Справа № 813/1924/14
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2014 року
справа № 813/1924/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі головуючого-судді: Крутько
О.В., розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом Прокурора Сихівського району
м.Львова в інтересах держави в особі
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Львівській області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
Прокурор Сихівського району м. Львова
звернувся до Львівського окружного
адміністративного суду в інтересах
держави в особі Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Львівській
області, з адміністративним позовом
про стягнення штрафу з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 в сумі 1 700,00
Позов мотивується тим, що: відповідачем
порушено вимоги ч.1 ст.16 Закону України
«Про рекламу», а саме: ФО-П ОСОБА_1
самовільно розміщено зовнішню рекламу
по АДРЕСА_1 без погодження з органами
місцевого самоврядування та в
порушення вимог ч. 6 ст. 27 Закону України
«Про рекламу», не подано інформації
щодо вартості розповсюдженої реклами
або виготовлення реклами. У зв'язку з
чим Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Львівській області
винесено рішення про накладення штрафу
за порушення законодавства про рекламу
від 05.09.2013 р. №0410 на ФО-П ОСОБА_1, який
добровільно відповідачем не сплачено.
Ухвалою від 05.03.2014 року суд відкрив
скорочене провадження у даній справі,
надав відповідачу строк для подання
заперечення проти позову або заяви про
визнання позову та роз'яснив наслідки
Відповідач належним чином
повідомлялася про розгляд справи в
порядку скороченого провадження,
підтвердженням чого є наявне в
матеріалах справи повідомлення про
вручення поштового відправлення.
З врахуванням того, що на адресу суду
від відповідача не надходило
заперечення проти позову та заяви про
визнання позову, суд вважає за можливе,
у відповідності до вимог ч.4 ст.183-2 КАС
України, розглядати справу в порядку
скороченого провадження одноособово,
без проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі.
Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, суд даючи
правову оцінку спірним
правовідносинам виходив з наступного.
Відповідно до п.1 Положення про
Державну інспекцію України з питань
захисту прав споживачів
(Держспоживінспекція України),
затвердженого Указом Президента
України від 13.04.2011 року №465/2011,
Держспоживінспекція України є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра економічного
розвитку і торгівлі України.
Згідно з п.3 Положення, одним із
основних завдань Держспоживінспекції
України є здійснення державного
контролю за додержанням законодавства
про захист прав споживачів і рекламу в
Держспоживінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право в установленому порядку
вимагати від рекламодавців, виробників
та розповсюджувачів реклами надання
документів, усних чи письмових
пояснень, відео- та звукозаписів, іншої
інформації, необхідної для здійснення
Держспоживінспекцією України
повноважень щодо контролю за
додержанням законодавства про рекламу;
приймати рішення щодо визнання реклами
недобросовісною, визнання порівняння в
рекламі неправомірним; вимагати від
рекламодавців публікації відомостей,
що уточнюють, доповнюють рекламу, та
звертатися з позовом до суду щодо
протиправних дій рекламодавців,
виробників та розповсюджувачів
реклами, заборони відповідної реклами
та її публічного спростування;
розглядати відповідно до
законодавства справи про
адміністративні правопорушення (п.п.11,
12, 21 п.6 Положення).
Засади рекламної діяльності в Україні,
врегулювання відносин, що виникають у
процесі виробництва, розповсюдження та
споживання реклами визначено Законом
України «Про рекламу» №270/96-ВР від
03.07.1996 року (надалі - Закон №270/96-ВР).
Пунктом 1 частини 1 статті 16 Закону
України №270-96-ВР визначено, що
розміщення зовнішньої реклами у
населених пунктах проводиться на
підставі дозволів, що надаються
виконавчими органами сільських,
селищних, міських рад, а поза межами
населених пунктів - на підставі
дозволів, що надаються обласними
державними адміністраціями, а на
території Автономної Республіки Крим -
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, в порядку, встановленому цими
органами на підставі типових правил, що
затверджуються Кабінетом Міністрів
З матеріалів справи вбачається, що ФО-П
ОСОБА_1, в порушення вимог пункту 1
частини 1 статті 16 Закону №270/96-ВР,
самовільно встановлено спеціальну
конструкцію зовнішньої реклами за
Департаментом економічної політики
Львівської міської ради винесено
вимогу №23/Р-6-1260 від 16.04.2013
року ФО-П ОСОБА_1 про усунення
самовільно встановленої спеціальної
конструкції зовнішньої реклами, на
будинку, АДРЕСА_1 та надано термін на
усунення вказаного правопорушення до
Відповідач не виконав вимогу № 23/Р-6-1260
від 16.04.2013 року, відтак Департаментом
економічної політики Львівської
міської ради на ім'я начальника
Держспоживінспекції у Львівській
області направлено подання № 23/Р-6-1698
від 04.06.2013 року про порушення Закону
України «Про рекламу» ФО-П ОСОБА_1
Статтею 26 Закону №270/96-ВР передбачено,
що контроль за дотриманням
законодавства України про рекламу щодо
захисту прав споживачів реклами у
межах своїх повноважень здійснює,
зокрема, центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику
у сфері державного контролю за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів - щодо захисту прав
Функції державного контролю за
дотриманням законодавства про рекламу
у Львівській області здійснює
Інспекція з питань захисту прав
споживачів у Львівській області, яка
наділена повноваженнями по
застосуванню до порушників
законодавства фінансових санкцій,
передбачених Законом №270/96-ВР.
Відповідно до вимог частини 2 статті 26
Закону №270/96-ВР, на вимогу органів
державної влади, на які покладено
контроль за дотриманням вимог
законодавства про рекламу,
рекламодавці, виробники та
розповсюджувачі реклами зобов'язані
надавати документи, усні та/або
письмові пояснення, відео - та
звукозаписи, а також іншу інформацію,
необхідну для здійснення ними
повноважень щодо контролю.
За результатами розгляду подання
№23/Р-6-1698 посадовою особою Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Львівській області складено протокол
№ 0437 від 25.06.2013 р. про порушення
відповідачем п.1 статті 16 Закону
України «Про рекламу».
Листом від 25.06.2013 року № 2943 Інспекція з
питань захисту прав споживачів у
Львівській області запропонувала
відповідачу надати інформацію про
вартість розміщеної реклами,
розповсюдженої з порушенням вимог
рекламного законодавства (копії
рахунків, платіжних доручень) та
пояснення по факту розміщення
зовнішньої реклами з долученням
підтверджуючих документів.
Відповідач відомостей, вказаних у
листі від 25.06.2013 року № 2934 не надав.
Згідно повідомлення № 3932 від 22.08.2013 р.
ФО-П ОСОБА_1 було запрошено на 05.09.2013 р. з
09 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. по питанню
розгляду справи про порушення
законодавства про рекламу. Відповідач
на зазначене повідомлення не
Рішенням від 05.09.2013 р. №0410 Інспекцією з
питань захисту прав споживачів у
Львівській області, на підставі
протоколу від 05.09.2013 р. №0410 за
самовільне розміщення зовнішньої
реклами за адресою: АДРЕСА_1, без
погодження з органами місцевого
самоврядування на ФО-П ОСОБА_1
накладено штраф у розмірі 1700 грн.,
зобов'язано відповідача в
установленому порядку сплатити штраф
до державного бюджету Сихівського
району м. Львова на вказані у рішенні
рахунки. Зазначене рішення направлено
відповідачу 06.09.2013 р. №4132.

Відповідач штраф у добровільному
порядку не сплатив.

Відповідальність за порушення
законодавства про рекламу встановлена
статтею 27 Закону 270-96-ВР, відповідно до
якої особи, винні у порушенні
законодавства про рекламу, несуть
дисциплінарну, цивільно-правову,
адміністративну та кримінальну
відповідальність відповідно до закону.
Відповідальність за порушення
законодавства про рекламу несуть
рекламодавці, виробники та
розповсюджувачі реклами.

Згідно ч. 6 ст. 27 Закону України «Про
рекламу», за неподання або подання
завідомо недостовірної інформації
щодо вартості розповсюдженої реклами
та/або виготовлення реклами та/або
вартості розповсюдження реклами
спеціально уповноваженому
центральному органу виконавчої влади у
сфері захисту прав споживачів та його
територіальним органам, необхідної для
здійснення ними передбачених цим
Законом повноважень, на рекламодавців,
виробників реклами та
розповсюджувачів реклами накладається
штраф у розмірі 100 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.п. 18, 20 «Порядку
накладення штрафів за порушення
законодавства про рекламу»
затвердженого постановою КМ України
від 26.05.2004р. №693, за результатами
розгляду справи приймається рішення,
що оформляється у двох примірниках,
один з яких залишається у
Держспоживстандарті або його
територіальному органі, другий - у
10-денний строк надсилається особі,
стосовно якої було прийнято рішення,
або видається її представникові під
розписку. Сума штрафів за порушення
законодавства про рекламу сплачується
добровільно або стягується в судовому
порядку відповідно до законодавства.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 36-1 Закону України «Про
прокуратуру», представництво
прокуратурою інтересів громадянина
або держави в суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом.

Підставою представництва у суді
інтересів держави є наявність порушень
або загрози порушень економічних,
політичних та інших державних
інтересів внаслідок протиправних дій
(бездіяльності) фізичних або юридичних
осіб, що вчиняються у відносинах між
ними або з державою.

Стаття 71 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачає, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевказане, суд прийшов до
висновку, що позивач належними та
допустимими доказами довів
правомірність застосування до
відповідача штрафу, а відповідач не
спростував факт порушення ним вимог
законодавства про рекламу, тому позов
слід задоволити.

Позовні вимоги про стягнення з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
штрафу в розмірі 1700,00 грн. є
документально обґрунтованими і не
спростованими відповідачем, а тому
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, 98, 158-163, 167, 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задоволити
повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) до бюджету Сихівського
району м. Львова 1 700 (одну тисячу сімсот)
грн. штрафних санкцій.

Постанову звернути до негайного
виконання.

Постанова може бути оскаржена
шляхом подачі протягом десяти днів з
дня одержання копії постанови
апеляційної скарги, яка подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд з одночасним надсиланням копії
апеляційної скарги особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в
строк та в порядку, передбаченому ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
Крутько О.В.