Справа № 803/489/14
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року Справа № 803/489/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Мачульського В.В.,

при секретарі судового засідання
Гуцалюк І.О.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

представників відповідачів Остапчука
Я.В., Демиденко С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до
Ягодинської митниці Міндоходів про
визнання протиправними та скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів та картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4
звернулася з адміністративним позовом
до Ягодинської митниці Міндоходів
(далі - Ягодинська митниця, відповідач)
про визнання протиправними та
скасування рішення про коригування
митної вартості товарів № 205000006/2013/000096/1
від 16.09.2013 року та картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 205070000/2013/00139
від 16.09.2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16
вересня 2013 року нею, через представника
- декларанта було подано на митний пост
«Луцьк» Ягодинської митниці для
митного оформлення партію товару, а
саме: м'ясо свине обвалене морожене
(тримінг 50/50) - вагою нетто 20024 кг. за
ціною 1,30 євро/кг на загальну суму 26031,20
євро, що надійшов згідно контракту
купівлі - продажу № 1/2013/NL від 03.01.2013
року, укладеного із компанією «Vion Sales West
BV» (Віон Сейлс, Нідерланди) та інвойсу №
5448217 від 11.09.2013 pоку. Поставка товару
здійснюється автотранспортом на
територію України на умовах FCA - м.
Апельдоорн, FCA - м. Ольст, FCA - м. Девентер,
FCA - м. Астен, згідно Правил «Інкотермс -
2010». Для митного оформлення й митного
контролю товарів відповідачу було
надано усі необхідні документи. В
графах 12, 45 вантажно-митної декларації
(ВМД) № 205070000/2013/048327 від 16.09.2013 року
позивачем було вказано митну вартість
у розмірі 294690,98 грн., або 27731,20 євро (26031,20
євро - заявлена вартість товару + 1700,00
євро - вартість перевезення товару,
вартість навантаження, розвантаження
та страхування товару становить 0,00
євро), тобто 1,30 євро за 1 кг. товару. При
цьому позивачем за правилами статті 58
Митного кодексу (далі - МК України)
застосовано основний метод визначення
митної вартості - за ціною договору
(контракту) товарів, що імпортуються.

За результатами розгляду наданих
документів митним органом у графі «Для
відміток митного органу» декларації
митної вартості № 205070000/2013/048327 від
16.09.2013 року відповідач зазначив, що
декларанту для підтвердження
заявленої митної вартості відповідно
до ст. 53 МК України необхідно подати:
банківські платіжні документи про
оплату товару, копію митної декларації
країни відправлення, прайс-лист від
виробника товару, висновок про якісні
та вартісні характеристики товару,
підготовлений спеціалізованою
експертною організацією.

16.09.2013 року відповідач видав позивачу
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
205070000/2013/00139 (далі - картка відмови) з
підстав невідповідності заповнення
граф 12, 45 ВМД вимогам статті 53 МК
України та прийняв рішення про
коригування митної вартості товару від
16.09.2013 року № 205000006/2013/000096/1, відповідно
до якого митним органом визначено
митна вартість товару в розмірі 2,0684
євро за 1 кг., що становить 42488,60 євро за
партію товару вагою у 20024 кг., що
імпортувався. Таким чином, різниця між
задекларованою позивачем за основним
методом митною вартістю товару та
визначеною Ягодинською митницею
Міндоходів митна вартість складає 0,7684
євро/кг. на загальну суму 13687,38 євро на
користь першої. З метою запобігання
псування товару та нарахування
штрафних санкцій за можливий простій
автомобіля, який перевозив товар 16.09.2013
року позивачем було подано через
представника нову вантажно-митну
декларацію № 205070000/2013/48392 із
зазначенням у графах 12, 45 митної
вартості товару, визначеної митницею.
Митне оформлення проведено за
другорядним резервним методом із
застосуванням гарантійних зобов'язань
- грошової застави.

28.11.2013 року позивачем подано митному
органу заяву та додаткові документи,
які витребовувались з проханням
прийняти остаточне рішення щодо
визнання, або відмову у визнанні митної
вартості товару, заявленої
декларантом. Листом від 06.12.2013 року
митний орган повідомив позивача, що ним
було розглянуто усі надані документи
та про неможливість застосування
митної вартості, заявленої
декларантом.

