Справа № 2а-1174/11/1512
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

01 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-1174/11/1512

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Калініченко Л.В.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів -
Крусяна А.В.

-
Шляхтицького О.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України у Київському
районі м. Одеси на ухвалу Київського
районного суду м. Одеси від 18 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси про
стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги дітям
війни,

ВСТАНОВИВ :

Відділ примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Одеській області звернувся з заявою
про зміну способу та порядку виконання
постанови Київського районного суду м.
Одеси від 10.06.2011 року, просив винести
ухвалу, якою стягнути з Управління
Пенсійного фонду України у Київському
районі м. Одеси на користь дзюби А.Г.
борг у розмірі 1026,88 грн.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 18.02.2014 р. заяву задоволено.
Змінено спосіб та порядок виконання
постанови Київського районного суду м.
Одеси від 10 червня 2011 року з
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України у Київському районі м.
Одеси нарахувати та виплатити ОСОБА_2
невиплачену державну соціальну
допомогу у відповідності до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» від 18.11.2004 року, як дитині війни,
виходячи з розміру 30 відсотків
мінімального розміру пенсії за віком
за період з 16 вересня 2010 року по день
звернення з позовом, тобто до 16 березня
2011 року з урахуванням виплачених сум за
даний період - на стягнення з
Управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси на користь
ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 1026,88
грн.

Управлінням Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси на вказану
ухвалу подано апеляційну скаргу.
Апелянт просить скасувати оскаржувану
постанову та винести нову ухвалу, якою
у задоволенні заяви Відділу державного
виконання рішень головного управління
юстиції в Одеській області про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду відмовити у повному обсязі.

Відповідно до пп. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції розглянув
справу в порядку письмового
провадження на основі наявних у справі
доказів.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

10.06.2011 року постановою Київського
районного суду м. Одеси від 10.06.2011 року
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Одеси про визнання
відмови у виплаті державної соціальної
допомоги протиправною, зобов'язання
нарахувати і виплатити невиплачену
державну соціальну допомогу -
задоволено. Визнано протиправною
відмову Управління Пенсійного фонду
України у Київському районі м. Одеси
щодо виплати ОСОБА_2 державної
соціальної допомоги дитині війни за
період з 16.09.2010 року по день звернення з
позовом, тобто до 16.03.2011 року.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України у Київському районі м.
Одеси нарахувати та виплатити на
користь ОСОБА_2 невиплачену державну
соціальну допомогу у відповідності до
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» від 18.11.2004 року, як
дитині війни, виходячи з розміру 30
відсотків мінімального розміру пенсії
за віком за період з 16 вересня 2010 року
по день звернення з позовом, тобто до
16.03.2011 року з урахуванням виплачених
сум за даний період.

Ухвалою колегії суддів Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 29.08.2013 року апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси залишено без
задоволення, а постанову Київського
районного суду м. Одеси від 10.06.2011 року
залишено без змін.

30 жовтня 2013 року Київським районний
судом м. Одеси виданий виконавчий лист
на підстав постанови від 10 червня 2011
року.

04.11.2013 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження.

Як було встановлено, боржником -
Управлінням Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси вищевказане
судове рішення, яке набрало законної
сили, виконано частково, а саме - в
частині здійснення перерахунку
недоплаченої суми у розмірі 1026,88 гр.

У зв'язку з тим, що боржником не
виконується рішення суду в частині
виплати заборгованості по соціальним
виплатам, Відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Одеській області звернувся
із заявою про зміну способу та порядку
виконання рішення суду, яке набрало
законної сили, просив стягнути з
боржника на користь ОСОБА_2 борг у
розмірі 1026,88 грн.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно необхідності задоволення
заяви про зміну порядку та способу
виконання судового рішення, виходячи з
наступного.

Статтею 7 Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
передбачено, що у разі, якщо рішення
суду не виконано протягом двох місяців
з дня винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження,
крім випадків, коли стягувач
перешкоджає провадженню виконавчих
дій, державний виконавець зобов'язаний
звернутись до суду із заявою про зміну
способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до статті 2 вищеназваного
Закону держава гарантує виконання
рішення суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є, зокрема,
державний орган. Водночас судові
рішення у справах, пов'язаних із
соціальними виплатами, які мають
зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Підставою
для зміни чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення є
обставини, що роблять виконання
судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат.

Враховуючи наведене суд приходить до
висновку, що неможливість виконання
судового рішення яке вступило в
законну силу у зв'язку із його
зобов'язальним характером, є підставою
для зміни способу виконання цього
судового рішення, оскільки кінцевим
результатом його виконання у даній
справі є виплата позивачеві належних
йому коштів державним органом.

Крім цього відмова у задоволенні заяви
про зміну способу виконання судового
рішення буде суперечити змісту цього
рішення, оскільки призведе до
подальшого порушення прав стягувача.

За викладених обставин суд вважає, що
подання з приводу заміни способу та
порядку виконання рішення суду
підлягає задоволенню.

Доводи апелянта про те, що оскаржуваною
ухвалою фактично змінено судове
рішення по суті є хибними, оскільки
зобов'язання виплатити кошти та
стягнення тих самих коштів не змінює
суті судового рішення.

Посилання апелянта на неможливість
задовольнити вимоги позивача у зв'язку
з відсутністю у Державному бюджеті
видатків для здійснення такої виплати
не може бути підставою для відмови у
задоволенні заяви, оскільки Рішенням
Європейського суду «Кечко проти
України» встановлено, що органи
державної влади не можуть посилатися
на відсутність коштів, як на підставу
невиконання зобов'язань.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
вважає вірним висновок суду першої
інстанції про необхідність
задоволення подання про зміну способу
та порядку виконання рішення шляхом
зміни зобов'язання здійснити виплату
на стягнення цієї виплати.

Враховуючи зазначене колегія суддів
вважає висновки суду першої інстанції
правильними і такими, що відповідають
вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України
та не приймає доводи, наведені в
апеляційній скарзі про те, що ухвала
підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції порушень норм
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують.

За таких обставин, апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 200, 206, 254 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у Київському
районі м. Одеси залишити без
задоволення, а ухвалу Київського
районного суду м. Одеси від 18 лютого 2014
року - без змін.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
О.В.Джабурія

Суддя:
А.В. Крусян

Суддя:
О.І. Шляхтицький