Справа № 820/12869/13-а
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 р.Справа № 820/12869/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Калитки О. М. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання
Запара Е.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Харківської митниці
Міндоходів на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
16.01.2014р. по справі № 820/12869/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автоскладальне
підприємство "Кобальт"

до Харківської митниці Міндоходів

про скасування рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Автоскладальне
підприємство "Кобальт" ( далі - позивач)
звернулось до суду з позовом до
Харківської митниці Міндоходів ( далі -
відповідач) в якому просить суд:
скасувати картку відмови Харківської
митниці Міндоходів в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
807110000/2013/00180 від 05.12.2013 року та
скасувати рішення про коригування
митної вартості товарів №
/2013/002401/2 від 05.12.2013 року.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 16.01.2014 року
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Автоскладальне підприємство "Кобальт"
до Харківської митниці Міндоходів про
скасування рішень - задоволено.

Скасовано картку відмови Харківської
митниці Міндоходів в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
807110000/2013/00180 від 05.12.2013 року.

Скасовано рішення про коригування
митної вартості товарів №
/2013/002401/2 від 05.12.2013 року.

Стягнено з Державного бюджету України
(р/р 4011, отримувач: УДКСУ у
Червонозаводському районі м. Харкова,
код 37999628, банк ГУДКСУ в Харківській
області, МФО 851011) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Автоскладальне підприємство "Кобальт"
(адреса: 61003, м. Харків, вул. Гамарника,
буд. 7/9, ) судові витрати
у розмірі 172,05 (сто сімдесят дві грн., 05
коп.).

Відповідачем подано апеляційну
скаргу, в якій просять скасувати
постанову та ухвалити нове рішення,
яким відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив, що вважає постанову
суду першої інстанції незаконною та
необґрунтованою у зв»язку з неповним
з»ясуванням судом, обставин, що мали
значення для справи та невідповідністю
висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, вивчивши
матеріали справи, дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
позовні вимоги про скасування картки
відмови Харківської митниці
Міндоходів в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
807110000/2013/00180 від 05.12.2013 року, скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів № /2013/002401/2 від
05.12.2013 року є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що між ТОВ "Автоскладальне
підприємство "Кобальт" виробником FOTON
INTERNATIONAL TRADE CO, LTD (Китай) та продавцем Beijing
XTRS Mechanical Electrical Eqipment Co, Ltd (Китай) було
укладено контракт № UAKB-FT-130802 від 02.08.2013
року, відповідно до умов якого,
Постачальник поставляє, а Покупець
купує товар виробництва Виробника на
умовах цього контракту на умовах
Інкотермс FOB (а.с. 7-10).

На виконання умов контракту № UAKB-FT-130802
від 02.08.2013 року на митну територію
України відповідно до Інвойсу UAKB-FT-13080201
від 11.10.2013 року було ввезено товар,
одержувачем якого є позивач (а.с. 12).

Також, 04.12.2013 року з метою митного
оформлення вказаного товару ТОВ
"Автоскладальне підприємство "Кобальт"
подало до Харківської обласної митниці
Вантажну митну декларацію (ВДМ) МД
807110000/2013/011896 від 04.12.2013 року, якою
задекларував імпорт рам для вантажних
автомобілів FOTON на загальну митну
вартість 51681,94 грн.

Митна вартість зазначеного товару була
визначена позивачем виходячи з ціни
контракту, тобто за основним (першим)
методом.

Як вбачається з матеріалів справи, для
підтвердження митної вартості товару,
митному органу позивачем були надані:
Вантажна митна декларація
№807110000/2013/011896 від 04.12.2013 року на товар
рам для вантажних автомобілів FOTON
вантажопідйомністю менше 75т, які
використовуються в комунальному
господарстві, виготовлені зі сталі, без
двигунів, кабін, мостів, трансмісії,
ресор, колес і т.д., нові, 2013 року
виготовлення, модель 1129 - 8 шт., модель 1059
- 8 шт. країна виробництва Китай;
Контракт № UAKB-FT-130802 від 02.08.2013р.; Інвойс
UAKB-FT-13080201 від 11.10.2013р.; Довідка про
транспортні послуги №3785274 від 26.11.2013р.;
Міжнародні автомобільні накладні 018091,
018092 від 02.12.2013р.; Копія митної
декларації країни відправлення
80095167 від 12.10.2013р.; Сертифікат про
походження товару 13С4403А946903031Х від
13.11.2013р.; Рішення "Промстандарту" №177161
від 02.12.2013р.

