Справа № 806/916/14
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 р.
м.Житомир справа №
806/916/14

категорія 5.2.1

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання - Галайба
І.Б.,

за участю: представника позивача -
Безпрозванної І.О.,

представника відповідача -
Меодушевського М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Приватного акціонерного
товариства "Виробничо-комерційна фірма
"Леся" до Головного управління
Міндоходів у Житомирській області про
визнання неправомірними та скасування
податкових повідомлень-рішень

встановив:

4 лютого 2014 року до Житомирського
окружного адміністративного суду
звернулось Приватне акціонерне
товариство «Виробничо-комерційна
фірма «Леся» (далі - ПАТ «ВКФ «Леся» із
позовом до Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
(далі - ГУ Міндоходів у Житомирській
області) про визнання неправомірними
та скасування податкових
повідомлень-рішень від 8 лютого 2014 року
№5-2207 та №6-2207.

Ухвалами судді Житомирського
окружного адміністративного суду від 27
лютого 2014 року відкрито провадження у
даній справі та призначено справу до
судового розгляду.

У позовній заяві ПАТ «ВКФ «Леся»
вказало, що ГУ Міндоходів у
Житомирській області проведено
невиїзну документальну перевірку
дотримання вимог законодавства
України з питань державної митної
справи ПАТ «ВКФ «Леся» при митному
оформленні товарів «Діелектричне
обладнання для термічного оброблення
матеріалів, нагрівальна пластина ...»,
«Запасні частини до швейних машин:
універсальний набір шаблонів для
кишень...» та «Вироби з чорних металів: -
зажим для ролика YAMATO 4200323…». За
результатами перевірки відповідачем
було складено акт перевірки
№2/4/101000000/00309097 від 23 січня 2014 року. На
підставі вказаного акту перевірки ГУ
Міндоходів у Житомирській області
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 8 лютого 2014
року №5-2207, яким збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем:
мито на товари, що ввозяться суб'єктами
підприємницької діяльності в розмірі
7186 грн 00 коп., з яких 5749 грн 00 коп.
основний платіж та 1437 грн 00 коп. -
штрафні санкції та податкове
повідомлення-рішення від 8 лютого 2014
року №6-2207, яким збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем:
податок на додану вартість з товарів,
що ввозяться суб'єктами
підприємницької діяльності в розмірі
1437 грн 00 коп., з яких 1150 грн 00 коп.
основний платіж та 287 грн 00 коп. -
штрафні санкції. Просить визнати
неправомірними та скасувати податкові
повідомлення-рішення від 8 лютого 2014
року №5-2207 та №6-2207.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала
повністю та просила адміністративний
позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував та
просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, з'ясувавши
обставини у справі та перевіривши їх
доказами, приходить до висновку про
задоволення позову з наступних
підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 69
Митного кодексу України товари при їх
декларуванні підлягають класифікації,
тобто у відношенні товарів
визначаються коди відповідно до
класифікаційних групувань, зазначених
в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів
здійснюють контроль правильності
класифікації товарів, поданих до
митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 336
Митного кодексу України митний
контроль здійснюється безпосередньо
посадовими особами органів доходів і
зборів шляхом проведення
документальних перевірок дотримання
вимог законодавства України з питань
державної митної справи, у тому числі
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати митних платежів.

Судом встановлено, що з 20 січня 2014 року
до 22 січня 2014 року посадовими особами
ГУ Міндоходів у Житомирській області
на підставі наказу від 16 січня 2014 року
№41 проведено невиїзну документальну
перевірку дотримання вимог
законодавства України з питань
державної митної справи ПАТ «ВКФ
«Леся» при митному оформленні товарів
«Діелектричне обладнання для
термічного оброблення матеріалів,
нагрівальна пластина ...», «Запасні
частини до швейних машин:
універсальний набір шаблонів для
кишень...» та «Вироби з чорних металів: -
зажим для ролика YAMATO 4200323…». (а.с.8).

За результатами перевірки
відповідачем було складено акт
перевірки від 23 січня 2014 року
№2/4/101000000/00309097 (а.с.8-12), у якому
зафіксовано порушення вимог
Української класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності
(УКТЗЕД) Закону України від 5 квітня 2001
року №2371-ІІІ «Про митний тариф
України» (далі - Закон України №2371-ІІІ),
в частині класифікацій товарів:
невірно застосовані Правила
інтерпретації класифікації товарів, що
призвело до невірної класифікації
товарів згідно УКТЗЕД, в наслідок чого
платником занижено податкові
зобов'язання на суму 7184 грн 16 коп. На
підставі чого ПАТ «ВКФ «Леся»
визначено додаткові податкові
зобов'язання на загальну суму 6898 грн 95
коп., у тому числі мито - 5749 грн 12 коп. та
податок на додану вартість в сумі 1149
грн 82 коп. (а.с.11-12).

На підставі акта невиїзної
документальної перевірки від 23 січня
2014 року №2/4/101000000/00309097, за порушення
викладені у висновках акту перевірки, а
саме: за порушення статті 1 Закону
України №2371-ІІІ, пункту 190.1 статті 190
Податкового кодексу України ГУ
Міндоходів у Житомирській області
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 8 лютого 2014
року №5-2207, яким збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем:
мито на товари, що ввозяться суб'єктами
підприємницької діяльності в розмірі
7186 грн 00 коп., з яких 5749 грн 00 коп.
основний платіж та 1437 грн 00 коп. -
штрафні санкції та податкове
повідомлення-рішення 8 лютого 2014 року
№6-2207, яким збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем: податок на
додану вартість з товарів, що ввозяться
суб'єктами підприємницької діяльності
в розмірі 1437 грн 00 коп., з яких 1150 грн 00
коп. основний платіж та 287 грн 00 коп. -
штрафні санкції. (а.с.14, 16).

Представник позивача у судовому
засіданні пояснила, що не погоджується
з висновками податкового органу
виходячи з підстав викладених у
позовній заяві. У своїх поясненнях
посилається на те, що інспектор при
оформленні вантажно-митних декларацій
від 6 лютого 2013 року, 9 квітня 2013 року та
27 травня 2013 року, використовуючи базу
даних автоматизованої системи
Державної митної служби України не міг
не звернути увагу на те, що товар -
нагрівальна пластина та товар -
універсальний набір шаблонів, які
раніше вже оформлялись декларантом та,
подані до оформлення товари - повністю
ідентичні. Тобто оформивши
вантажно-митні декларації з товаром
нагрівальна пластина та товаром -
універсальний набір шаблонів,
інспектор погодився з рішенням
декларанта з визначенням цих кодів і
підтвердив це, оформивши
вантажно-митні декларації. Крім того у
ході перевірки як зазначено в акті
№2/4/101000000/00309097 від 23 січня 201 року,
використовуючи рішення Житомирської
митниці КТ-101-2013 від 18 липня 2013
року, яке носить лише
довідково-інформаційний характер,
митний орган встановив, що товар
нагрівальна пластина необхідно
класифікувати за кодом зі
ставкою мита 10%. Тобто на підставі акта
перевірки митний орган використовуючи
одночасно три правила інтерпретації
товарів (Правило 1, 3а та 6), одночасно
дозволяє класифікувати товар
нагрівальна пластина артикул RR-0108 за
трьома кодами УКТЗЕД.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечував та просив відмовити у їх
задоволенні оскільки прийняті
податковим органом рішення
відповідають вимогам чинного
законодавства та є правомірними.
Пояснив, що перевірка правильності
класифікації товарів, ввезених
позивачем, проводилася відповідно до
вимог Митного кодексу України, УКТЗЕД,
затверджених Законом України №2371-ІІІ,
з урахуванням Основних правил
інтерпретації УКТЗЕД. Під час
проведеної перевірки виявлена невірна
класифікація товарів: діелектричне
обладнання для термічного оброблення
матеріалів, нагрівальна пластина
артикул RR-0108, а саме: торгівельна марка
не зазначена, виробник не зазначений,
заявлені до митного оформлення за
кодом товару згідно УКТЗЕД - -
інше індуктивне або діелектричне
обладнання для термічного оброблення
матеріалів, ставка ввізного мита 5%,
враховуючи характеристики товарів та
відповідно до правил 1, 3а, 6 Основних
правил інтерпретації УКТЗЕД, товар
«Діелектричне обладнання для
термічного оброблення матеріалів,
нагрівальна пластина артикул RR-0108»
необхідно класифікувати за кодом
УКТЗЕД «інші прилади
електронагрівальні», ставка ввізного
мита 10%. Товар «Запасні частини до
швейних машин: універсальний набір
шаблонів для кишень артикул 109/62ЕМ»,
торгівельна марка Contifix, виробник не
зазначений на товар «Змінні
інструменти до швейної машини: -
універсальний набір шаблонів артикул
JTA102/62-EM» оформлений за кодом товару
згідно УКТЗЕД - інші частини
швейних машин, ставка ввізного мита 0%.
Однак за правилом 1, 6 Основних правил
інтерпретації УКТЗЕД, товар «Запасні
частини до швейних машин:
універсальний набір шаблонів для
кишень артикул 109/62ЕМ» необхідно
класифікувати за кодом УКТЗЕД
«інші вироби з чорних металів», ставка
ввізного мита 5%. Така помилкова
класифікація призвела до заниження
грошових зобов'язань по миту на товари,
що ввозяться на територію України
суб'єктами підприємницької діяльності,
у розмірі 5749 грн 12 коп. і по податку на
додану вартість з товарів, увезених на
територію України суб'єктами
підприємницької діяльності - 1149 грн 82
коп.

