Справа № 756/11915/13-а
Суддя: Богдан О. О.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Унікальний номер 756/111915/13-а
Справа №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 березня 2014 року Оболонський
районний суд м. Києва у складі

головуючого судді
Богдан О.О.,

при секретарі
Пождемі В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за позовом ОСОБА_1 до Управління праці
та соціального захисту населення
Оболонської районної в м. Києві
державної адміністрації, Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат про
перерахунок та стягнення
заборгованості з виплат одноразової
компенсації за шкоду, заподіяну
здоров»ю та щорічної допомоги на
оздоровлення за 2007 та 2008 роки,

ВСТАНОВИВ:

в лютому 2009 року позивач звернувся до
суду з даним позовом. В обґрунтування
позовних вимог зазначив, що він є
ліквідатором аварії на Чорнобильській
АЕС, 1 категорії. Виконуючи свій
громадський обов»язок, втратив
здоров»я. Рішенням медико-соціальної
експертної комісії було встановлено 2
групу інвалідності пов»язану з
ліквідацією аварії на Чорнобильській
АЕС з 01.12.2006 року.

Зазначив, що відповідно до ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 28.02.1991 року №796-ХІІ. Особам, які
стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
передбачено компенсацію за шкоду
заподіяну здоров»ю. Зокрема, інвалідам
2 групи виплачується одноразова
компенсація в розмірі 45 мінімальних
заробітних плат та щорічна допомога на
оздоровлення в розмірі 5 мінімальних
заробітних плат. Розмір мінімальної
заробітної плати визначається на
момент виплати.

Розміри нарахованих та виплачених
ОСОБА_1 управлінням праці та
соціального захисту населення
Оболонської районної у м. Києві
державної адміністрації компенсації
та допомоги значно менші нід
гарантовані Конституцією України та
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Зокрема, позивач зазначив
що йому було нараховано та виплачено
284,00 грн. компенсації та 120,00 грн.
допомоги за 2007 рік і 120,00 грн. за 2008 рік.
Виплатами займається Київський
міський центр по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат.

Заявою від 30.10.2008 року про перерахунок
компенсації та допомоги, позивач
звернувся до управління праці та
соціального захисту населення
Оболонської районної у м. Києві
державної адміністрації , але листом
від 04.11.2008 року №16365 йому було
відмовлено у перерахунку та виплаті
виниклої заборгованості. Відмову
відповідач обґрунтував змінами, що
були внесені в Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
постановами КМУ від 26.07.1996 року №836
«Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», від 12.07.2005 року № 562 «Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Позивач зазначив, що відповідно до ч.3
ст. 22, ст.. 64 Конституції України право
громадян на соціальний захист, інші
соціально-економічні права можуть
бути обмежені, утому числі зупиненням
дії законів (їх окремих положень), лише
в умовах воєнного або надзвичайного
стану на певний строк.

Посилаючись на зазначене, позивач
заявив вимогу про визнання дій
управління праці та соціального
захисту населення Оболонської
районної в м. Києві державної
адміністрації та Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат по призначенню і
виплаті ОСОБА_1 одноразової
компенсації за шкоду, заподіяну
здоров»ю, та щорічної допомоги на
оздоровлення, протиправними;
зобов»язати УПСЗН Оболонської
районної в м. Києві державної
адміністрації здійснити йому
нарахування одноразової компенсації
за шкоду, заподіяну здоров»ю в розмірі
45 мінімальних заробітних плат та
щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірі 5 мінімальних заробітних плат
з 01.12.2006 року відповідно до ст..48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
зобов»язати Київський міський центр по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат виплатити позивачу
заборгованість за шкоду, заподіяну
здоров»ю, та щорічної допомоги на
оздоровлення з 01.12.2006 року; зобов»язати
УПСЗН Оболонської районної в м. Києві
державної адміністрації та Київський
міський центр по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат в
подальшому робити перерахунок
щорічної допомоги на оздоровлення
відповідно до вимог ст.. 48 Закону
України « Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Оболонського районного
суду м. Києва від 25.03.2009 року позов
ОСОБА_1 задоволено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 04.03.2010 року
постанова Оболонського районного суду
м. Києва від 25.03.2009 року скасовано. В
задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Оболонської
районної в м. Києві державної
адміністрації, Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат про перерахунок та
стягнення заборгованості відмовлено.

Ухвалою Вищого Адміністративного
суду України від 20.09.2012 року постанова
Київського апеляційного
адміністративного суду від 04.03.2010 року
в частині перерахунку та стягнення
заборгованості з виплат одноразової
компенсації за шкоду, заподіяну
здоров»ю та щорічної допомоги на
оздоровлення за 2007 та 2008 роки
скасовано.

Справа в цій частині направлена
до суду першої інстанції на новий
судовий розгляд в іншому складі суду.

В іншій частині постанови
Київського апеляційного
адміністративного суду від 04.03.2010 року
залишено без змін.

В судове засідання позивач не
з»явився, надав заяву про розгляд
справи у його відсутність. Про день, час
та місце розгляду справи повідомлений
належним чином. Суд вважає можливим
розглянути справу у відсутності
позивача.

Представник відповідача
Управління праці та соціального
захисту населення Оболонської
районної в м. Києві державної
адміністрації в судове засідання не
з»явився. Про день, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Представник відповідача
Київського міського центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат в судове засідання не з»явився.
Про день, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином.

Суд вважає можливим розглянути
справу у відсутності сторін.

Суд, дослідивши письмові докази у
справі, встановив наступне.

ОСОБА_1 є ліквідатором аварії на
Чорнобильській АЕС, 1 категорії.
Виконуючи свій громадський обов»язок,
втратив здоров»я. Рішенням
медико-соціальної експертної комісії
було встановлено 2 групу інвалідності,
пов»язану з ліквідацією аварії на ЧАЕС,
з 01.12.2006 року.