Вважає, що картка відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення № 205070000/2013/00139 від 16.09.2013
року та рішення про коригування митної
вартості товарів № 205000006/2013/000096/1 від
16.09.2013 року, які внаслідок
безпідставної відмови митного органу у
перегляді митної вартості не були
скасовані у встановленому законом
порядку, підлягають визнанню
протиправними та скасуванню, оскільки
вимога відповідача про надання
прайс-листа виробника товару, копії
митної декларації країни відправлення
позивачем виконанні належним чином,
при цьому претензій з приводу наданих
документів у митного органу не виникло.
Крім того, оскільки на день здійснення
митного оформлення товару оплачені не
були, що допускалося умовами контракту,
банківські платіжні документи митному
органу не надавались, що у свою чергу не
суперечить положенням частини другої
статті 53 МК України, адже в даному
випадку такі документи могли бути
взяті до уваги контролюючим органом
лише у випадку сплати рахунку. Завірена
копія платіжного документу № 1096 надано
митниці разом із заявою 17.09.2013 року.

Також вважає, що вимога митного органу
про надання висновків про якісні та
вартісні характеристики товару
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями є
безпідставними та незаконними,
оскільки не зазначено, які із поданих
декларантом до митного оформлення
документи містять розбіжності чи
ознаки підробки або яких відомостей не
вистачає для підтвердження числових
значень митної вартості чи відомостей
щодо ціни, що була фактично сплачена
або підлягає сплаті за оцінювані
товари, а також митний орган не
обґрунтував, які саме відомості ці
висновки мають підтвердити. Крім того,
такі висновки декларант надає тільки
за наявності, а вони у декларанта були
відсутні.

З наведених підстав позивач просить
суд визнати протиправними та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів № 205000006/2013/000096/1 від
16.09.2013 року та картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 205070000/2013/00139
від 16.09.2013 року.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала з
підстав викладених в позовній заяві.
Просить суд задовольнити позовні
вимоги в повному об'ємі.

Представники відповідача в судовому
засіданні позов не визнали та у його
задоволенні просять відмовити з
підстав, викладених у письмовому
запереченні проти позову, в яких вказує
на те, що у відповідності до ч. 5 ст. 54 МК
України, митний орган з метою
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів має
право упевнюватись в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості. Саме тому
митним органом було запропоновано
надати додаткові документи. Проте для
розгляду митному органу не було подано
всіх документів для підтвердження
заявленої митної вартості - висновків
про якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими організаціями. В
поданій позивачем експертній
декларації містяться розбіжності щодо
вартості товару, а також не подано
документів, які б підтверджували
вартість перевезення товару таким
чином оскаржувані рішення про
коригування митної вартості та картка
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 16.09.2013
року прийняті в межах повноважень та у
спосіб передбачених Митним Кодексом
України.

Заслухавши пояснення представника
позивача, представників відповідача,
розглянувши подані документи та
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги є
безпідставними та не підлягають до
задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.01.2013 року між
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4
(покупець) та компанією «Vion Sales West BV»
(Віон Сейлс, Нідерланди) (продавець)
укладено контракт купівлі-продажу №
1/2013/NL від 03.01.2013 року (а.с.09-10). Відповідно
до умов вказаного договору продавець
зобов'язався передати, а покупець
прийняти та оплатити м'ясо морожене, а
також субпродукти, кістки та інші
м'ясопродукти згідно інвойсу, який є
невід'ємною частиною цього контракту.
Розділом 4 та 5 даного контракту
визначено, що оплата здійснюється
шляхом перерахування суми на
розрахунковий рахунок продавця у формі
100% передоплати на підставі
проформи-інвойса за день до
відвантаження або по факту поставки
товару. Поставка товару здійснюється
автотранспортом на територію України
на умовах Правил Інкотермс-2010, а саме -
FCA, вказаних в інвойсі.

16.09.2013 року позивач ввезла на митну
територію України, товар - м'ясо свине
обвалене морожене (тримінг 50/50) - вагою
нетто 20024 кг., за ціною 1,30 євро/кг на
загальну суму 26031,20 євро. Для митного
оформлення вказаного товару
декларантом були подані на митний пост
«Луцьк» Ягодинської митниці
Міндоходів наступні документи:
контракт № 1/2013/NL від 03.01.2013 року;
рахунок - фактуру (інвойс) № 5448217 від
11.09.2013 року, вантажно-митну декларацію
№ 205070000/2013/048327 від 16.09.2013 року;
декларацію митної вартості №
205070000/2013/048327 від 16.09.2013 року; міжнародну
товаротранспортну накладну CMR NL422232 від
11.09.2013 року; сертифікат про походження
товару № S 7016 від 11.09.2013 року;
сертифікат якості від 11.09.2013 року;
контракт на перевезення товару № 2/201
З/PL від 03.01.2013 року, довідку про
транспортні витрати від 16.09.2013 року,
інші документи, перелічені в графі 44
ВМД.

В графах 12, 45 ВМД № 205070000/2013/048327 від
16.09.2013 року декларантом було вказано
митну вартість у розмірі у розмірі
294690,98 грн., або 27731,20 євро (26031,20 євро -
заявлена вартість товару + 1700,00 євро -
вартість перевезення товару, вартість
навантаження, розвантаження та
страхування товару становить 0,00 євро).
визначену за ціною контракту
відповідно до вищезазначених
документів, тобто 1,30 євро за 1 кг. товару
(а.с.12).

Відповідно до статті 54 МК України
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
органом доходів і зборів під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу. За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів орган доходів
і зборів визнає заявлену декларантом
або уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів
зобов'язаний: здійснювати контроль
заявленої декларантом або
уповноваженою ним особою митної
вартості товарів шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості, наявності в поданих
зазначеними особами документах усіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари; надавати
декларанту або уповноваженій ним особі
письмову інформацію про причини, за
яких заявлена ними митна вартість не
може бути визнана; надавати декларанту
або уповноваженій ним особі письмову
інформацію щодо порядку і методу
визначення митної вартості,
застосованих у разі коригування митної
вартості, а також щодо підстав
здійснення такого коригування.

16.09.2013 року позивачу було відмовлено у
митному оформленні товару та видано
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
205070000/2013/00139, у якій зазначено про
відмову у митному оформленні (випуску)
товарів з таких причин:
невідповідність заповнення граф 12, 45
ВМД вимогам статті 53 МК України, та
прийнято рішення про визначення митної
вартості товару № 205000006/2013/000096/1 від
16.09.2013 року (а.с.7).

В картці відмови відповідачем було
роз'яснено вимоги, виконання яких
забезпечує можливість прийняття
митної декларації, митного оформлення,
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення: приведення рівня митної
вартості в графах 12, 45 ВМД у
відповідність до рішення про
визначення митної вартості №
205000006/2013/000096/1 від 16.09.2013 року (а.с. 8).

Згідно графи 30 вищевказаного рішення
про коригування митної вартості товару
№ 205000006/000096/1 від 16.09.2013 року митним
органом визначено митну вартість
товару за ціною 2,0684 Євро за 1 кг., що
становить 41418,58 Євро, посилаючись на
цінову інформацію ЄАІС Державної
митної служби України, при цьому була
врахована також цінова інформація
митної декларації № 110070000/3/313387 від
06.08.2013 року. таким чином, різниця між
митною вартістю, визначеною позивачем,
та митною вартістю товару визначеною
відповідачем, становить 0,7684 євро/кг., на
загальну суму 13687,38 за партію товару.

Відповідно до частини третьої статті 53
МК України у разі якщо документи,
подані на підтвердження митної
вартості товарів містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи: договір (угоду,
контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

З дослідженої в судовому засіданні ДМВ
№ 205070000/2013/048327 від 16.09.2013 року,
вбачається, що контролюючим органом у
графі «Для відміток митного органу»
було зроблено запис про необхідність
надання документів для підтвердження
заявленої митної вартості, відповідно
до статті 53 МК України, зокрема:
банківські платіжні документи про
оплату товару, копію митної декларації
країни відправлення, прайс-лист від
виробника товару, висновок про якісні
та вартісні характеристики товару,
підготовлений спеціалізованою
експертною організацією (а.с.13).

З даними вимогами ОСОБА_4 була
ознайомлена 16.09.2013 року о 17 год.03 хв., та
власноручно 0 17 год. 05 хв. зробила запис,
що «Дані документи надати
відмовляюсь».

Частиною третьою статті 52 МК України
передбачено право декларанта або
уповноваженої ним особи на випуск у
вільний обіг товарів, що декларуються,
у разі незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів - за умови сплати митних
платежів згідно із заявленою митною
вартістю товарів та надання гарантій
відповідно до розділу X цього Кодексу в
розмірі, визначеному органом доходів і
зборів відповідно до частини сьомої
статті 55 цього Кодексу.

З метою запобігання псування товару та
нарахування штрафних санкцій за
можливий простій автомобіля, який
перевозив товар, 16 вересня 2013 року
позивачем було подано через
представника нову вантажно-митну
декларацію № 205070000/2013/48392, вказавши у
ній в графах 12 та 45 митну вартість,
розраховану за ціною одиниці товару,
наведеної у інвойсі № 5448217 від 11.09.2013
року, розрахунок митних платежів
здійснювався, виходячи із митної
вартості, визначеної митним органом.
Митне оформлення проводилося за
другорядним резервним методом із
застосуванням гарантійних зобов'язань
грошової застави Грошову заставу в
сумі 46544,51 грн. сплачено позивачем на
депозитний рахунок митного органу, а
товар, що декларувався, було випущено у
вільний обіг.

Згідно із частинами восьмою і дев'ятою
статті 55 МК України протягом 80 днів з
дня випуску товарів декларант або
уповноважена ним особа може надати
органу доходів і зборів додаткові
документи для підтвердження заявленої
ним митної вартості товарів, що
декларуються. У разі надання
декларантом або уповноваженою ним
особою додаткових документів орган
доходів і зборів розглядає подані
додаткові документи і протягом 5
робочих днів з дати їх подання виносить
письмове рішення щодо визнання
заявленої митної вартості та скасовує
рішення про коригування заявленої
митної вартості або надає обґрунтовану
відмову у визнанні заявленої митної
вартості з урахуванням додаткових
документів. У такому випадку надана
фінансова гарантія відповідно
повертається (вивільняється) або
реалізується в порядку та у строки,
визначені цим Кодексом.

Позивач 28.11.2013 року звернувся до
відповідача з заявою № 406 до якої ним
було додано додаткові документи, а
саме: завірена копія платіжного
доручення № 1096 від 17.09.2013 року;
повідомлення SWIFT № 6839NH.99933UBGB від 17.09.2013
року; копію декларації країни
відправника № MRN13NL17241E28D44D4 від 11.09.2013
року; оригінал прайс-листа фірми
виробника № U-3285 від 09.09.2013 року (а.с.20-24).

Листом від 06.12.2013 року № 1/1.3-6/3287
Ягодинська митниця Міндоходів
повідомила позивача про неможливість
застосування митної вартості,
заявленої декларантом (а.с.25).

Статтею 49 МК України визначено, що
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частинами першою, третьою
статті 51 МК України митна вартість
товарів, що переміщуються через митний
кордон України, визначається
декларантом відповідно до норм цього
Кодексу. Визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за такими методами: 1)
основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); 2) другорядні: а) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; б) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; в) на
основі віднімання вартості; г) на
основі додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний (стаття 57 МК
України).

Згідно з частиною першою, та другою
статті 53 МК України у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: декларація митної
вартості, що подається у випадках,
визначених у частинах п'ятій і шостій
статті 52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості (зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування).

Відповідно до частини першої статті 52
МК України заявлення митної вартості
товарів здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою. Декларант або
уповноважена ним особа, які заявляють
митну вартість товару, зобов'язані:
заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з органом
доходів і зборів; подавати органу
доходів і зборів достовірні відомості
про визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням органу доходів і зборів
додаткової інформації.

З матеріалів справи вбачається, що
декларантом визначено митну вартість
товару, який ввозився в Україну, згідно
з ВМД № 205070000/2013/048327 від 16.09.2013 року, за
основним методом - за ціною контракту
купівлі-продажу № 1/2013/NL від 03.01.2013 року.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу. За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів митний орган
визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі: невірно
проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості; неподання декларантом
або уповноваженою ним особою
документів згідно з переліком та
відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; надходження до
органу доходів і зборів документально
підтвердженої офіційної інформації
органів доходів і зборів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Частиною першою та другою статті 55 МК
України визначено, що рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
митним органом у письмовій формі під
час здійснення контролю правильності
визначення митної вартості цих товарів
як до, так і після їх випуску, якщо
митним органом у випадках,
передбачених частиною шостою статті 54
цього Кодексу, виявлено, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів. Прийняте митним органом
письмове рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів має
містити, зокрема, обґрунтування причин,
через які заявлену декларантом митну
вартість не може бути визнано.

Відповідно до статті 57 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за такими методами: 1)
основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); 2) другорядні: а) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; б) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; в) на
основі віднімання вартості; г) на
основі додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Застосування основного методу
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
врегульовано статтею 58 МК України.

Митною вартістю товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту, є ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за товари, якщо вони продаються
на експорт в Україну, скоригована в
разі потреби з урахуванням положень
частини десятої цієї статті (частина 4
статті 58 МК України). Ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті,
- це загальна сума всіх платежів, які
були здійснені або повинні бути
здійснені покупцем оцінюваних товарів
продавцю або на користь продавця через
третіх осіб та/або на пов'язаних із
продавцем осіб для виконання
зобов'язань продавця (частина 5 статті 58
МК України).

З експертної декларації країни
відправника № MRN13NL17241E28D44D4 від 11.09.2013
року вартість товару - м'ясо свине
обвалене морожене (тримінг 50/50) - вагою
нетто 20024 кг. визначена в розмірі 27031,00
Євро (а.с.21), проте в ВМД № 205070000/2013/048327
від 16.09.2013 року, та платіжному дорученні
№ 1096 від 17.09.2013 року сума становить 26031,20
Євро.

Таким чином, судом встановлено, що в
наданих декларантом митному органу
документах на підтвердження ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за придбаний товар не наведено
об'єктивних даних та, крім того,
містяться розбіжності.

Крім того, позивачем на підтвердження
ціни товару та на вимогу митного органу
не надано висновок про якісні та
вартісні характеристики товару,
підготовлений спеціалізованою
експертною організацією.

Суд вважає помилковим посилання
позивача на те, що вищевказаний
висновок декларант надає тільки у разі
його наявності, оскільки відповідно до
ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані надати (за наявності) такі
додаткові документи: висновки про
якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Відповідно до частин дев'ятої і десятої
статті 58 МК України розрахунки згідно
із цією статтею робляться лише на
основі об'єктивних даних, що
підтверджуються документально та
піддаються обчисленню.

При визначенні митної вартості до ціни,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті за оцінювані товари, додаються
такі витрати (складові митної
вартості), якщо вони не включалися до
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті: витрати, понесені
покупцем; належним чином розподілена
вартість нижчезазначених товарів та
послуг, якщо вони поставляються прямо
чи опосередковано покупцем безоплатно
або за зниженими цінами для
використання у зв'язку з виробництвом
та продажем на експорт в Україну
оцінюваних товарів, якщо така вартість
не включена до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті; роялті та
інші ліцензійні платежі, що стосуються
оцінюваних товарів та які покупець
повинен сплачувати прямо чи
опосередковано як умову продажу
оцінюваних товарів, якщо такі платежі
не включаються до ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті;
відповідна частина виручки від
будь-якого подальшого перепродажу
товарів, що оцінюються, їх використання
або розпорядження ними на митній
території України, яка прямо чи
опосередковано йде на користь
продавця; витрати на транспортування
оцінюваних товарів до аеропорту, порту
або іншого місця ввезення на митну
територію України; витрати на
навантаження, вивантаження та обробку
оцінюваних товарів, пов'язані з їх
транспортуванням до аеропорту, порту
або іншого місця ввезення на митну
територію України; витрати на
страхування цих товарів.

Судом також встановлено, що доставка
товару відбувалась на підставі
контракту на перевезення вантажу №
2/2013/PL від 03.01.2013 року укладеного ФОП
ОСОБА_4 із фірмою P.P.H.U. «ALBATROS J M Czyz Spolka
Jawna» (перевізник) відповідно до якого
перевізник зобов'язався здійснити
перевезення вантажів з території
Євросоюзу на територію України.
Розділом 2 цього договору визначено, що
замовник зобов'язаний, зокрема,
забезпечити оперативне
навантаження/розвантаження
транспортного засобу (а.с.18).

Пунктом 3.1. даного контракту зазначено,
що замовник оплачує послуги
перевізника на умовах попередньої
оплати на підставі рахунку протягом 10
банківських днів з моменту надання
рахунку, чи оплати на умовах акту
виконаних робіт, який підписується
сторонами для підтвердження факту
надання послуг перевізником замовнику.

З довідки компанії-перевізника - фірми
P.P.H.U. «ALBATROS J M Czyz Spolka Jawna» про
транспортні витрати вбачається, що
вартість послуг згідно з базисом
поставки FCA - Олст від 16.09.2013 року (а.с.19),
вартість навантаження становить 0,00
євро, вартість транспортування до
митного органу України - 1700 Євро;
страхування товару не проводилось.

Жодних належних та допустимих доказів
на виконання умов п. 3.1 контракту на
перевезення вантажу № 2/2013/PL від 03.01.2013
року позивачем, як митному органу під
час розмитнення товару так і в судовому
засіданні, не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідачем обґрунтовано, з
урахуванням приписів статті 58 МК
України було відмовлено у митному
оформлені товару за основним методом -
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції), оскільки судом було
достовірно встановлено, що подані
документи на підтвердження митної
вартості товару містили розбіжності, а
також позивачем до митної вартості
товарів витрати на навантаження не
включались у зв'язку з чим фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4 було
занижено митну вартість товарів, що
переміщувались через митний кордон
України.

Згідно із частинами другою - восьмою
статті 57 МК України основним методом
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться на митну територію
України відповідно до митного режиму
імпорту, є перший метод - за ціною
договору (вартість операції). Кожний
наступний метод застосовується лише у
разі, якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності. У разі неможливості
визначення митної вартості товарів
згідно з положеннями статей 59 і 60 цього
Кодексу за основу для її визначення
може братися або ціна, за якою
ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на прохання
декларанта або уповноваженої ним
особи. У разі якщо неможливо
застосувати жоден із зазначених
методів, митна вартість визначається
за резервним методом відповідно до
вимог, встановлених статтею 64 цього
Кодексу.

Судом встановлено, що застосуванню
другорядного методу передувала
процедура консультацій між органом
доходів і зборів та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.

В графі 33 рішення про коригування
митної вартості товарів від 16.09.2013 року
№ 205000006/2013/000096/1 (а.с.7 зворот)
відповідачем обґрунтовано підстави
неможливості застосування наступних
методів визначення митної вартості:
методу 2а (стаття 59 МК України) і методу
2б (стаття 60 МК України) - з причин
відсутності у митного органу і
декларанта інформації про ідентичні
та подібні (аналогічні) товари;
методів 2в (стаття 62 МК України) і 2г
(стаття 63 МК України) - з причин
відсутності вартісної основи для
розрахунку митної вартості в митного
органу та декларанта.

Відповідно до частини другої статті 64
МК України митна вартість, визначена на
основі резервного методу, повинна
ґрунтуватись на раніше визнаних
(визначених) митними органами
вартостях. Тому при здійсненні митного
оформлення товару за митною
декларацією від № 205000006/2013/000096/1 від
16.09.2013 року Ягодинською митницею
Міндоходів було використано цінову
інформацію ЄАІС Державної митної
служби України і встановлено, що митна
вартість товару м'ясо свине обвалене
морожене (тримінг 50/50) - вагою нетто 20024
кг., має становити за ціною 2,0684 євро/кг,
а також була врахована цінова
інформація митної декларації №
110070000/3/313387 від 06.08.2013 року.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач надав суду належні та
допустимі докази в підтвердження
правомірності винесення картки
відмови та рішення про коригування
митної вартості.

Враховуючи встановлені обставини у
справі, надані сторонами докази, суд
приходить до висновку, що картка
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів та рішення про коригування
митної вартості є законними, при їх
прийнятті відповідач діяв в межах
повноважень та у спосіб передбачений
МК України, а тому підстав для їх
скасування суд не вбачає.

Керуючись статтями 2,11,17,158,160,162,163,186 КАС
України, на підставі Митного кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 до Ягодинської митниці
Міндоходів про визнання протиправними
та скасування рішення про коригування
митної вартості товарів № 205000006/2013/000096/1
від 16.09.2013 року та картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 205070000/2013/00139
від 16.09.2013 року, відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, яка буде
складена у повному обсязі 31 березня 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий

Суддя
В.В.Мачульський