Справа № 2а-1362/11
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/68370/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Ємельянової В.І., Олендера І.Я.,
розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
ОСОБА_4 на постанову
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 25 березня 2011 року
та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 29 вересня 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до управління
Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська про визнання
незаконними дій та зобов'язання
перерахувати пенсію,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2011 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом до
відповідача. Посилався на те, що є
пенсіонером, інвалідом 2 групи, має
статус ветерана війни та відповідно до
ст. 14 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" має право на
підвищення пенсії на 350% мінімальної
пенсії за віком. Просив визнати дії
відповідача протиправними та
зобов'язати здійснити перерахунок та
виплату підвищення до пенсії у розмірі
350% мінімальної пенсії за віком,
починаючи з 17 червня 2008 року.

Постановою Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від
25 березня 2011 року, залишеною без
змін ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 29 вересня 2011 року, в задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказані судові
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі колегія суддів приходить до
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач є ветераном
війни інвалідом 2 групи, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 від 16 грудня 2010 року, отримує
пенсію по інвалідності загального
захворювання з 10 липня 2010 року. З 17
червня 2008 року позивачу перераховано
пенсію відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців та
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ».

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про
пенсійне забезпечення
військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ», пенсії по
інвалідності особам, які мають право на
пенсію за цим Законом, призначаються в
разі, якщо інвалідність настала в
період проходження ними служби або не
пізніше трьох місяців після звільнення
зі служби, або якщо інвалідність
настала пізніше тримісячного терміну
після звільнення зі служби, але
внаслідок захворювання (травми,
поранення, контузії, каліцтва тощо), яке
виникло в період проходження
військової служби чи під час
перебування в полоні або заручником,
якщо полонення чи захоплення
заручником не було добровільним і
особа, яка має право на пенсію за цим
Законом, перебуваючи в полоні або
заручником, не вчинила злочину проти
миру і людства.

Згідно ст. 22 Закону України «Про
пенсійне забезпечення
військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ» в редакції,
яка діяла до 28 грудня 2007 року,
мінімальний розмір пенсії інвалідам II
групи призначається у розмірі трьох з
половиною мінімальних пенсій.

Підпунктом 2 п. 29 розділу II Закону
України від 28 грудня 2007 року «Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» внесено
зміни до ст. 22 цього Закону, мінімальний
розмір пенсії інвалідам 2 групи
призначається у розмірі 110%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Рішенням
Конституційного суду України від 22
травня 2008 року положення п.29 розділу II
Закону України від 28 грудня 2007 року
«Про державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» визнано
неконституційним.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог за 2008 рік, суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, обґрунтовано
виходив з того, що відповідно до ст. 22 ЗУ
«Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ», мінімальні
розміри пенсій по інвалідності
встановлюються: -інвалідам війни з
числа солдатів і матросів строкової
служби I групи - у розмірі 120 відсотків, II
групи - 110 відсотків, III групи - 105
відсотків прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність;
-іншим інвалідам з числа солдатів і
матросів строкової служби I групи - у
розмірі 110 відсотків, II групи - 105
відсотків, III групи - 100 відсотків
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; -інвалідам з
числа єфрейторів (старших солдатів) і
сержантів, старших матросів і старшин
строкової служби - у розмірі 110
відсотків, з числа прапорщиків і
мічманів, військовослужбовців
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, осіб молодшого
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ, Державної
кримінально-виконавчої служби України
і державної пожежної охорони - 120
відсотків, а з числа осіб офіцерського
складу та осіб начальницького складу
(крім молодшого) органів внутрішніх
справ, Державної
кримінально-виконавчої служби України
і державної пожежної охорони - 130
відсотків відповідних мінімальних
розмірів пенсій, передбачених для
інвалідів з числа солдатів і матросів
строкової служби.

Відповідно до ст. 13 п. 21 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального
захисту»інвалідам війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються: інвалідам I групи - у
розмірі 50 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, II групи - 40 процентів
прожиткового мінімуму для осіб,які
втратили працездатність, III групи - 30
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

За таких обставин, суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, дійшов
правильного висновку, що позивач
отримує пенсію по інвалідності згідно
його заяви до управління Пенсійного
фонду України, підстав для задоволення
позовних вимог немає.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Доводи касаційної скарги про порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права безпідставні, не ґрунтуються на
доказах та спростовуються висновками
судів.

Тому колегія суддів, перевіривши у
межах касаційної скарги правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 25 березня 2011 року
та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 29 вересня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: В.В. Тракало
В.І. Ємельянова І.Я. Олендер