Відповідно до ст.. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 28.02.1991 року особам, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, передбачено компенсацію за
шкоду, заподіяну здоров»ю. Зокрема,
інвалідам 2 групи виплачується
одноразова компенсація в розмірі 45
мінімальних заробітних плат та щорічна
допомога на оздоровлення в розмірі 5
мінімальних заробітних плат. Розмір
мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Встановлено, що відповідно до
постанови КМУ від 26.07.1996 р. №836
розпорядженням управління праці та
соціального захисту населення
Оболонської районної у м. Києві
державної адміністрації ОСОБА_1 була
призначена різниця одноразової
компенсації як учаснику ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, який став
інвалідом внаслідок Чорнобильської
катастрофи, між ІІІ та ІІ групою в
розмірі 94,80 грн. Вказана компенсація
була надіслана ОСОБА_1 поштовим
переказом на його домашню адресу 27.04.2007
року.

Згідно розпоряджень управління
праці та соціального захисту населення
Оболонської у м.Києві державної
адміністрації ОСОБА_1 щорічна допомога
на оздоровлення за 2007-2008 роки
перерахована на його картковий рахунок
в Дніпровське відділення
«Промінвестбанк»:

-за 2007 рік у розмірі 120 грн. перерахована
19.06.2007 року,

-за 2008 рік у розмірі 120 грн. перерахована
22.07.2008 року.

Згідно ст.. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов»язані діяти лише на
підставі та в межах повноважень і у
спосіб, що передбачені Конституцією
України.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» від 19.12.2006 року дію
частини четвертої ст..48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в частині
виплати компенсацій і допомоги у
розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2007 року №6-рп/2007 положення
Закону України «Про Державний бюджет
на 2007 рік», якими зупинено дію частини
четвертої ст..48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними), з дня
ухвалення цього рішення, тобто з 09.07.2007
року.

Враховуючи викладене, на час виплати
ОСОБА_1 щорічної допомоги на
оздоровлення за 2007 рік 19.06.2007 року дія
ст.. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» була зупинена, і дана
норма Закону відповідачами
застосовуватися не могла. У зв»язку з
чим суд прийшов до висновку про
правильне нарахування допомоги на
оздоровлення за 2007 рік на підставі
діючої постанови КМУ від 12.07.2005 року
№562.

Підпунктом 11 пункту 28 розділу ІІ Закону
України від 28.12.2007 року «Про державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» у ст..48 вказаного вище
Закону внесено зміни, а саме: щорічна
допомога на оздоровлення виплачується
в порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України. Рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року №10-рп/2008 року ці зміни визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними).

Здійснення виплати ОСОБА_1 щорічної
допомоги на оздоровлення за 2008 рік
проведено 22.07.2008 року під час дії норми
ст.. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та постанови Кабінету
Міністрів України від 12.07.2005 року №562.

Відповідно до ст.. 152 Конституції
України Закони інші правові акти або їх
окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Матеріальна чи моральна шкода,
завдана фізичним або юридичним особам
актами і діями, що визнані
неконституційними, відшкодовується
державою у встановленому законом
порядку.

За наявності декількох законів,
норми яких по-різному регулюють
конкретну сферу суспільних відносин,
під час вирішення спорів у цих
відносинах, суди повинні застосовувати
положення закону з урахуванням дії
закону в часі за принципом пріоритету
тієї норми, яка прийнята пізніше.

Таким чином застосуванню при
нарахуванні заборгованості з виплат
одноразової компенсації за шкоду
здоров»ю та щорічної допомоги за 2008 рік
застосуванню підлягає ст.. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
, а не постанова Кабінету Міністрів
України, виходячи з принципу
пріоритету закону.

Враховуючи викладене вище суд
прийшов до висновку про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Оболонської
районної в м. Києві державної
адміністрації, Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат про перерахунок та
стягнення заборгованості із виплат
одноразової компенсації за шкоду,
заподіяну здоров»ю та щорічної
допомоги на оздоровлення за 2008 рік. В
частині стягнення виплат та
перерахунку за 2007 рік позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Строки звернення до суду
позивачем суд вважає непорушеними,
оскільки про порушене право позивачу
стало відомо із засобів масової
інформації в жовтні 2008 року.

Керуючись ст.. 152 Конституції
України, ст..ст. 9, 11, 159. 160-163 КАС України,
ст.. 48,67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» , рішеннями
Конституційного Суду України від
09.07.2007 року №6-рп/2007. від 22.05.2008 року
№10-рп/2008 року, суд,-

ПОСТАНОВА:

позов ОСОБА_1 до Управління праці
та соціального захисту населення
Оболонської районної в м. Києві
державної адміністрації, Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат про
перерахунок та стягнення
заборгованості з виплат одноразової
компенсації за шкоду, заподіяну
здоров»ю та щорічної допомоги на
оздоровлення за 2007 та 2008 роки
задовольнити частково.

Зобов»язати Управління праці та
соціального захисту населення
Оболонської районної в м. Києві
державної адміністрації Оболонської
районної в м. Києві державної
адміністрації здійснити ОСОБА_1
нарахування одноразової компенсації
за шкоду, заподіяну здоров»ю в розмірі
45 мінімальних заробітних плат та
щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірі 5 мінімальних заробітних плат
за 2008 рік відповідно до ст..48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов»язати Київський міський центр по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат виплатити позивачу
заборгованість за шкоду, заподіяну
здоров»ю, та щорічної допомоги на
оздоровлення за 2008 рік.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом 10 днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя:
Богдан О.О.