Справа № 808/2360/14
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

02 квітня 2014 року Справа № 808/2360/14 м.
ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Киселя Р.В.,

за участю секретаря судового засідання
Кай К.В.

представників:

заявника - Сахно О.О.,

підприємства - Ковалів Н.В.,

розглядаючи у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
поданням Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області до
Приватного підприємства
«МТЦ-Запоріжжя» про стягнення коштів
за податковим боргом,

ВСТАНОВИВ:

31.03.2014 о 14 год. 25 хв. до Запорізького
окружного адміністративного суду
надійшло подання Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області (далі
- заявник) до Приватного підприємства
«МТЦ-Запоріжжя» (далі - підприємство), в
якому заявник просить стягнути кошти у
сумі 2197,80 грн. податкового боргу з
податку на додану вартість з рахунків
платника податків - підприємства, у
банках, що обслуговують такого
платника податків.

Ухвалою судді від 31.03.2014 провадження у
справі було відкрито, розгляд подання
призначено на 02.04.2014.

У судовому засіданні судом
встановлено, що підставою звернення
заявника із цим поданням до суду стала
несплата підприємством податкового
зобов'язання нарахованого заявником
відповідно до податкового
повідомлення-рішення № від 19.03.2014
(отримане підприємством 19.03.2014), яким
підприємству були нараховані штрафні
санкції з податку на додану вартість в
сумі 660,80 грн., а також самостійно
задекларованих підприємством
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість за декларацією з цього
податку за лютий 2014 року в сумі 1537 грн.

Судом встановлено, що 27.03.2014
підприємством було сплачено у повному
обсязі податкове зобов'язання з
податку на додану вартість за лютий 2014
року задекларовані у відповідній
декларації (платіжне доручення №171), що
підтверджується даними облікової
картки підприємства з цього податку.

З пояснень представника заявника судом
встановлено, що сплачені підприємством
27.03.2014 року кошти з податку на додану
вартість були спрямовані заявником на
погашення податкового боргу
підприємства, який виник до цього.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що провадження у справі
слід закрити на підставі пункту 1
частини 1 статті 157 КАС України,
оскільки справу не належить розглядати
в особливому порядку, встановленому ст.
183-3 КАС України.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183-3 КАС України,
суд ухвалою відмовляє у прийнятті
подання у разі, якщо з поданих до суду
матеріалів вбачається спір про право.

Спір про право в контексті зазначеної
норми має місце в разі, якщо предметом
спору є правовідносини, існування яких
є передумовою виникнення підстав для
застосування спеціальних заходів,
перелічених у статті 183-3 КАС України.

Зокрема, спір про право наявний у разі,
коли платник податків висловлює
незгоду з розміром податкового боргу,
що стягується.

З матеріалів справи вбачається, що
підприємством 27.03.2014 було сплачено на
користь Державного бюджету податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість за лютий 2014 року в сумі 1537 грн.

Отже, з наявних матеріалів вбачається
спір про право, а саме щодо наявності у
підприємства податкового боргу за
самостійно задекларованими
підприємством зобов'язаннями з податку
на додану вартість за лютий 2014 року в
сумі 1537 грн., а тому провадження у
вказаній справі слід закрити.

Наявність спору про право в окремих
випадках може бути виявлено також і
після відкриття провадження у справі
за відповідним поданням. В такому разі
суд повинен закрити провадження у
справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС
України, оскільки відповідні вимоги не
можуть бути розглянуті в порядку
окремого виду адміністративного
провадження, яким є провадження за
поданням податкового органу. В такому
випадку заявник має право звернутися
до суду в порядку загального
провадження.

Спір про право в контексті п. 2 ч. 4 ст. 183-3
КАС України має місце в разі, якщо
предметом спору є правовідносини,
існування яких є передумовою
виникнення підстав для застосування
спеціальних заходів, перелічених у
статті 183-3 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Зокрема, спір про право наявний у разі,
коли платник податків висловлює
незгоду з рішенням податкового органу,
що було підставою для виникнення
обставин для внесення відповідного
подання. При цьому незгода платника
податків із рішеннями податкових
органів щодо застосування спеціальних
заходів, згаданих у статті 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, може підтверджуватися не лише
зверненням із відповідним
адміністративним позовом. Суд може
встановити наявність спору також із
змісту заперечень платника податків,
стосовно якого внесено подання.
Зокрема, платник податків може
заперечувати розмір податкового боргу,
що стягується, або факт узгодження
податкових зобов'язань, з яких виник
податковий борг; склад майна, щодо
якого застосовується адміністративний
арешт; заперечувати наявність
податкового боргу, у зв'язку з яким
накладено адміністративний арешт, або
законність проведення перевірки,
недопущення до якої призвело до
застосування адміністративного
арешту, тощо.

Аналогічна позиція викладена і у листі
Вищого адміністративного суду України
від 02.02.2011 року № 149/11/13-11.

Як зазначалось раніше, податковим
органом було направлено до суду
подання про стягнення податкового
боргу у загальній сумі 2197,80 грн.

Як зазначено податковим органом та не
спростовано підприємством, за
підприємством рахується не тільки борг
за поточними зобов'язаннями, а й борг
попередніх періодів, а тому поточні
платежі з оплати податку на додану
вартість зараховуються заявником із
застосуванням положень п. 87.9 ст. 87 ПК
України.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 183-3
КАС України, провадження по указаної
статті можливе лише за умови наявності
узгодженого податкового боргу. Факт
сплати підприємством частини
податкових зобов'язань підтверджує
наявність спору про право між
підприємством та заявником в цілому
щодо усієї суми заборгованості.

З огляду на вказане, провадження за
поданням податкового органу підлягає
закриттю за відсутності факту
узгодженості всієї заявленої у поданні
суми податкового боргу між сторонами.

Заявник в даному випадку має право на
звернення до суду з позовом про
стягнення такої заборгованості (в разі
наявності такої) в загальному порядку.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 183-3, 157, 165 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №808/2360/14 за
поданням Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області до
Приватного підприємства
«МТЦ-Запоріжжя» про стягнення коштів
за податковим боргом - закрити.

Повторне звернення з тим самим
поданням не допускається.

Роз'яснити заявнику, що розгляд такого
спору щодо стягнення суми
заборгованості може бути здійснено в
порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня
проголошення ухвали апеляційної
скарги. У разі якщо ухвалу було
постановлено в письмовому провадженні
або згідно з частиною третьою ст. 160 КАС
України, або без виклику особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль