Справа № 327/81/14-а
Суддя: Кущ Т. М.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
________________________________________________________________________
_____________________________________________________
Справа №327/81/14-а
Провадження №6-а/327/1/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2014 року
смт.
Розівка

Розівський районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді Кущ Т.М.,

розглянувши у приміщенні
Розівського районного суду
Запорізької області у порядку
письмового провадження справу за
поданням головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області (далі - відділ примусового
виконання рішень) Морар М.В. про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Розівського районного суду
Запорізької області від 01 березня 2010
року задоволено частково
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Запорізькій області (далі - ГУ
ПФУ). Визнано неправомірними дії ГУ ПФУ
щодо відмови виплати пенсії ОСОБА_2
відповідно до вимог ст. ст. 49, 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та ч.3 ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 01 січня 2007
року по 25 листопада 2009 року, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком та
встановленого розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність. Зобов'язано
відповідача здійснити ОСОБА_2
перерахунок та виплату основної пенсії
- 6 (шість) мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії - 50 % мінімальної
пенсії за віком по 3-й групі
інвалідності (основної та додаткової
пенсії) за період з 01 січня 2007 року по 25
листопада 2009 року відповідно до вимог
стст. 49, 50, ч.3,4 ст.54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та ч.3 ст. 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком та
встановленого розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність. В задоволенні позову в
іншій частині відмовлено.

06 березня 2014 року головний державний
виконавець відділу примусового
виконання Морар М.В. звернувся до суду
із поданням про зміну способу і порядку
виконання судового рішення - постанови
Розівського районного суду
Запорізької області від 01 березня 2010
року, а саме, стягнути з ГУ ПФУ на
користь ОСОБА_2 підвищення до пенсії
відповідно до стст.49,50, ч.3,4 ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в сумі 64594 грн. 03 коп.. Подання прохав
розглянути без його участі (а.с.1-3).

Стягувач ОСОБА_2 у письмовій заяві не
заперечував проти задоволення подання
головного державного виконавця
відділу примусового виконання та
прохав розглянути справу без його
участі (а.с.24).

Представник боржника ГУ ПФУ на
підставі довіреності Пасічник О.М. у
письмовій заяві прохав розглянути
справу без його участі, зазначивши про
свою незгоду із вимогою головного
державного виконавця відділу
примусового виконання та прохав
відмовити в її задоволенні (а.с.25-27).

Особи, які повинні брати участь у
справі, були повідомлені про час і
місце розгляду справи належним чином, в
судове засідання не з'явились (а.с.21,22,23).

Неприбуття у судове засідання осіб, які
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце розгляду справи, не
перешкоджає судовому розгляду (ч.2 ст.263
КАС України).

Дана справа розглянута судом
відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України в
порядку письмового провадження.

У відповідності до вимог ч.1 ст.41 КАС
України фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось
через неявку у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, та
через розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Суд, з'ясувавши фактичні обставини
справи, дослідивши та оцінивши наявні у
матеріалах справи докази, прийшов до
висновку про те, що подання підлягає
задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що до
відділу примусового виконання рішень
надійшов виконавчий документ №2а-3/2010
від 29 липня 2011 року, виданий Розівським
районним судом Запорізької області про
зобов'язання ГУ ПФУ здійснити ОСОБА_2
перерахунок та виплату основної пенсії
- 6 (шість) мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії - 50 % мінімальної
пенсії за віком по 3-й групі
інвалідності (основної та додаткової
пенсії) за період з 01 січня 2007 року по 25
листопада 2009 року відповідно до вимог
стст. 49, 50, ч.3,4 ст.54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та ч.3 ст. 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», з урахуванням
встановленого розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність (а.с.4).

Постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень №39578669 від 04 вересня
2013 року відкрито виконавче провадження
з примусового виконання
вищезазначеного виконавчого
документа.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про
виконавче провадження» боржнику була
надана можливість самостійно виконати
рішення суду.

Листом від 03 жовтня 2013 року боржник
повідомив про неможливість виконання
рішення суду у повному обсязі у зв'язку
з відсутністю відповідних асигнувань.
У відповідності до наданого державному
виконавцеві перерахунку пенсії ОСОБА_2
ГУ ПФУ нарахована сума боргу, яка
складає 64594 грн. 03 коп. (а.с.5,6-8).

З 1 січня 2013 року набрав чинності Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», відповідно
до статті 3 якого виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків державного органу, а в разі
відсутності у зазначеного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Так, за нормами вказаного Закону
судове рішення у відповідних спорах
може бути виконано лише при зазначенні
судом про стягнення з державного
органу конкретної суми грошових
коштів.

