Справа № 1570/6951/2012
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1570/6951/2012

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Левчук О. А.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду, у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В.,
Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м.Одеси Одеської
області Державної податкової служби на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 15 березня
2013 року, у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі м.Одеси Одеської області
Державної податкової служби про
скасування рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 15 березня
2013 року задоволено позов та скасовано
податкові повідомлення-рішення
відповідача від 13.08.2012 року № та
№.

Не погоджуючись з постановленим у
справі судовим рішенням відповідачем
подано апеляційну скаргу, з якої
вбачається, що рішення у справі
прийнято в порушення норм
матеріального та процесуального права,
а тому просить скасувати постанову
суду та прийняти нову, якою в
задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовано тим, що судом першої
інстанції неповно встановлено
обставини справи та зроблено
необґрунтований висновок щодо
неправомірності вищевказаного рішення
податкового органу, так як в ході
проведеної перевірки, податковим
органом встановлено, що позивачем не
оприбутковано належним чином готівку у
КОРО та перевищено граничний обсяг
виручки для платників єдиного податку,
а тому податковим органом правомірно
прийняті податкові
повідомлення-рішення та застосовано
штрафні санкції.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, судова
колегія приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а судове рішення -
скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що 22.06.2012 року податковим
органом проведено планову виїзну
перевірку позивача по дотриманню вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства, за період з 01.01.2009 року
по 31.12.2011 року, про що складено акт
№1174/17-128/НОМЕР_1, яким встановлено
порушення позивачем ст.ст.1, 4 Указу
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» та п.2.6 ст.2 "Положення
про ведення касових операцій у
національній валюті в Україні".

Порушення полягає у тому, що
позивачем, як платником єдиного
податку, перевищено загальний розмір
обсяг виручки за 2010 рік, у розмірі 15645
грн., та не відображено у Книзі обліку
доходів та витрат за 2010 рік, суми у
розмірі 48135 грн.

За результатами перевірки
податковим органом прийнято податкові
повідомлення-рішення від 13.08.2012 року -
№, яким до позивача застосовано
штрафні санкції, на суму 240675 грн., та
№, яким позивачу збільшено
грошову зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб, у розмірі 1760,06
грн.

За результатом встановлених
обставин судом першої інстанції
зроблено висновок щодо
обґрунтованості позовних вимог, з яким
частково не погоджується судова
колегія з огляду на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції
України - органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до абз.1 та абз.5 п.1
Указу Президента «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва» -
спрощена система оподаткування, обліку
та звітності запроваджується для
фізичних осіб, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і у трудових
відносинах з якими, включаючи членів їх
сімей, протягом року перебуває не
більше 10 осіб та обсяг виручки яких від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) за рік не перевищує 500 тис.
гривень. Виручкою від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг)
вважається сума, фактично отримана
суб'єктом підприємницької діяльності
на розрахунковий рахунок або (та) в касу
за здійснення операцій з продажу
продукції (товарів, робіт, послуг).

Приписами ст.6 цього Указу
визначено, що суб'єкт малого
підприємництва, який сплачує єдиний
податок, не є платником податку на
доходи фізичних осіб, оскільки
вказаний податок сплачується ним у
складі єдиного податку.

Згідно зі ст.5 Указу - в разі
порушення вимог, установлених статтею 1
цього Указу, платник єдиного податку
повинен перейти на загальну систему
оподаткування, обліку та звітності
починаючи з наступного звітного
періоду (кварталу).

У той же час зазначений Указ
не містить положень, які б регулювали
питання оподаткування сум, що
перевищують граничний обсяг виручки,
встановлений законодавцем.

За таких обставин
оподаткування доходів, отриманих
платником єдиного податку з порушенням
умов перебування на спрощеній системі
оподаткування, повинно здійснюватися
із застосуванням правил загальної
системи оподаткування.

Згідно із ст. 13 розділуДекрету
Кабінету Міністрів України «Про
прибутковий податок з громадян» -
оподатковуваним доходом вважається
сукупний чистий доход, тобто різниця
між валовим доходом (виручки у грошовій
та натуральній формі) і документально
підтвердженими витратами,
безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу. До складу витрат, безпосередньо
пов'язаних з одержанням доходів,
належать витрати, які включаються до
складу валових витрат виробництва
(обігу) або підлягають амортизації
згідно з Законом України «Про
оподаткування прибутку підприємств».