Суд не погоджується з твердженням
відповідача щодо невірної
класифікації товарів.

Стосовно товарів, визначених позивачем
за кодом УКТЗЕД «інше індукційне
або діелектричне обладнання для
термічного оброблення матеріалів»
(нагрівальні пластини) суд зазначає
наступне.

Встановлено, що митне оформлення
товару: «Діелектричне обладнання для
термічного оброблення матеріалів,
нагрівальна пластина артикул RR-0108» та
товару «Діелектричне обладнання для
термічного оброблення матеріалів,
нагрівальна пластина арт. 030106»,
імпортованих на митну територію ПАТ
«ВКФ «Леся» на підставі контракту від 10
грудня 2011 року №29/2011 та відповідно до
додатків №4 від 15 січня 2013 року та №6
від 12 березня 2013 року (а.с.62-67),
проводилось за митними деклараціями:
№101040000/2013/001152 від 6 лютого 2013 року та
№101040000/2013/003317 від 9 квітня 2013 року.
(а.с.44-53). Позивачем було заявлено даний
товар до митного оформлення у
Житомирській митниці за кодом товару
згідно УКТЗЕД «інше індуктивне
або діелектричне обладнання для
термічного оброблення матеріалів»
(ставка ввізного мита 5%).

Відповідно до додатку №4 від 15 січня 2013
року до контракту №29/2011 від 10 грудня 2011
року, товар - нагрівальна пластина
артикул RR-0108 являє собою частину до
промислового швейного обладнання і за
правилом 1 Основних правил
інтерпретації УКТЗЕД повинен
класифікуватися за кодом - . Дана
позиція була підтримана і у рішенні
митного органу від 20 травня 2010 року
№КТ-101-275-10, згідно висновку якого товар
- нагрівальна пластина являє собою
частину швейної машини, і повинен
класифікуватись за кодом ставка
мита 0%. (а.с.37). На підставі наведенного
рішення вказаний товар був оформлений
у 2010 році за ставкою 0% за
вантажно-митною декларацією
№101040002/2010/001331 від 26 травня 2010 року за
кодом (а.с. 32-36).

Під час оформлення товару нагрівальна
пластина RR-0108 у 2013 році за
вантажно-митною декларацією
№101040000/2013/001152 від 6 лютого 2013 року,
декларантом добровільно було обрано
код товару згідно УКТЗЕД -
«Діелектричне обладнання для
термічного оброблення матеріалів» зі
ставкою мита 5%. Тобто декларантом
добровільно змінено код товару та
відповідно збільшено ставку мита з 0% до
5%. Ця нагрівальна пластина, являється
запасною частиною термопреса МАІСА model
1001 (який призначений для пресування
заготовок карманів). Дані нагрівальні
пластини використовуються в легкій
промисловості для розігріву та
пресування матеріалу заготовок
(текстильних тканин).

Під час розмитнення товару -
нагрівальна пластина арт. 030106 за
вантажно-митною декларацією
№101040000/2013/003317 від 9 квітня 2013 року,
декларантом обрано код товару згідно
УКТЗЕД «Діелектричне обладнання
для термічного оброблення матеріалів»
зі ставкою мита 5%, оскільки ця
нагрівальна пластина, являється
частиною карманного автомата JAM (який
призначений для пресування та
пришивання заготовок карманів). Дані
нагрівальні пластини використовуються
в легкій промисловості для розігріву
та пресування матеріалу заготовок
(текстильних тканин).