Європейський суд з прав людини у
рішенні від 29 червня 2006 року у справі
«Пантелеєнко проти України» зазначив,
що ст.13 Конвенції гарантує наявність на
національному рівні засобу правового
захисту для реалізації прав і свобод, у
якій би формі вони не забезпечувалися у
національному правовому полі. Суд
також підкреслив, що засіб юридичного
захисту має бути ефективним, як на
практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі
«Дорани проти Ірландії» Європейський
суд з прав людини зазначив, що поняття
«ефективний засіб» передбачає
запобігання порушенню або припиненню
порушення, а так само встановлення
механізму відновлення, поновлення
порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші
проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008
року) Європейський Суд з прав людини
вказав, що для Конвенції було б
неприйнятно, якби стаття 13 декларувала
право на ефективний засіб захисту але
без його практичного застосування.
Таким чином, обов'язковим є практичне
застосування ефективного механізму
захисту. Протилежний підхід
суперечитиме принципу верховенства
права.

Держава Україна несе обов'язок перед
зацікавленими особами забезпечити
ефективний засіб захисту порушених
прав, зокрема - через належний спосіб
захисту та відновлення порушеного
права. Причому обраний судом спосіб
захисту порушеного права має бути
ефективним та забезпечити реальне
відновлення порушеного права.

За приписами ч.1-3 ст.4 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень», виконання рішень суду
про стягнення коштів з державного
підприємства або юридичної особи
здійснюється в порядку, визначеному
Законом України «Про виконавче
провадження», з урахуванням
особливостей, встановлених цим
Законом.

Вирішуючи питання щодо зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення суд вважає,
що під зміною способу і порядку
виконання рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат. При цьому адміністративний суд
повинен виходити з розміру
заборгованості боржника перед
стягувачем, що виникла під час
виконання судового рішення.

Виходячи з положень Закону «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» та приписів Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників, затвердженого на виконання
цього Закону постановою Кабінету
Міністрі України від 03 серпня 2011 року
№845, органи Казначейства на теперішній
час не мають повноважень для
зобов'язання іншого органу вчинити
певні дії та можливості прийняти до
виконання виконавчий документ без
зазначення суми коштів.

Кінцевим результатом виконання
судового рішення у цій справі є виплата
позивачеві коштів Державною
казначейською службою України.

Суд, вважає, що виконання постанови
суду Розівського районного суду
Запорізької області від 01 березня 2010
року є неможливим без зміни способу і
порядку її виконання. На переконання
суду, у цій категорії справ зміна
способу і порядку виконання рішення
можлива шляхом зміни зобов'язання
здійснити виплати на стягнення цих
виплат. Така зміна можлива лише у разі
виконання боржником зобов'язальної
частини рішення про нарахування
соціальних виплат. При цьому
адміністративний суд повинен виходити
з розміру заборгованості боржника
перед стягувачем, що виникла під час
виконання судового рішення.

В даному випадку, на переконання суду,
будь-яких змін предмету або підстав
розглянутих судом вимог не
відбувається, відбувається лише зміна
формулювання обов'язку відповідача -
боржника здійснити виплату
відповідної суми коштів, які він
зобов'язаний був в силу закону
проводити в свій час, а тому
заперечення представника боржника ГУ
ПФУ є безпідставними.

На підставі викладеного, керуючись
стст.165,263 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Подання головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області Морар М.В. про зміну способу і
порядку виконання судового рішення, -
задовольнити.

Змінити спосіб та порядок виконання
виконавчого документа №2а-3/2010 від 29
липня 2011 року, виданого Розівським
районним судом Запорізької області про
зобов'язання Головного управління
Пенсійного фонду України в Запорізькій
області здійснити ОСОБА_2 перерахунок
та виплату основної пенсії - 6 (шість)
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії - 50 % мінімальної
пенсії за віком по 3-й групі
інвалідності (основної та додаткової
пенсії) за період з 01 січня 2007 року по 25
листопада 2009 року відповідно до вимог
стст. 49, 50, ч.3,4 ст.54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та ч.3 ст. 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», з урахуванням
встановленого розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, на стягнення з
Головного управління Пенсійного фонду
України в Запорізькій області на
користь ОСОБА_2 нараховане та не
виплачене підвищення пенсії
відповідно до стст.49,50, ч.3,4 ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
за період з 01 січня 2007 року по 25
листопада 2009 року в сумі 64594 (шістдесяти
чотирьох тисяч п'ятисот дев'яноста
чотирьох) гривень 03 (трьох) копійок.

Ухвала може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду протягом п'яти
днів з дня отримання її копії за
правилами, встановленими статтями 185-187
КАС України, шляхом подання
апеляційної скарги через суд першої
інстанції - Розівський районний суд
Запорізької області.

Суддя: Т.М.
Кущ