Відповідно до п. 4 ст. 14 цього
Декрету - громадяни, які займаються
підприємницькою діяльністю, надають
податковому органу декларації за
наслідками кожного звітного кварталу,
а також звітного року у строки,
визначені законом. В декларації
зазначаються загальні суми одержаного
доходу, витрат i сплаченого податку за
звітний рiк або інший період, за який
здійснюється оподаткування
(оподатковуваний період).

Частиною 3 ст.2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та
у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Частиною 2 ст.71 КАС України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Судовою колегією встановлено, що
підставою для винесення оскаржуваного
рішення № є встановлення
податковим органом перевищення
позивачем граничного обсягу виручки, у
розмірі 15645 грн., оскільки за даними
Книги обліку доходів та витрат
позивача - за 2010 рік ним відображено
отримання виручки, у розмірі 499615 грн.,
проте за даними перевірки вона повинна
складати 515645 грн. (т.1 а.с.13).

Підставою для винесення
оскаржуваного рішення № є не
оприбуткування позивачем, у своїй
Книзі, грошової суми, у розмірі 48135 грн.
(т.1 а.с.12).

На підтвердження сум,
оприбуткованих у Книзі обліку доходів
та витрат, суду надано копію самої
книги (т.1 а.с.82-90) та усі видаткові
накладні, на підставі яких здійснено
ведення бухгалтерської діяльності
позивача з 2009 року (т.1 а.с.100 - 248, увесь
т.2, т.3 а.с.1 - 66).

Судовою колегією досліджено дані
документи та перевірено відповідність
між оприбуткованими сумами у Книзі та
сумами, які зазначені у видаткових
накладних. За результатами перевірки
колегію суддів не знайдено відхилень у
наданих документах, що вказує на
правильність обчислення позивачем
обсягу отриманої виручки, у розмірі
який не перевищує граничний обсяг у 500000
грн., встановлений вищевказаним Указом
Президента України.

При цьому судова колегія зазначає,
що ані в акті перевірки, ані у суді
першої чи апеляційної інстанції,
податковим органом не зазначено, які
самі операції не оприбутковано
позивачем із наданням відповідних
доказів, тобто взагалі є незрозумілим
на підставі яких документів виходив
останній при формування свого
висновку. В акті перевірки зазначено
лише загальні цифри, які встановлені
відповідачем, проте не розкрито
конкретної сутності виявленого
порушення.

З огляду на вищевикладене судова
колегія приходить до висновку, що
відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, на якого покладено
обов'язок доведення суду правомірності
своїх рішень, жодними іншими доказами,
окрім загальних цифр в акті перевірки,
не підтверджено встановлених ним
обставин порушення, які заперечує
позивач, а тому оскаржувані рішення є
необґрунтованими та підлягають
скасуванню, в частині нарахування
штрафних санкцій за порушення норм
обігу готівки та в частині збільшення
грошового зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб.

Разом з тим судова колегія звертає
увагу на те, що після проведеної
перевірки та винесення оскаржуваних
податкових рішень, позивач скористався
своїм правом на їх адміністративне
оскарження до податкового органу
вищого рівню, та рішенням №28686/с/10-2008
від 22.10.2012 року ДПС в Одеській області
самостійно скасовано податкове
повідомлення-рішення № від 13
серпня 2012 року, в частині застосування
штрафних (фінансових) санкцій, у сумі
440,02 грн.

Вказані обставини зазначені й
самим позивачем у своєму позові (т.1
а.с.3), проте судом першої інстанції не
надано цьому правової оцінки та за
результатами судового розгляду ним
скасовано дане рішення повністю.

Враховуючи, що вказані штрафні
санкції самостійно скасовані
податковим органом, тобто є
відкликаними, це є підставою для
часткового задоволення позову в цій
частині та скасування податкового
повідомлення-рішення лише щодо
збільшеного податкового зобов'язання,
у розмірі 1760,06 грн.

З огляду на вищевикладене судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
при вирішенні справи допустив
порушення норм процесуального права, а
тому судове рішення підлягає
скасуванню в цій частині.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі м.Одеси Одеської області
Державної податкової служби -
задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 15 березня
2013 року, в частині скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 13 серпня 2012 року, в частині
скасування штрафних (фінансових)
санкцій, у сумі 440,02 грн., - скасувати та
прийняти в цій частині нову постанову,
якою в задоволенні цієї позовної
вимоги - відмовити.

В решті - залишити постанову суду без
змін.

Постанова апеляційного суду
набирає законної сили через 5 днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: Судді:
О.В. Яковлєв
А.В. Бойко

Т.М. Танасогло