Справа № 812/1171/14
Суддя: К.Ю. Широка
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 березня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/1171/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді:
Широкої К.Ю.,

при секретарі судового засідання:
Житній Ю.С.,

за участю сторін від:

позивача -не з'явився ,

представника відповідача 1-Тананакіна
О.В.,

представника відповідача 2- не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Рубіжанської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області,
Реєстраційної служби Рубіжанського
міського управління юстиції про
визнання незаконними дій, скасування
державної реєстрації юридичної особи, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до
Луганського окружного
адміністративного суду з позовом до
Рубіжанської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області, Реєстраційної служби
Рубіжанського міського управління
юстиції в якому позивачем заявлено
вимогу про визнання незаконними дій
відповідача Рубіжанської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Луганській області щодо складання
вимоги №Ф-353 від 20.11.2013 у зв'язку з
відсутністю у останнього відповідних
повноважень, скасувати державну
реєстрацію особи Рубіжанської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області як
таку, що проведена на підставі нечинних
установчих документів з порушенням
вимог Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців»

Позивач, в судове засідання не з'явився,
про час, місце та дату розгляду справи
був повідомлений належним чином,
просив провести розгляд справи за його
відсутності.

Представник Рубіжанської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Луганській області в судовому
засіданні підтривам письмові
заперечення проти позову та просив суд
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі.

Надав до суду 21 березня 2014 року
заперечення проти адміністративного
позову в яких вказав, що Рубіжанська
ОДПІ вважає позов необґрунтований та
таким, що не підлягає задоволенню, з
огляду на наступне. Частиною першою
ст..4 Закону України №2464 визначено, що
платники єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності. Згідно з
п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464 платник єдиного
внеску зобов'язаний своєчасно та в
повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок. Сума єдиного внеску, своєчасно
не нарахована та/або не сплачена у
строки, встановлені Законом №2464 є
недоїмкою та стягується з нарахуванням
пені та застосуванням штрафів. Отже, на
підставі ч.4 ст.25 Закону №2464 якою
передбачено що орган доходів і зборів
надсилає платникам єдиного внеску які
мають недоїмку вимогу про її сплату,
Рубіжанською ОДПІ на підставі даних
карти особового рахунку платника,
правомірно сформовано вимогу про
сплату боргу (недоїмки) на суму
заборгованості 6657,90грн. Щодо
правосуб'єктності відповідача, ним
зазначено, що Постановою кабінету
Мінінстрів України від 20.03.2013 №229 «Про
утворення територіальних органів
Мінінстерства доходів і зборів»
утворено як юридичні особи публічного
права Мінінстерства доходів і зборів,
серед яких є Головне управління
Міндоходів у Луганській області та
Рубіжанська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів. Відповідно до
положення про Рубіжанську ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Луганській області затвердженого
наказом Міністерства доходів і зборів
України від 17.04.2013 №54, Рубіжанська ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Луганській області є територіальним
органом Міндоходів, який
підпорядкований Міндоходів та
Головному управлінню Міндоходів у
Луганській області та забезпечує
реалізацію повноважень Міндоходів на
території відповідних адміністративно
- територіальних одиниць.

Представник відповідача Реєстраційної
служби Рубіжанського міського
управління юстиції у судове засідання
не з'явився, 24 березня 2014 року надав до
суду письмові заперечення проти
позову, в яких просив суд відмовити
позивачу у задоволенні його вимог в
повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд
встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1,
ід. код НОМЕР_1, 20 квітня 2012 року взятий
на облік як платник податків до
Рубіжанської об'єднаної державної
податкової інспекції за № 6098 (а.с.80).

20 листопада 2013 року Рубіжанською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Міндоходів у Луганській
області винесено вимогу № Ф-353у про
сплату ОСОБА_1 недоїмки по єдиному
внеску, штрафів та пені на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 6657, 90
грн., яку отримано позивачем 22
листопада 2013 року (а.с. 8).

Зазначена вимога Рубіжанської
об'єднаної державної податкової
інспекції Міндоходів у Луганській
області оскаржена позивачем до
Рубіжанської об'єднаної державної
податкової інспекції Міндоходів у
Луганській області, рішенням
Рубіжанської об'єднаної державної
податкової інспекції Міндоходів у
Луганській області № 12400/12-32-10-04/22 від
24.12.2013 вимога № Ф-353у від 20.11.2013 залишена
без змін, а заява позивача про
узгодження вимоги про сплату недоїмки
залишена без задоволення (а.с.9-11).

У подальшому вищезазначена вимога №
Ф-353у від 20.11.2013 оскаржувалась позивачем
також до Міністерства доходів і зборів
України, однак, рішенням про результати
розгляду скарги від 04.02.2014 №
644/0/99-99-10-01-07-15 залишено без змін, а
скарга позивача без задоволення
(а.с.12-13).

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку, визначає Закон
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» № 2464-VI від
08.07.2010 (далі Закон № 2464).

Статтею 1 Закону № 2464 передбачено, що
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (далі -
єдиний внесок) - консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону № 2464 платниками єдиного внеску
є фізичні особи-підприємці, в тому
числі ті, які обрали спрощену систему
оподаткування.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 платник
єдиного внеску, зокрема, зобов'язаний
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок, подавати звітність до
органу доходів і зборів за основним
місцем обліку платника єдиного внеску
у строки, порядку та за формою,
встановленими центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, за
погодженням з Пенсійним фондом та
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Частина 3 ст.7 Закону України №2464
визначено, що єдиний внесок
нараховується для платників,
зазначених у пункті 4 частини першої
статті 4 цього Закону, які обрали
спрощену систему оподаткування, - на
суми, що визначаються такими
платниками самостійно для себе та
членів сім'ї, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, але не більше максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску, встановленої цим Законом. При
цьому сума єдиного внеску не може бути
меншою за розмір мінімального
страхового внеску за кожну особу.

Згідно ч. 8 ст. 9 Закону України №2464-VI
платники єдиного внеску, зазначені у
пункті 4 частини першої статті 4 цього
Закону, зобов'язані сплачувати єдиний
внесок, нарахований за календарний рік,
до 10 лютого наступного року, крім
фізичних осіб - підприємців, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
членів сімей таких осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, які
сплачують єдиний внесок, нарахований
за календарний квартал, до 20 числа
місяця, що настає за кварталом, за який
сплачується єдиний внесок.

Періодом, за який платники єдиного
внеску подають звітність до органу
доходів і зборів (звітним періодом), є
календарний місяць, крім платників,
зазначених у пунктах 4 і 5 частини
першої статті 4 цього Закону, для яких
звітним періодом є календарний рік.

Частиною 12 вищезазначеної статті
передбачено, що єдиний внесок підлягає
сплаті незалежно від фінансового стану
платника.

Відповідно до п.п.4.5.3 п.4 Інструкції про
порядок нарахування і сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, яка затверджена
Постановою Пенсійний фонд України №
21-5, 27.09.2010 визначено, що сума єдиного
внеску не може бути меншою за розмір
мінімального страхового внеску за
кожну особу за місяць, у якому отримано
дохід (прибуток). Платникам, які
зобов'язані здійснити доплату до
мінімального страхового внеску,
органами Пенсійного фонду України для
узгодження надсилається
повідомлення-розрахунок за формою
згідно з додатком 1, у якому
зазначається розрахунок сум такої
доплати, які підлягають сплаті за
результатами їх діяльності за
календарний рік.

Відповідно з п.6.4 Інструкції про
порядок нарахування і сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, вимога про
сплату боргу формується на підставі
даних з картки особового рахунку
платників.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що факт наявності за ОСОБА_1,
ід. номер НОМЕР_1, заборгованості зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 6 657,90
грн. підтверджено матеріалами справи.

Таким чином, Рубіжанська об'єднана
державна податкова інспекція
Міндоходів у Луганській області, на
підставі даних картки особового
рахунку платника, правомірно
сформовано вимогу про сплату боргу
(недоїмки) на суму заборгованості 6657,90
грн.

Що стосується доводів позивача
стосовно скасування державної
реєстрації особи «Рубіжанської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області», як
таку, що проведено на підставі нечинних
установчих документів з порушенням
вимог Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців».

Відповідно до ст.. 2, 3 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців»
відносини, які виникають у сфері
державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців,
регулюються Конституцією України,
Законом про реєстрацію та
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до закону про
реєстрацію; дія закону про реєстрацію
поширюється на державну реєстрацію
всіх юридичних осіб незалежно від
організаційно-правової форми, форми
власності та підпорядкуванню, а також
фізичних осіб - підприємців.

Для проведення державної реєстрації
юридичної особи державному
реєстратору надається перелік
документів передбачений ст.. 24 Закону
про реєстрацію (діючої редакції на
момент створення Рубіжанської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області, тобто
станом на 17 червня 2013 року), а саме:

-заповнення реєстраційної картки на
проведення державної реєстрації
юридичної особи;

-примірник оригіналу рішення власників
або уповноваженого ними органу про
створення юридичної особи у випадках,
передбачених законом;

-два примірники установчих документів;

-документи, що засвідчує внесення
реєстраційного збору за проведення
державної реєстрації юридичної особи.

Відповідно до ч.8 ст. 24 Закону про
реєстрацію державному реєстратору
забороняється вимагати додаткові
документи для проведення державної
реєстрації юридичної особи, якщо вони
не передбачені ч. 6, 7 ст. 24 Закону про
реєстрацію.

17 червня 2013 року проведення державної
реєстрації новоутвореної юридичної
особи державному реєстратору були
подані наступні документи:

- заповнена реєстраційної картки на
проведення державної реєстрації
юридичної особи, утвореної шляхом
засновників нової юридичної особи
(форма №1) від 17.06.2013;

- копія постанови Кабміну від 20.03.2013 №229
про утворення територіальних органів
Міністерства доходів і зборів; додаток
1 до постанови Кабміну №229 від 20.03.2013(в
додатку зазначений перелік
територіальних органів Міндоходів, які
утворюються);

- два примірники положення про
Рубіжанську об'єднану державну
податкову інспекцю Головного
управління Міндоходів у Луганській
області;

- квитанція №10133739 від 17.06.2013 -
реєстраційний збор за проведення
державної реєстрації юридичної особи;

- копія наказу Міндоходів України від
17.04.2017 №54 про затвердження положень про
територіальні органи Міндоходів у
луганській області;

- копія наказу Міндоходів України від
13.06.2013 №1359-0 про призначення.(а.с. 55-77)

Перевіривши документи на відсутність
підстав для залишення їх без розгляду
та на відсутність підстав для відмови у
проведенні державної реєстрації
юридичної особи державним
реєстратором 17.06.2013 внесено до
реєстраційної картки на проведення
державної реєстрації юридичної особи
ідентифікаційний код відповідно до
вимог Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України та
внесено до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців запис про проведення
державної реєстраційної юридичної
особи Рубіжанської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Луганській області.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що державна реєстрація юридичної особи
Рубіжанської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області проведена з дотриманням всіх
вимог Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців»

Відповідно до вимог Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України, та принципом
рівності усіх учасників
адміністративного процесу перед
законом і судом.

З приписів ст.ст.71, 86 КАС України
вбачається, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Частиною 2 статті 71 КАС України,
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних
повноважень, на якого частиною 2 статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України покладено
обов'язок щодо доказування
правомірності своїх дій та рішень, тому
у задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до
Рубіжанської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області, Реєстраційної служби
Рубіжанського міського управління
юстиції про визнання незаконними дій,
скасування державної реєстрації
юридичної особи слід відмовити
повністю.

Відповідно до положень ст. 94 КАС
України у випадку відмови у
задоволенні позову судові витрати не
повертаються.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87,
94, 105, 158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Рубіжанської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області, Реєстраційної служби
Рубіжанського міського управління
юстиції про визнання незаконними дій,
скасування державної реєстрації
юридичної особи відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Повний текст постанови складено та
підписано 01 квітня 2014 року.

Суддя
К.Ю. Широка