З класифікацією даних товарів, а саме:
нагрівальна пластина RR-0108 та
нагрівальна пластина арт. 030106 за кодом
УКТЗЕД «Діелектричне обладнання
для термічного оброблення матеріалів»
за ставкою мита 5% погодився митний
орган.

Стосовно товарів, визначених позивачем
за кодом УКТЗЕД «інші частини
швейних машин» (універсальні шаблони)
суд зазначає наступне.

Митне оформлення товарів «Запасні
частини до швейних машин:
універсальний набір шаблонів для
кишень артикул 109/62ЕМ» та «Змінні
інструменти до швейної машини -
універсальний набір шаблонів артикул
JTA109/62-EM», імпортованих на митну
територію ПАТ «ВКФ «Леся» за
контрактом від 10 грудня 2011 року №29/2011
(а.с.62-65) та контрактом від 22 квітня 2013
року №5/2013 (а.с. 57-60), відповідно додатку
№1 від 22 квітня 2013 року (а.с. 61) та
додатку №6 від 12 березня 2013 року (а.с. 67),
проводилось за митними деклараціями:
№101040000/2013/003317 від 9 квітня 2013 року та
№101040000/2013/004969 від 27 травня 2013 року.
(а.с.47-56). Позивачем було заявлено даний
товар до митного оформлення у
Житомирській митниці за кодом товару
згідно УКТЗЕД «інші частини
швейних машин» (ставка ввізного мита 0%).

Згідно з додатком №1 від 22 квітня 2013
року до контракту купівлі-продажу №5/2013
від 22 квітня 2013 року та додатком №6 до
контракту №29/2011 від 10 грудня 2011 року
дані товари являють собою частини до
промислового швейного обладнання і за
правилом 1 Основних правил
інтерпретації УКТЗЕД повинен
класифікуватись за кодом - .

Схожий товар до тієї ж машини
досліджувався митним органом у 2010 році,
а саме шаблон TCAJ109/62-EM для ТС762. У рішенні
митного органу про визначення коду
товару від 20 травня 2010 року №КТ-101-275-10
було зроблено висновок, що шаблони для
ТС762 для тонких тканин та для цупких
тканин, являють собою частини автомата,
що пришиває кишені, та повинні
класифікуватися за кодом УКТЗЕД ,
ставка мита 0%. (а.с. 37). На підставі
даного рішення позивач у 2010 році
розмитнив товар за ставкою 0% за
вантажно-митною декларацією
№101040002/2010/001331 від 26 травня 2010 року (а.с.
32-36).

Таким чином шаблони до машини ТС762 вже
розмитнювалися позивачем за кодом
УКТЗЕД зі ставкою мита 0%.

Законом України №2371-III, що був чинним на
момент виникнення спірних
правовідносин, було затверджено Митний
тариф України, товарною номенклатурою,
якого є Українська класифікація
товарів зовнішньоекономічної
діяльності (УКТЗЕД), яка базується на
Гармонізованій системі опису та
кодування товарів.

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних
правил інтерпретації УКТЗЕД Митного
тарифу України класифікація товарів в
УКТЗЕД здійснюється за такими
правилами: 1. Назви розділів, груп і
підгруп наводяться лише для зручності
користування УКТЗЕД; для юридичних
цілей класифікація товарів в УКТЗЕД
здійснюється виходячи з назв товарних
позицій і відповідних приміток до
розділів чи груп і, якщо цими назвами не
передбачено іншого, відповідно до
таких правил: 2. (a) будь-яке посилання в
назві товарної позиції на будь-який
виріб стосується також некомплектного
чи незавершеного виробу за умови, що
він має основну властивість
комплектного чи завершеного виробу. Це
правило стосується також комплектного
чи завершеного виробу (або такого, що
класифікується як комплектний чи
завершений згідно з цим правилом),
незібраного чи розібраного; (b) будь-яке
посилання в назві товарної позиції на
будь-який матеріал чи речовину
стосується також сумішей або сполук
цього матеріалу чи речовини з іншими
матеріалами чи речовинами. Будь-яке
посилання на товар з певного матеріалу
чи речовини розглядається як посилання
на товар, що повністю або частково
складається з цього матеріалу чи
речовини. Класифікація товару, що
складається більше ніж з одного
матеріалу чи речовини, здійснюється
відповідно до вимог правила 3.

Пунктом 3 Основних правил
інтерпретації УКТЗЕД Митного тарифу
України передбачено, що у разі якщо
згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких
інших причин товар на перший погляд (prima
facie) можна віднести до двох чи більше
товарних позицій, його класифікація
здійснюється таким чином: (a) перевага
надається тій товарній позиції, в якій
товар описується конкретніше
порівняно з товарними позиціями, де
дається більш загальний його опис.
Проте в разі якщо кожна з двох або
більше товарних позицій стосується
лише частини матеріалів чи речовин, що
входять до складу суміші чи
багатокомпонентного товару, або лише
частини товарів, що надходять у продаж
у наборі для роздрібної торгівлі, такі
товарні позиції вважаються
рівнозначними щодо цього товару,
навіть якщо в одній з них подається
повніший або точніший опис цього
товару; (b) суміші, багатокомпонентні
товари, які складаються з різних
матеріалів або вироблені з різних
компонентів, товари, що надходять у
продаж у наборах для роздрібної
торгівлі, класифікація яких не може
здійснюватися згідно з правилом 3 (a),
повинні класифікуватися за тим
матеріалом чи компонентом, який
визначає основні властивості цих
товарів, за умови, що цей критерій можна
застосувати; (c) товар, класифікацію
якого не можна здійснити відповідно до
правила 3 (a) або 3 (b), повинен
класифікуватися в товарній позиції з
найбільшим порядковим номером серед
номерів товарних позицій, що
розглядаються.

Відповідно до пункту 6 Основних правил
інтерпретації УКТЗЕД Митного тарифу
України для юридичних цілей
класифікація товарів у товарних
підпозиціях, товарних категоріях і
товарних підкатегоріях здійснюється
відповідно до назви останніх, а також
приміток, які їх стосуються, з
урахуванням певних застережень (mutatis
mutandis), положень вищезазначених правил
за умови, що порівнювати можна лише
назви одного рівня деталізації. Для
цілей цього правила також можуть
застосовуватися відповідні примітки
до розділів і груп, якщо в контексті не
зазначено інше.

Відповідач не довів, що позивач у
порушення пунктів 1, 3, 6 Основних правил
інтерпретації УКТЗЕД Митного тарифу
України невірно класифікував товари
«Діелектричне обладнання для
термічного оброблення матеріалів,
нагрівальна пластина артикул RR-0108»,
«Діелектричне обладнання для
термічного оброблення матеріалів,
нагрівальна пластина арт. 030106» за кодом
УКТЗЕД «інше індукційне або
діелектричне обладнання для
термічного оброблення матеріалів», а
товари «Запасні частини до швейних
машин: універсальний набір шаблонів
для кишень артикул 109/62ЕМ» та «Змінні
інструменти до швейної машини -
універсальний набір шаблонів артикул
JTA109/62-EM» за кодом УКТЗЕД «інші
частини швейних машин».

Роблячи висновок про неправильну
класифікацію позивачем товарів, ГУ
Міндоходів у Житомирській області
проігнорувало рішення Житомирської
митниці від 20 травня 2010 року №КТ-101-275-10,
у якому міститься висновок щодо
класифікації даних товарів. Доказів
про те, що наведене рішення
Житомирської митниці скасоване,
відкликане чи втратило чинність на час
розмитнення спірного товару до суду не
надано.

Згідно із частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не доведено
правомірності прийнятих податкових
повідомлень-рішень, а тому суд
задовольняє адміністративний позов.

Відповідно до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 71, 86, 94, 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірними та скасувати
податкові повідомлення-рішення від 8
лютого 2014 року №5-2207 та №6-2207, прийняті
Головним управлінням Міндоходів у
Житомирській області відносно
Приватного акціонерного товариства
"Виробничо-комерційна фірма "Леся".

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Приватного акціонерного
товариства "Виробничо-комерційна фірма
"Леся" 182 грн 70 коп. на відшкодування
витрат зі сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили у
порядку встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції за правилами
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 25
березня 2014 р.