Розрахована декларантом митна
вартість товару згідно з наданими
документами становить 6465,90 доларів США
(51681,94 грн.) за 4668 кг (нетто) товару в тому
числі у вартість входить і оплата
транспортних послуг на умовах
Інкотермс FOB.

Як вбачається з матеріалів справи,
митний орган не погодився з такою
вартістю товару та прийняв рішення про
коригування вартості товарів рішення
про коригування митної вартості
товарів № /2013/002401/2 від 05.12.2013 року,
яким підвищив митну вартість товару до
16338,00 доларів США, що збільшило вартість
за одиницю митного оформлення та
загальну митну вартість товару.

05.12.2013 року Харківською обласною
митницею було складено Картку відмови
в прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №01300180
від 05.12.2013 року.

Також судом першої інстанції
встановлено, що з метою випуску
товарів у вільний обіг під гарантійні
зобов'язання оформлена ВМД №013011982
від 05.12.2013 року, в якій вказало митну
вартість товару на рівні, визначеному
митним органом.

У зв'язку з цим позивачем до бюджету
України було сплачено суму коштів на
130589,63 грн.

В зв"язку з чим, позивач звернувся до
суду із даним позовом.

Перевіряючи правомірність, колегія
суддів зазначає.

Як вбачається з матеріалів справи, в
рішенні про коригування митної
вартості №2 від 05.12.2013 року
відсутні зауваження митного органу до
отриманих від декларанта (позивача)
документів стосовно повноти та/ або
достовірності отриманих відомостей
про митну вартість товару, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості
задекларованих товарів, не
обґрунтована послідовність
застосування митним органів методів
визначення митної вартості, не вказано
конкретних підстав для вимоги
додаткових документів, не надано
розрахунку при обчисленні митної
вартості.

У відповідача були в наявності всі
документи для визначення митної
вартості за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються. Належними
документами, наявними в матеріалах
справи підтверджено ціну товару, який
був імпортований позивачем на митну
територію України на підставі
контракту № UAKB-FT-130802 від 02.08.2013 року.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу
України основним методом визначення
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту, є перший
метод - за ціною договору (вартість
операції). Кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу. Застосуванню
другорядних методів передує процедура
консультацій між органом доходів і
зборів та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій орган
доходів і зборів та декларант можуть
здійснити обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності. У разі
неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на прохання
декларанта або уповноваженої ним
особи. У разі якщо неможливо
застосувати жоден із зазначених
методів, митна вартість визначається
за резервним методом відповідно до
вимог, встановлених статтею 64 цього
Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 53 Митного
кодексу України передбачено, що
документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Відповідності до ст. 58 МК України
визначено, що митною вартістю товарів,
які ввозяться на митну територію
України відповідно до митного режиму
імпорту, є загальна сума всіх платежів,
які були здійснені або повинні бути
здійснені покупцем оцінюваних товарів
продавцю або на користь продавця через
третіх осіб та/або на пов'язаних із
продавцем осіб для виконання
зобов'язань продавця за товари, якщо
вони продаються на експорт в Україну,
скоригована в разі потреби з
урахуванням положень частини десятої
цієї статті. При визначенні митної
вартості до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за
оцінювані товари, додаються такі
витрати (складові митної вартості),
якщо вони не включалися до ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті:
1) витрати, понесені покупцем: а)
комісійні та брокерська винагорода, за
винятком комісійних за закупівлю, що є
платою покупця своєму агентові за
надання послуг, пов'язаних із
представництвом його інтересів за
кордоном для закупівлі оцінюваних
товарів; б) вартість ящиків тари
(контейнерів), в яку упаковано товар,
або іншої упаковки, що для митних цілей
вважаються єдиним цілим з відповідними
товарами; в) вартість упаковки або
вартість пакувальних матеріалів та
робіт, пов'язаних із пакуванням; 2)
належним чином розподілена вартість
нижчезазначених товарів та послуг,
якщо вони поставляються прямо чи
опосередковано покупцем безоплатно
або за зниженими цінами для
використання у зв'язку з виробництвом
та продажем на експорт в Україну
оцінюваних товарів, якщо така вартість
не включена до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті: а)
сировини, матеріалів, деталей,
напівфабрикатів, комплектувальних
виробів тощо, які увійшли до складу
оцінюваних товарів; б) інструментів,
штампів, шаблонів та аналогічних
предметів, використаних у процесі
виробництва оцінюваних товарів; в)
матеріалів, витрачених у процесі
виробництва оцінюваних товарів
(мастильні матеріали, паливо тощо); г)
інженерних та
дослідно-конструкторських робіт,
дизайну, художнього оформлення,
ескізів та креслень, виконаних за
межами України і безпосередньо
необхідних для виробництва оцінюваних
товарів; 3) роялті та інші ліцензійні
платежі, що стосуються оцінюваних
товарів та які покупець повинен
сплачувати прямо чи опосередковано як
умову продажу оцінюваних товарів, якщо
такі платежі не включаються до ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті.

