Справа № 520/2528/14-а
Суддя: Куриленко О. М.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/2528/14-а
Провадження № 2-а/520/194/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2014 року

Київський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого-судді - Куриленко О.М.

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Державної
екологічної інспекції
Північно-Західного регіону Чорного
моря про скасування постанови про
накладення адміністративного
стягнення,

ВСТАНОВИВ:

11.03.2014 року позивач звернувся до суду із
адміністративним позовом, в якому
просив суд визнати протиправною і
скасувати постанову державного
інспектора з охорони навколишнього
природного середовища Чорного моря
Дмитренко Михайла Петровича про
накладення адміністративного
стягнення від 03.03.2014 року № 100103, і
закрити провадження по справі за
протоколом про адміністративне
правопорушення від 03.03.2014 року № 100103
згідно пункту 1 статті 247 КУпАП.

Свої вимоги мотивував тим, що державний
інспектор з охорони навколишнього
природного середовища Чорного моря
Державної екологічної інспекції
Північно-Західного регіону Чорного
моря постановою про накладення
адміністративного стягнення №100103 від
03.03.2014 року притягнув його до
адміністративної відповідальності за
ст. 188-5 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, яке
тягне за собою накладення штрафу в
розмірі 765 гривень.

Однак, позивач вважає, що відповідач
незаконно наклав на нього
адміністративне стягнення, у зв'язку з
чим звернувся до суду з даним
адміністративним позовом.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримала в повному
обсязі, просила його задовольнити,
посилаючись на обставини, викладені в
позові.

Представник відповідача Державної
екологічної інспекції
Північно-Західного регіону Чорного
моря надала пояснення по справі,
відповідно до яких вважає, що дії
інспектора щодо складання протоколу та
винесеня постанови про накладання
адміністративного стягнення є
законним та обгрунтованим. У зв'язку з
чим, просила відмовити в задоволенні
позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Розглянувши поданий адміністративний
позов, заслухавши сторін дослідивши
матеріали справи та надані докази, суд
приходить до висновку про необхідність
відмовити в задоволені позову,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.288 КУпАП постанова по
справі про адміністративне
правопорушення органу (посадової
особи) про накладення
адміністративного стягнення може бути
оскаржена у вищестоящий орган або в суд
у порядку, визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями,
встановленими КУпАП.

У судовому засіданні встановлено, що 20
лютого 2014 року виконувач обов'язків
Іллічівського прокурора з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері Одеської області виніс постанову
про повернення перевірки в тому числі
ТОВ «Іллічівський морський рибний
порт» у порядку нагляду за додержанням
і застосуванням вимог Законів України
«Про відходи», «Про охорону
навколишнього природного серидовища»,
іншого законодавства, яке регулює
питання поводження з відходами.

Того ж дня виконувач обов'язків
Іллічівського прокурора з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері Одеської області звернувся до
начальника Державної екологічної
інспекції з охорони довкілля
Північно-Західного регіону Чорного
моря з вимогою, в порядку ст.ст. 8,20 ЗУ
«Про прокуратуру», про проведення
позапланової перевірки в тому числі
ТОВ «Іллічівський морський рибний
порт», в ході якої просив встановити
повноту вжитих вказаним підприємством
заходів щодо організації збирання і
видалення відходів, ведення реєстру
об'єктів утворення, оброблення та
утилізації віходів і місць їх
видалення, оформлення
правовстановлюючих документів на
розміщення відходів, дотримання вимог
природоохоронного законодавства при
здійсненні операцій з небезпечними
відходами.

Згідно направлення на проведення
позапланової перевірки дотримання
вимог природоохоронного законодавства
від 28.02.2014 року № 100122, оформленого на
підставі наказу Державної екологічної
інспекції Північно-Західного регіону
Чорного моря від 26.02.2014 року №83, до ТОВ
«Іллічівський морський рибний порт»
були направлені державні інспектори з
охорони навколишнього природного
серидовища Чорного моря Нізамова А.М.,
Дмитренко М.П. для проведення у термін з
03.03.2014 року до 07.03.2014 року позапланової
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері охорони
навколишнього природного серидовища.

03.03.2014 року державним інспектором з
охорони навколишнього природного
середовища Чорного моря Дмитренко
Михайлом Петровичем складено акт про
відмову в проведенні перевірки,
зазначеним актом встановлено, що
державних інспекторів з охорони
навколишнього природного серидовища
Чорного моря було не допущено до
проведення позапланової перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства України ТОВ
«Іллічівський морський рибний порт»,
що є вчиненням перешкод для виконанння
покладених обов'язків на посадових
осіб органів, які здійснюють державний
контроль у галузі охорони
навколишнього природного серидовища.
Відповідальну особу притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 188-5 КУпАП.

Так 03.03.2014 року державним інспектором з
охорони навколишнього природного
середовища Чорного моря Дмитренко
Михайлом Петровичем складено протокол
№ 100103 про те, що в ході проведення
позапланової перевірки дотримання
вимог природоохоронного законодавства
України ТОВ «Іллічівський морський
рибний порт» встановлено невиконання
законних розпоряджень посадових осіб,
які здійснюють державний контроль у
галузі охорони навколишнього
природного серидовища, а саме: вчинення
перешкод для виконання покладених
обов'язків на посадових осіб органів,
які здійснюють державний контроль у
галузі охорони навколишнього
природного серидовища.

Згідно із ст. 254 КУпАП, про вчинення
адміністративного правопорушення
складається протокол уповноваженими
на те посадовою особою або
представником громадської організації
чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне
правопорушення, у разі його оформлення,
складається у двох екземплярах, один з
яких під розписку вручається особі, яка
притягається до адміністративної
відповідальності.

Положеннями ч. 2-4 ст. 256 КУпАП, протокол
підписується особою, яка його склала, і
особою, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
при наявності свідків і потерпілих
протокол може бути підписано також і
цими особами. У разі відмови особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, від підписання
протоколу, в ньому робиться запис про
це. Особа, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
має право подати пояснення і
зауваження щодо змісту протоколу, які
додаються до протоколу, а також
викласти мотиви свого відмовлення від
його підписання. При складенні
протоколу особі, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
роз'яснюються його права і обов'язки,
передбачені статтею 268 цього Кодексу,
про що робиться відмітка у протоколі.

Того ж дня державним інспектором з
охорони навколишнього природного
середовища Чорного моря Дмитренко
Михайлом Петровичем винесено
постанову №100103 про накладення
адміністративного стягнення. Вказаною
постановою ОСОБА_1 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення відповідальність за
яке передбачене ст. 188-5 Кодексу України
про адміністративні правопорушення та
накладено на нього штраф в розмірі 765
гривень.

Відповідно до ст. 188-5 КУпАП невиконання
законних розпоряджень чи приписів,
інших законних вимог посадових осіб
органів, які здійснюють державний
контроль у галузі охорони
навколишнього природного середовища,
використання природних ресурсів,
радіаційної безпеки або охорону
природних ресурсів, ненадання їм
необхідної інформації або надання
неправдивої інформації, вчинення інших
перешкод для виконання покладених на
них обов'язків -тягнуть за собою
накладення штрафу на громадян від
дев'яти до п'ятнадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян і на посадових осіб - від
п'ятнадцяти до сорока п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 249 КУпАП, справа
про адміністративне правопорушення
розглядається відкрито крім випадків,
коли це суперечить інтересам охорони
державної таємниці.

Згідно зі ст. 42 зазначеного закону
особи, винні в порушенні
законодавства про відходи несуть
дисциплінарну, адміністративну,
цивільну чи кримінальну
відповідальність за порушення
встановленого порядку поводження з
відходами, що призвело або може
призвести до забруднення
навколишнього природного середовища,
прямого чи опосередкованого
шкідливого впливу на здоров'я людини та
економічних збитків та самовільне
розміщення чи видалення відходів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото - і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото - і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Відповідно до ст. 14 КУпАП посадові
особи підлягають адміністративній
відповідальності за адміністративні
правопорушення, зв'язані з
недодержанням установлених правил у
сфері охорони порядку управління,
державного і громадського порядку,
природи, здоров'я населення та інших
правил, забезпечення виконання яких
входить до їх службових обов'язків.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Розглянувши справу повно та
неупереджено, суд вважає, що посилання
позивача на те, що в порушення норм
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» згода
Держекоінспекції України на
проведення в ТОВ «Іллічівський
морський рибний порт» позапланового
заходу відсутня, оскільки державними
інспекторами Державної екологічної
інспекції Північно-Західного регіону
Чорного моря така згода надана не була
є обґрунтованими та безпідставними,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 чт. 6 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», проведення позапланових
заходів з інших підстав, кірм
передбачених цією статтею,
забороняється, якщо інше не
передбачається законом або
міжнародним договором України, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності», дія
цього Закону не поширюється на
відносити, що виникають під час
здійсненя заходів прокурорського
нагляду.

Разом з тим згідно ст. 8 Закону України
«Про прокуратуру» законні вимоги
прокурора, є обов'язковими для всіх
органів, підприємств, установ,
організацій, посадових осіб та
громадян і виконуються невідкладно або
у передбачені законом чи визначені
прокурором строки. Ухилення від
виконанння законних вимог прокурора
тягне за собою відповідальність
передбачену законом.

Відповідно до п.п. 3-5 ч. 1 ст. 20 Закону
України «Про прокуратуру», при
здійсненні прокурорського нагляду за
додерженням і застосуванням законів
прокурор має право: вимагати від
керівників та колегіальних органів
проведення перевірок, ревізій
діяльності підпорядкованих і
підконтрольних підприхємств, установ,
організацій незалежно вд форм
власності, а також виділення
спеціалістів для проведення перевірок,
відомчих і позавідомчих експертиз;
мати доступ до документів і матеріалів,
необхідних для проведення перевірки, у
тому числі за письмовою вимогою, і
таких, що містять комерційну таємницю
або інформацію з обмеженим доступом;
отримувати від посадових та службових
осіб і громадян усні або письмові
пояснення, в тому числі шляхом виклику
відповідної особи до органу
прокуратури.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про
прокуратуру», перевірки проводяться за
письмовими зверненнями органів
державної влади, органів місцевого
саморядування, депутатів усіх рівнів,
фізичних та юридичних осіб, а також за
власною ініціативою прокурора. Для
здійснення перевірки прокурор приймає
постанову, в якій зазначає підстави, що
свідчать про можливі порушення
законності. Не допускається проведення
перевірки без надання копії зазначеної
постанови представнику підприємтва,
установи, організації незалежно від
форм власності, підпорядкованості чи
прилежності, фізичній особі -
підприємцю.

Відповідно до ст.69 КАС України доказами
в адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів,
висновків експертів.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності субєктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони: на
підставі, у межах у повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобовязані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

З урахуванням встановлених у судовому
засіданні фактів, суд прийшов до
висновку, що обставини, на які
посилався позивач в обґрунтування
своїх позовних вимог, не знайшли своє
підтвердження, а отже в задоволенні
позову слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч.2ст.171-2 КАС України
рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2,7,8,9,11-14, 159-164 КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Державної екологічної інспекції
Північно-Західного регіону Чорного
моря про скасування постанови про
накладення адміністративного
стягнення - залишити без задоволення.

Постанова є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Суддя
Куриленко О. М.