Справа № 2а-3017/10/1870
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 року
м. Київ К/9991/1831/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого
Степашка О.І.

суддів:
Бившевої Л.В.

Муравйова О.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

на постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 15.07.2010

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 01.11.2010

у справі № 2а-3017/10/1870

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

до Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної
податкової адміністрації України в
Сумській області, Глухівької
міжрайонної державної податкової
інспекції Сумської області

про скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі
по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_2)
звернувся до суду з позовом до
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової
адміністрації України в Сумській
області (далі по тексту - відповідач 1),
Глухівької міжрайонної державної
податкової інспекції Сумської області
(далі по тексту - відповідач 2,
Глухівська МДПІ Сумської області) про
скасування рішення від 09.02.2010 №-32.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 15.07.2010, яка
залишена без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 01.11.2010, в задоволенні позову
відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що у період з 25.01.2010 по
27.01.2010 Глухівською МДПІ Сумської
області було здійснено перевірку
господарської одиниці бару, який
належить позивачу, щодо дотримання
даним суб'єктом господарювання порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання обігу
готівки, наявності патентів і ліцензій,
за результатами якої складено акт від
27.01.2010 №0017/18/04/23/НОМЕР_1.

Перевіркою було встановлено, що станом
на 25.01.2010 в приміщенні господарської
одиниці, яка належить позивачу, довідки
про внесення даного місця торгівлі до
Єдиного державного реєстру, як місць
зберігання роздрібних партій
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів були відсутні. В ході перевірки
було встановлено факт зберігання
алкогольних напоїв, детальний перелік
яких зазначено у відомостях про
фактичні залишки запасів до акту
перевірки (відомість додано до
матеріалів справи) на загальну суму
21558,60 грн.

Посилання позивача на те, що до Єдиного
реєстру вносяться тільки відокремлені
від об'єктів роздрібної торгівлі
алкогольними напоями місця зберігання,
суди вірно не взяли до уваги, виходячи з
наступного.

Відповідно до статей 1, 15 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» (далі по тексту -
Закон) зберігання алкогольних напоїв
здійснюється в місцях зберігання
алкогольних напоїв, внесених до
Єдиного реєстру, незалежно від того,
кому належить таке місце зберігання,
або того, за заявою якого суб'єкта
підприємницької діяльності таке місце
зберігання було внесено до Єдиного
реєстру.

Місце зберігання - місце, яке
використовується для зберігання
спирту, або приміщення, яке
використовується для зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, відомості про
місцезнаходження якого внесені до
Єдиного державного реєстру місць
зберігання.

Алкогольні напої - продукти, одержані
шляхом спиртового бродіння
цукромістких матеріалів або
виготовлені на основі харчових спиртів
з вмістом спирту етилового понад 1,2
відсотка об'ємних одиниць, які
відносяться до товарних груп
Гармонізованої системи опису та
кодування товарів під кодами 22 04, 22 05, 22
06, 22 08.

Внесення даних до Єдиного реєстру
проводиться на підставі заяви суб'єкта
підприємницької діяльності з
обов'язковим зазначенням
місцезнаходження місця зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, а також: для юридичних осіб -
найменування, місцезнаходження, коду
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(ЄДРПОУ), для фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності - прізвища,
імені, по батькові, місця проживання,
номера свідоцтва про державну
реєстрацію суб'єкта підприємницької
діяльності.

Наказом ДПА України від 28.05.2002 №251
затверджено Порядок ведення Єдиного
державного реєстру місць зберігання та
форму довідки про внесення місця
зберігання до Єдиного державного
реєстру.

Отже, Законом України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» чітко передбачено обов'язок
суб'єкта господарювання зберігання
спирту, алкогольних напоїв, або
тютюнових виробів у місцях зберігання,
внесених до Єдиного реєстру.

В ході перевірки було встановлено факт
зберігання роздрібних партій
алкогольних напоїв у місцях, не
внесених до Єдиного державного реєстру
місць зберігання, чим порушено вимоги
ст. 15
Законуhttp://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_777590/ed_201
0_07_08/pravo1/Z950481.html?pravo=1 - 777590.

На час зберігання продукції позивач не
звертався у встановленому Законом
порядку до регіонального управління
Департаменту САТ ДПА України в
Сумській області із заявою про
внесення даного місця торгівлі до
Єдиного реєстру місць зберігання
роздрібних партій алкогольних напоїв
та тютюнових виробів та вказане місце
не було внесено до нього. Зазначене
місце торгівлі до Єдиного реєстру
місць зберігання було внесено згідно
до заяви позивач лише 28.01.2010 (після
проведення перевірки).

Відповідальність за зберігання спирту,
або алкогольних напоїв, або тютюнових
виробів у місцях зберігання не
внесених до Єдиного реєстру
передбачена абз. 9, ч. 2 ст. 17 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів»
здійснюється у вигляді застосування до
суб'єкта підприємницької діяльності
фінансових санкцій у вигляді штрафу у
розмірі 100 відсотків вартості товару,
який знаходиться в такому місці
зберігання, але не менше 1700,00 грн.

На момент проведення перевірки
вартість на вказаному місці торгівлі
алкогольних напоїв склала 21558,60 грн., що
підтверджується копією відомості про
фактичні залишки запасів станом на
25.01.2010.

Отже, колегія суддів погоджується із
судами попередніх інстанцій, що
рішення Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів ДПА України у
Сумській області від 09.02.2010 №-32
прийняте з дотриманням вимог чинного
законодавства України та в межах
наданих йому повноважень.

Щодо посилань позивача на
неправомірність проведення планової
виїзної перевірки в зв'язку з тим, що
наказ на проведення перевірки не
надавався позивачу, судами зазначено
наступне.

Згідно п. 1 ст. 11 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»
органи державної податкової служби
мають право здійснювати документальні
невиїзні перевірки, планові та
позапланові виїзні перевірки
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування і сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів),
дотримання валютного законодавства.
Залежно від включення до плану роботи
податкових органів виїзні перевірки
поділяються на планові та позапланові.

Умови допущення посадових осіб органів
податкової служби до проведення
планових та позапланових виїзних
перевірок затверджено у ст. 1102 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні». Так, працівники податкової
служби мають право приступити до
проведення планової чи позапланової
перевірки за наявності підстав для їх
проведення, визначених цим Законом чи
іншими Законами України, та за умови
надання платнику податків під
розписку: направлення на перевірку (в
якому зазначаються дата його видачі,
назва органу ДПС, мета, вид (планова чи
позапланова), підстави, дата початку і
дата закінчення перевірки, посади,
звання та прізвища посадових осіб.
Направлення на перевірку є дійсним за
умови наявності підпису керівника
органу ДПС, скріпленого печаткою
податкового органу); для допущення до
виїзної позапланової перевірки (крім
направлення на перевірку) також
надається копія наказу керівника
податкового органу про проведення
позапланової виїзної перевірки, в якій
зазначаються підстави проведення
позапланової виїзної перевірки, дата
її початку і дата закінчення.

Ненадання цих документів платнику
податків або надання їх з порушенням є
підставою для недопущення посадових
осіб податкового органу до проведення
планової чи позапланової виїзної
перевірки. Крім цього, відповідно до ст.
7 Указу Президента України «Про деякі
заходи з дерегулювання
підприємницької діяльності» від 23.07.1998
№817, перевіряючи повинні
зареєструватися в журналі
відвідування СПД представниками
контролюючих органів.

Судами встановлено, що при проведенні
виїзної планової перевірки
відповідачем 2 було вручено 25.01.2010
бухгалтеру позивача під розписку два
направлення №29 та №30. Цей факт не
заперечує і сам позивач. Дані
направлення містять всі необхідні
реквізити та інформацію. Перевіряючи
до проведення перевірки були допущені,
про що свідчить відповідний запис №1 та
№2 в журналі відвідування СПД
представниками контролюючих органів.

Крім цього, судами зазначено, що
перевірка, яка проводилась у період з
25.01.2010 по 27.01.2010 є плановою виїзною
перевіркою, що підтверджується витягом
з плану проведення перевірок суб'єктів
господарської діяльності на січень 2010
року. Отже, наявність наказу керівника
податкового органу при проведенні
планової виїзної перевірки не
вимагається.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується із судами попередніх
інстанцій, що прийняте рішення
Глухівською МДПІ Сумської області
№-32 від 09.02.2010, яким до позивача
застосовано фінансові санкції у
вигляді штрафу в розмірі 21558,60 грн., є
правомірним та обґрунтованим, тому
позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами першої та
апеляційної інстанцій належним чином
з'ясовані обставини справи та надано їм
правильну юридичну оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли б призвести до зміни чи
скасування рішень судів першої та
апеляційної інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 відхилити.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 15.07.2010 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 01.11.2010
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)Л.І. Бившева (підпис)О.В.
Муравйов