Колегія суддів зазначає, що позивачем
до митного оформлення товарів подано
митну декларацію, картку обліку особи,
яка здійснює операції з товарами,
міжнародну автомобільну накладну (СМR),
довідку про вартість послуг
перевезення товару, рахунок-інвойс,
зовнішньоекономічний контракт купівлі
продажу товару, товаросупровідні
документи країни походження,
сертифікат про походження товару у
загальній формі, тощо.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 53 МК України
право органу доходів і зборів на
висунення письмової вимоги про надання
додаткових документів виникає лише у
разі, коли у документах поданих для
митного оформлення згідно ч. 2 ст. 53 МК
України, наявні розбіжності, ознаки
підробки або відсутність всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, наявні
обґрунтовані підстави вважати, про
наявність взаємозв'язку між продавцем
і покупцем, який впливає на заявлену
декларантом митну вартість.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем не доведено наявності
обставин, визначених ч. 3 ст. 53 МК
України.

Згідно зі ст. 54 Митного кодексу України
передбачено, що контроль правильності
визначення митної вартості товарів за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього Кодексу
(ч. 2 ст. 54); за результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів орган доходів
і зборів визнає заявлену декларантом
або уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу (ч. 3 ст.
54).

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 54 Митного
кодексу України орган доходів і зборів
під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів зобов'язаний
здійснювати контроль заявленої
декларантом або уповноваженою ним
особою митної вартості товарів шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості, наявності в
поданих зазначеними особами
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Колегія суддів зазначає, що аналіз
викладеного свідчить, що право митного
органу на витребування від декларанта
додаткових документів виникає лише у
разі встановлення митним органом
доказів, які прямо підтверджують
неповноту та/або недостовірність
відомостей про числові значення митної
вартості товарів, однією з підстав
виникнення яких є виявлення
розбіжностей у поданих декларантом
документах і такі розбіжності мають
впливати саме на числове значення
складових митної вартості товарів.

Відповідачем до суду не надано доказів,
що документи містять розбіжності чи
ознаки підробки, не підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів або не містять
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Щодо посилань митного органу на
спрацювання модуля АСАУР ціни за
відомостями спеціалізованої бази
даних Єдиної автоматизованої
інформаційної системи Держмитслужби
України як підстави відмови у
задоволенні вимог , колегія суддів
зазначає, що відповідачем не надано
доказів проведення порівняння
документів, поданих при оформленні
товарів, визначених відповідачем як
ідентичні (аналогічні) та не доведено,
що митна вартість товару, заявлена
позивачем, була нижче вартості товару
та вартості ідентичних та подібних
товарів, оформлених іншими митницями
України.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю"Автоскладальне
підприємство "Кобальт"- є обґрунтовані,
та підлягають задоволенню .

Доводи апеляційної скарги відповідача
не підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, колегія суддів, вважає, що
при прийнятті рішення суд першої
інстанції дійшов вичерпних юридичних
висновків щодо встановлення обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів, дійшла до висновку, що
постанова суду першої інстанції не
підлягає скасуванню, а апеляційна
скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської митниці
Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 16.01.2014р. по
справі № 820/12869/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бондар
В.О.Судді(підпис) (підпис) Калитка О.М.
Кононенко З.О. Повний текст ухвали
виготовлений 31.03.2014 р.