч. 4 ст.4 Закону України
№2464 звільняються від сплати єдиного
внеску пенсіонери за віком, у разі
обрання ними спрощеної системи
оподаткування. Зазначений перелік
обставин є вичерпним і розширеному
тлумаченню не підлягає, тобто із кола
цих осіб додатково не можуть бути
виключені пенсіонери відповідно до
умов призначення пенсій.

Безпідставними є посилання
відповідача на те, що до позивача не
може бути застосовано положення ч.4 ст.4
Закону України № 2464, оскільки позивач
не досяг 60-річного віку, тому що вказана
норма не пов'язує звільнення від сплати
єдиного внеску із досягнення особою
певного віку, а передбачає звільнення
від сплати внеску всіх пенсіонерів за
віком.

Відповідно до ч.1 Закону України "про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", пенсіонер це особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію. В зв'язку з тим,
що позивач отримує пенсію за віком, а ч.4
ст.4 Закону № 2464 не містить застережень
щодо її незастосування до осіб, яким
пенсію за віком призначено на
пільгових умовах», суд прийшов до
висновку про те, що з моменту виходу на
пенсію позивач не повинен сплачувати
за себе єдиний внесок.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивач має право застосовувати ч.4 ст.4
Закону № 2464 та бути платником єдиного
внеску виключно за умови добровільної
участі у системі загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції прийнята з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, та не може бути
скасована чи змінена з підстав,
наведених в апеляційній скарзі.

З огляду на вищезазначене та керуючись
ст.ст. 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України,
суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Будьоннівському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 07 березня
2014 р. у справі № 805/2333/14- залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 07 березня
2014 р. у справі № 805/2333/14- залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Колегія суддів:
Л.В.Ястребова

Д.В.Ляшенко

С.Ю.Чумак