Справа № 2а-3376/10/1370
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року
Справа №
10087/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 13
січня 2011 року у справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у
Франківському районі м. Львова про
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2010 року позивач - фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Державної податкової
інспекції у Франківському районі м.
Львова, в якому просить скасувати
податкові повідомлення-рішення
відповідача від 20.11.2009 року №/0 та
від 17.12.2009 року № /1, яким позивачу
визначено позивачу суму податкового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість у розмірі 5205,00 грн., в
тому числі: 3470,00 грн. - основний платіж,
1735,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 13 січня 2011
року у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що договори, укладені
між фізичною особою-підприємцем та
контрагентом - ТзОВ «Профліга», є
нікчемними. Підприємцем
проплачувались кошти ТзОВ «Профліга»
без мети реального настання правових
наслідків, з метою несплати податків.
Витрати по послугах здійснено без
фактичного виконання таких послуг ТзОВ
«Профліга».

Суд першої інстанції звертає увагу на
те, що позивачем не подано первинних
документів, які б підтверджували факт
отримання економічної вигоди від
наданих ТзОВ «Профліга» послуг,
зокрема, відсутні дані про збільшення
обсягу продаж продукції позивача в
результаті знаходження потенційних
покупців та інформування останніх про
якість та особливості продукції.

Крім того, у ТзОВ «Профліга» відсутні
необхідні умови для досягнення
результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності в силу відсутності
управлінського та технічного
персоналу, основних коштів, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів, спеціальних
знань, що свідчить про відсутність
реального характеру відповідних робіт,
на підставі яких визначено суми
податкового кредиту, а загалом і про
відсутність факту надання таких робіт.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
незаконною, прийнятою з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 оскаржила її, подавши
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 13
січня 2011 року та прийняти нову
постанову, якою повністю задовольнити
позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт вказує на те, що
договори, укладені між нею та ТзОВ
«Профліга», відповідають вимогам
законодавства щодо його оформлення та
змісту, мають всі істотні умови для
даного виду договорів і факт
здійснення господарської операції за
договорами є документально
підтверджений, сторони договорів
наділені цивільною правоздатністю,
посадові особи які укладали угоди,
діяли в межах компетенції.

Апелянт стверджує, що первинні
документи відповідають вимогам
чинного законодавства, не мають
недоліків і порядок заповнення їх
відповідає встановленому чинним
законодавством порядку. Крім того, факт
оплати наданих послуг підтверджується
банківськими документами, договори не
були визнані недійсними у судовому
порядку - віднесення сум податку на
додану вартість є правомірним та
належно підтвердженим, відповідно до
вимог чинного законодавства, а
припущення стосовно порушення
підприємством положень пп..7.2.3. п.7.2.
(податкові накладні), пп .7.4.1. п.7.4.
(податковий кредит), пп.7.3.1. п.7.3. (дата
виникнення зобов'язань) ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» не знайшли свого
підтвердження.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило а тому, суд апеляційної
інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1
ст. 197 КАС України, вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на основі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що на підставі
направлення № 17-2/798 від 03.11.2009 року, п.1,3,5
ч.6 ст.11-1 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» та
відповідно до наказу № 642 від 02.11.2009
року ДПІ у Франківському районі
м.Львова проведено виїзну позапланову
документальну перевірку з питань
взаємовідносин та взаєморозрахунків з
ТзОВ «Профліга» за період з 01.03.2008 року
по 31.12.2008 року, за результатами якої
складено акт № 3411/17- 2/НОМЕР_1 від 06.11.2009
року.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем п.1.7., п.1.8. ст.1, п.п.п.7.2.3 п.7.2.,
п.п.п 7.3.1. п.7.3, п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.5 п. 7.4. ст.7
Закону України «Про податок на додану
вартість», внаслідок чого занижено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 3470,00 грн., в тому
числі за 2-ий квартал 2008 року в сумі 1600,00
грн., 3-ій квартал 2008 року в сумі 1870,00 грн.

На підставі Акта перевірки 20 листопада
2009 року ДПІ у Франківському районі
м.Львова винесено оспорюване податкове
повідомлення-рішення відповідача від
20.11.2009 року №/0 та від 17.12.2009 року №
/1, яким позивачу визначено
позивачу суму податкового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
у розмірі 5205,00 грн., в тому числі: 3470,00
грн. - основний платіж, 1735,00 грн. -
штрафні (фінансові) санкції.

Встановлено, що між ФОП ОСОБА_1, яка
зареєстрована у ДПІ у Франківському
районі м. Львова, Свідоцтво платника
ПДВ від 31.12.2001 року за № 71921779, видане
03.04.1997 року, (замовник) та ТзОВ
«Профліга» (виконавець) було укладено
ряд договорів, а саме: № 1205 від 12.05.2008
року, № 2104 від 14.07.2008 року, № 3103 від
31.03.2008 року, № 2306 від 23.06.2008 року, № 1407
від 14.07.2008 року, № 1003 від 10.03.2008 року,
згідно яких ФОП ОСОБА_1 доручає, а ТзОВ
«Профліга» бере на себе зобов'язання по
наданню послуг з пошуку та знаходження
потенційних покупців.

На виконання зазначених договорів ТзОВ
«Профліга» виконала роботи (послуги),
підтвердженням чого є акти виконаних
робіт б/н від 09.06.2008 року на суму 3300,0
грн.; від 09.06.2008 року на суму 3900,00 грн.;
від 02.06.2008 року на суму 2400 грн.; від 01.09.2008
року на суму 3000 грн.; від 02.09.2008 року на
суму 2700 грн.

Згідно платіжних доручень ФОП ОСОБА_1
за надані послуги перераховано, згідно
платіжних доручень, грошові кошти на
розрахунковий рахунок ТзОВ «Профліга»
і виписано податкові накладні.

Згідно з п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість» (у
редакції, яка діяла на час виникнення
правовідносин) податковий кредит
звітного періоду визначається,
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до підпункту 7.4.5 пункту 7.4
цієї ж статті Закону не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
п.п. 7.2.6 цього пункту).

За змістом пп. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 названого
Закону податкова накладна видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту.

Таким чином, окрім формальних вимог
щодо належного документального
оформлення господарської операції,
установлених п.п. 7.2.6 п. 7.2, п.п. 7.4.5 п. 7.4
ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість», умовою визнання
податкової вигоди платника (яка
передбачає, зокрема, зменшення бази
оподаткування ПДВ на суму понесених
витрат по сплаті ПДВ) є реальність
господарської операції, здійсненої у
рамках провадження економічної
діяльності платника.

Встановлено, що згідно даних АІС ОР
«Податки», АРМ «ТАХ», Єдиної бази даних
юридичних осіб ДПА України у ТзОВ
«Профліга» відсутні необхідні умови
для досягнення результатів
відповідної підприємницької,
економічної діяльності в силу
відсутності управлінського та
технічного персоналу, основних коштів,
виробничих активів, складських
приміщень, транспортних засобів,
спеціальних знань, що свідчить про
відсутність реального характеру
відповідних робіт, на підставі яких
визначено суми податкового кредиту, а
загалом і про відсутність факту
надання таких робіт. Товариство з
обмеженою відповідальністю «Профліга»
до органів податкової служби не
звітувалося, податки не сплачувало і
взагалі за місцезнаходженням відсутнє.

Пунктом 2.4 ст. 2 «Положення «Про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України № 88 від 24.05.1995 року (зі
змінами та доповненнями), первинні
документи для надання їм юридичної
сили і доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву
підприємства, установи від імені яких
складений документ, назву документа
(форми), код форми, дату і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Акти приймання-здачі виконання робіт
не містять такого обов'язкового
реквізиту, як зміст та обсяг
господарської операції, одиницю виміру
господарської операції, відсутня
інформація про фактично понесені
витрати на здійснення цих робіт.

Відповідно до інформаційного листа
Вищого адміністративного суду України
№ 742/11/13-11 від 2 червня 2011 року з метою
встановлення факту здійснення
господарської операції, формування
витрат для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість належить з'ясовувати,
зокрема, обставини щодо руху активів у
процесі здійснення господарської
операції, установлення спеціальної
податкової правосуб'єктності
учасників господарської операції,
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг), понесенням інших
витрат і господарською діяльністю
платника податку.

Дослідженню підлягають усі первинні
документи, які належить складати
залежно від певного виду господарської
операції: договори, акти виконаних
робіт, документи про перевезення,
зберігання товарів тощо.

Необхідно перевірити фізичні, технічні
та технологічні можливості певної
особи до вчинення тих чи інших дій, що
становлять зміст господарської
операції, як-от: наявність
кваліфікованого персоналу, основних
фондів, у тому числі транспортних
засобів для перевезення або
виробництва, приміщень для зберігання
товарів тощо, якщо такі умови необхідні
для здійснення певної операції;
можливість здійснення операцій з
відповідною кількістю певного товару у
відповідні строки з урахуванням
терміну його придатності, доступності
на ринку тощо; наявність відповідних
ліцензій та інших дозвільних
документів, що необхідні для ведення
певного виду господарської діяльності.

Виходячи з вищевикладеного, суд
апеляційної інстанції вважає, що
позивачем в повному обсязі не доведено
реальність господарських операцій з
ТзОВ «Профліга».

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, а доводи апелянта на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197, 198, 200,
205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 13
січня 2011 року у справі №2а-3376/10/1370 за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Франківському районі м.
Львова про скасування податкових
повідомлень-рішень без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник