Справа № 2а-3055/12/2170
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-3055/12/2170

Категорія: 8.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Хом'якова В.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

Суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання
Сівєлькіної С.Є.,

представника позивача Лесечка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу Приватного підприємства
«Жилтранс» на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 26
березня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Приватного
підприємства «Жилтранс» до Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Херсонської області Державної
податкової служби про скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

19 липня 2012 року Приватне підприємство
«Жилтранс» (далі - ПП «Жилтранс»)
звернулося до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Херсонської області Державної
податкової служби, в якому просило
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Херсонської області Державної
податкової служби від 21.03.2012 № ,
яким збільшено товариству грошове
зобов'язання по податку на додану
вартість на суму 34177 грн. 58 коп. та
застосовано штрафну санкцію в сумі 1
грн.

В обґрунтування вимог позивач
зазначив, що податковою інспекцією
перевищено повноваження щодо визнання
правочинів, укладених ПП «Жилтранс» з
контрагентом ПП «Фіто Сервіс Плюс»
недійсними, оскільки недійсність
правочину може бути визнана лише судом,
відповідного судового рішення у
податкової інспекції не має. Позивач
також зазначає про те, що на час
укладання господарських договорів,
підприємство - контрагент був
платником ПДВ, мав відповідне
свідоцтво. Для надання вказаних послуг
будівельної ліцензії законодавством
України не передбачено. На перевірку
податковій інспекції були надані
відповідні видаткові та податкові
накладні, акти виконаних робіт,
документи про оплату за придбані
послуги. Стверджує, що ПП «Фіто Сервіс
Плюс» надано копію договору оренди №4/10
від 10 грудня 2010 року, відповідно до умов
якого у ПП «Фіто Сервіс Плюс» з 10 грудня
2010 року по 31 грудня 2011 року перебувало в
оренді нерухоме майно площею 150 кв.м.
Щодо доводів ДПІ з приводу відсутності
трудових ресурсів, основних фондів у ПП
«Фіто Сервіс Плюс», яки б могли
виконати вищезазначений обсяг робіт,
ПП «Жилтранс» зазначає, що
законодавством України не передбачено,
як вимогу для здійснення
підприємницької діяльності, наявності
трудових ресурсів, основних фондів
тощо, він не має права витребовувати у
контрагента документи з метою
доведення, ким саме виконувались
прийняті ним роботи, або перевіряти
кількість працюючих осіб контрагента.
Проведення розрахунків готівкою
пояснює тією обставиною, що мешканці
житлового фонду, що перебуває на
обслуговуванні позивача, сплачують
квартирну плату в касу підприємства
готівкою, тому проводити розрахунки з
підрядними організаціями готівкою є
зручним видом розрахунку для позивача.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 26 березня
2013 року у задоволенні позову ПП
«Жилтранс» відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим у
справі судовим рішенням ПП «Жилтранс»
подало апеляційну скаргу, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права та неповне
з'ясування обставин справи, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою позов
задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, представника
позивача Лесечка М.В., вивчивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла таких
висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, ПП
«Жилтранс» є юридичною особою,
платником ПДВ, здійснює діяльність у
сфері надання санітарних послуг,
прибирання сміття та знищення
відходів, боротьба з забрудненням,
управління нерухомим майном, інші
спеціалізовані будівельні роботи.

Податковою інспекцією було проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ПП «Жилтранс» щодо
дотримання вимог податкового
законодавства при взаємовідносинах з
ПП «Фіто Сервіс Плюс» за січень -
квітень 2011 року.

За результатами перевірки складено акт
від 01.03.12 року № 38/22-4/31848843. Акт перевірки
свідчить, що позивач придбавав у січні
2011 року ПП «Фіто Сервіс плюс» послуги
фарбування мереж зовнішнього
газопостачання, очищення дворових
туалетів, поточне обслуговування
внутрішньо будинкових мереж тепло-,
водопостачання та водовідведення,
прибирання прибудинкової території
житлового фонду, який обслуговує ПП
«Жилтранс». Оплата за виконані роботи
здійснювалась готівкою, що
підтверджується квитанціями до
прибуткових касових ордерів. На
підставі отриманих від ПП «Фіто Сервіс
плюс» податкових накладних № 22 від
03.01.11 року та № 83 від 11.01.11 року позивач
включив до податкового кредиту суму 34177
грн. 58 коп., в т.ч. в лютому 2011 року 15761
грн. 74 коп., березень 2011 року - 9447 грн. 57
коп., квітень 2011 року - 8968 грн. 27 коп.

У висновках акту перевірки ці
правочини визнані відповідачем такими,
що не спрямовані на реальне настання
правових наслідків, податковий кредит
ПП «Жилтранс» та данні декларацій з ПДВ
про обсяги придбання є недійсними,
порушені п. 185.1 ст. 185, п. 186.1 ст. 186, п. 188.1
ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, 198.3 ст. 198, п. 201.1, п. 201.7
ст. 201 ПКУ, що призвело до заниження ПДВ
на суму 34177 грн. 58 коп.

З акту перевірки вбачається, що він
ґрунтуються на відомостях акту
перевірки ПП «Фіто Сервіс Плюс» від
12.01.12 року № 13/15-2/36671297 про неможливість
підтвердження факту реального
здійснення господарських операцій за
період з 01.01.2011 року по 30.06.2011 рік, з
якого вбачається, що працюючих на ПП
«Фіто Сервіс Плюс» одна особа,
враховуючи загальний обсяг
декларуємих доходів від реалізації
товарів, дана особа не могла
здійснювати роботу самостійно,
нерухомість у підприємства відсутня,
як і транспортні засоби. За юридичною
адресою ПП «Фіто Сервіс Плюс» відсутнє,
встановлено, що за адресою реєстрації
вул. Молодіжна, 19, с. Зеленівка в м.
Херсоні мешкає гром. ОСОБА_2, яка була
власником та керівником підприємства в
період з 10.09.09 року по 22.12.10 рік. ДПІ
посилається на пояснення сусіда гр.
ОСОБА_3 про відсутність діяльності за
вказаною адресою підприємства «Фіто
Сервіс Плюс», автомобілів не бачив, ТМЦ
за даною адресою не привозились, за
період з 2011-2012 р.р. керівники
підприємства ОСОБА_4 та ОСОБА_5 даний
будинок не відвідували.

Перевіривши декларації ПП «Фіто Сервіс
Плюс» по ПДВ за період січень-травень
2011 року, податкова інспекція фіксує, що
вони були підписані діючими
директорами ОСОБА_4 в січні-травні 2011
року та ОСОБА_5 в травні-червні 2011 року.
ДПІ вказує на відібрані пояснення
ОСОБА_4, в яких вона не змогла пояснити
обставини фінансово-господарської
діяльності підприємства за період з
22.12.2010 року-20.06.2011 рік. За результатами
опитування ОСОБА_5 (власник та директор
з 20.06.11 року) стало відомо, що він є
особою неодноразово судимою, не
здійснював фінансово-господарську
діяльність, податкову звітність та
первинні бухгалтерські документи не
підписував та не складав. Також
податкова інспекція в акті перевірки
акцентує увагу на те, що
кредитоформуючими підприємствами ПП
«Фіто Сервіс Плюс» по декларації за
січень 2011 року були ПП «Стилет-Юг» та ПП
«Альтекс-Юг», які використовувались
групою невстановлених осіб для
зайняття фіктивною діяльністю без
наміру її реального здійснення з метою
отримання незаконного доходу.

Таким чином, податкова інспекція в акті
перевірки позивача робить висновки
щодо нікчемності правочинів по наданню
послуг, укладених з ПП «Фіто Сервіс
Плюс» на підставі проведеної перевірки
діяльності контрагента позивача, який
здійснював в свою чергу сумнівні
господарські операції з іншими
підприємствами. ПП «Фіто Сервіс Плюс»
не має основних фондів, складських
приміщень, найманих працівників та
транспортних засобів. У позивача також
відсутні власні офісні приміщення,
власні чи орендовані складські
приміщення та власний автотранспорт,
договорів оренди транспорту на
перевірку не надано.

За висновками перевірки ДПІ у м.
Херсоні прийняла спірне податкове
повідомлення - рішення від 21.03.2012 року №
, яким збільшено товариству
грошове зобов'язання по податку на
додану вартість на суму 34177 грн. 58 коп.
та застосовано штрафну санкцію в сумі 1
грн.

Відмовляючи у задоволенні позову ПП
«Жилтранс» суд першої інстанції
виходив з наступного, з чим
погоджується апеляційний суд.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу. Відповідно до пункту 198.3
статті 198 Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду, зокрема, у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Так само, згідно з пунктом 198.6
статті 198 Податкового кодексу України
не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16 липня 1999
року N 996-XIV (далі - Закон N 996-XIV)
встановлено вимоги до первинних
документів, які є підставою для
бухгалтерського та податкового обліку.
Згідно з даною нормою, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.
Згідно з пп. 2.4 п. 2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, первинні
документи (на паперових і
машинозчитуваних носіях інформації)
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа. Відповідно до
п.п.2.15 та п.п.2.16 п.2 вищевказаного
Положення забороняється приймати до
виконання первинні документи на
операції, що суперечать законодавчим
та нормативним актам.

Аналіз вказаних норм свідчить про те,
що будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичне здійснення
господарської операції відсутнє,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені законодавством.
Визначальною ознакою господарської
операції є те, що вона повинна
спричиняти реальні зміни майнового
стану платника податків. З урахуванням
викладеного для підтвердження даних
податкового обліку можуть братися до
уваги лише ті первинні документи, які
складені в разі фактичного здійснення
господарської операції.

Відтак, враховуючи те, що для
підтвердження даних податкового
обліку беруться до увагу лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції, досліджуючи реальність
господарських операцій між позивачем
та ПП «Фіто Сервіс Плюс», суд першої
інстанції вірно виходив з наступного.

На підтвердження реальності
господарських операцій приватним
підприємством «Жилтранс» надано суду:
копії договорів надання послуг,
податкові накладні, акти
приймання-передачі виконаних робіт,
копії квитанцій до прибуткового
касового ордеру. Як вбачається з
наданих суду копій документів, в актах
здачі-приймання робіт не зазначено
прізвищ, ініціалів посадових осіб обох
підприємств, які підписали ці акти,
неможливо встановити, скільки
спеціалістів надавали послуги, скільки
часу, вартість цих послуг за годину, в
які дні було здійснено надання цих
послуг. Первинні та зведені облікові
документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити, як прізвище
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення, особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Також судом першої інстанції
враховано, що позивач не пояснив, хто
саме від підрядника ПП «Фіто Сервіс
Плюс» отримував грошові кошти і за якою
адресою в м.Херсоні це відбувалось.

На підтвердження доводів про отримання
платником необґрунтованої податкової
вигоди ДПІ посилається на відсутність
у ПП «Фіто Сервіс плюс» основних
засобів, залишків товарно-матеріальних
цінностей, відсутність трудових
ресурсів (1 особа директор), виробничого
обладнання, транспорту, сировини,
обладнання для здійснення
господарської діяльності, що свідчить
про відсутність у ПП «Фіто Сервіс Плюс»
адміністративно-господарських
можливостей на виконання
господарських зобов'язань по укладеним
угодам, що підтверджується актом
зустрічної звірки ПП «Фіто Сервіс
Плюс» від 12.01.12 № 13/15-2/36671297, складеним
державною податковою інспекцією у м.
Херсоні на підтвердження
безтоварності господарських операцій.
Ці доводи не спростовані, тому суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з того, що не має можливості встановити,
яким чином ПП «Фіто Сервіс плюс»
виконувались роботи, які інші суб'єкти
господарювання були залучені до
виконання робіт.

Крім того, згідно з актом звірки,
підприємствами, за допомогою яких
даний постачальник формував свій
податковий кредит, були фірми з
ознаками «фіктивності» - ПП
«Стилет-Юг», ПП «Альтекс-Юг», по факту
діяльності яких порушено кримінальну
справу.

ПП «Фіто Сервіс плюс» перестало
звітувати по ПДВ, остання декларація за
червень 2011 року підписана ОСОБА_5, який
надав пояснення податковій міліції, що
ніяких податкових декларацій не
підписував, хоч ДПІ у м. Херсоні в
службовій записці зазначає про те, що
податкові декларації з ПДВ за
травень-червень 2011 року підписані від
імені ОСОБА_5

ПП «Фіто Сервіс Плюс» відсутнє за
юридичною адресою, місцезнаходження
бухгалтерських документів та
податкової звітності невідоме. Згідно
інформації та матеріалів, наданих ГВПМ
ДПІ у м. Херсоні службовою запискою від
12.01.2012 року №82/26-506, встановлено, що при
обстеженні податкової адреси платника:
АДРЕСА_1, виявлено житловий будинок, в
якому мешкає гр. ОСОБА_2 (засновник та
керівник підприємства у період 10.09.09
року - 22.12.10 року) разом зі своїми
батьками, на протязі 2011 - 2012 років
будинок гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 не
відвідували. Останній акт про
незнаходження ПП за податковою адресою
від 05.08.11 року №345/15-2, складений за
участю власниці будинку ОСОБА_6

Гр. ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована
за адресою: АДРЕСА_2), в письмових
поясненнях повідомила, що дійсно була
керівником ПП «Фіто Сервіс Плюс» у
період з 22.12.10 року по 20.06.11 року.
Підтвердила відсутність складських
приміщень, транспортних засобів,
детально пояснити зміст
фінансово-господарських операцій з
постачальниками та покупцями, систему
документообігу, товарообігу не змогла.
З її пояснень вбачається, що позивача
вона не зазначає в переліку своїх
контрагентів, щодо видів діяльності
підприємства вказує тільки оптову
торгівлю продовольчими та
промтоварами, запчастинами.

Також з пояснення гр. ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, від 20.12.11 року надане ГВПМ
ДПІ у м. Нова Каховка на виконання листа
ГВПМ ДПІ у м. Херсоні (вих. №11812/7/26-505 від
16.12.11 року), вбачається, що він мешкає у
с. Новотроїцьку Херсонської області, з
2003 по грудень 2009 року відбував
покарання в місцях позбавлення волі, в
березні 2011 року придбав підприємство
«Фіто Сервіс Плюс», заперечує ведення
будь-якої підприємницької діяльності,
підписання будь-яких бухгалтерських,
податкових документів, договорів, йому
не передавались бухгалтерські
документи та печатка підприємства.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про недоведеність з боку
позивача реальності отримання послуг,
наявності господарської мети на
вчинення відповідних господарських
операцій та наявності зв'язку між
фактом придбання послуг та
господарською діяльністю платника
податку, що вказує на недоведеність з
боку позивача реальності
господарських операцій, здійснених між
ним та ПП «Фіто Сервіс Плюс». Отже,
висновки акту перевірки ПП «Жилтранс»
є обґрунтованими.

На підставі викладеного колегія суддів
приходить до висновку, що позивач діяв
без належної обачності та обережності,
встановивши господарські стосунки з
юридичною особою, яка має ознаки
«фіктивності» та займається
незаконною підприємницькою
діяльністю. Водночас дії ДПІ по
визначенню податкових зобов'язань по
податку на додану вартість є
правомірними.

За таких обставин колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог приватного
підприємства «Жилтранс».

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач,
який є суб'єктом владних повноважень,
свою позицію апеляційному суду довів
та обґрунтував. В свою чергу позивач,
всупереч наведеним приписам, не довів
апеляційному суду протиправність
податкового повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Херсонської області Державної
податкової служби від 21.03.2012 № .

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України та не приймає доводи,
наведені в апеляційній скарзі про те,
що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З урахуванням викладеного суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та не допустив
порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують.

Отже, апеляційна скарга приватного
підприємства «Жилтранс» задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу приватного
підприємства «Жилтранс» - залишити без
задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 26 березня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
ухвали апеляційного суду в повному
обсязі.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов