Справа № 802/734/14-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 березня 2014 р.
Справа № 802/734/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді:
Дончика Віталія Володимировича,

за участю:

секретаря судового засідання:
Медвідь Ірини Олегівни,

представника позивача:
ОСОБА_1,

представника відповідача:
Комісарчук М.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Департаменту
соціальної політики Вінницької
обласної державної адміністрації про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в :

12.03.2014 року ОСОБА_3 звернулась в суд з
адміністративним позовом до
Департаменту соціальної політики
Вінницької ОДА про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії.

Зазначала, що 14.12.2001 року ОСОБА_5,
чоловік позивача, одержав від
Головного управління праці та
соціального захисту населення
автомобіль ЗАЗ-11027, 2001 року випуску, №
кузова НОМЕР_1. Після смерті ОСОБА_5,
позивач звернулась із заявою до
відповідача щодо надання їй, як
спадкоємиці першої черги, дозволу на
зняття з обліку належного чоловікові
автомобіля та переоформлення його на
своє ім'я. Департамент соціальної
політики Вінницької ОДА, посилаючись
на недотримання вимог п.16 Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 999 від 19.07.2006 року -
пропуск шестимісячного терміну
звернення, відмовив ОСОБА_3 у наданні
дозволу на перереєстрацію автомобіля.
Позивач вважає таку відмову
необґрунтованою та неправомірною, у
зв'язку з чим, просить суд задовольнити
позов та зобов'язати відповідача
надати дозвіл на перереєстрацію
автомобіля.

Крім того, позивач зазначає, що норми
нового Порядку №999 від 19.07.2006 року не
підлягають застосуванню до
правовідносин, що виникли до набрання
чинності даним нормативним актом,
оскільки відносини щодо забезпечення
інваліда автомобілем та надання права
членам сім'ї інваліда залишити
автомобіль в разі його смерті є єдиним
правочином, що на час його вчинення
регулювався Порядком №999 від 08.09.1997
року. Окрім того, Порядок №999 від 19.07.2006
року встановлює обмеження та
зобов'язання, яких не було в Порядку №999
від 08.09.1997 року, чинного на момент
прийняття рішень Козятинським
районним судом про стягнення на
користь ОСОБА_5 коштів для придбання
автомобіля.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив позов
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні вказала на
необґрунтованість вимог позивача та
правомірність дій Департаменту
соціальної політики Вінницької ОДА, в
зв'язку з чим просила відмовити у
задоволенні позовних вимог. Окремо
пояснила, що спірний автомобіль було
придбано не за державні кошти, з огляду
на що, по даним Департаменту соціальної
політики Вінницької ОДА, залишкова
вартість автомобіля, що підлягала б
відшкодуванню задля його придбання
складає 0,00 грн. Відповідач не заперечує
щодо перереєстрації позивачем
транспортного засобу в разі такого
погодження з ВАТ "Ружинський
"Райагропромтехніка".

Суд розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, заслухавши
пояснення представників сторін,
вважає, що позов підлягає до
задоволення з урахуванням наведеного
нижче.

Судом встановлено, що 10.06.1999 року
рішенням Козятинського районного суду
стягнуто з ВАТ "Ружинська
"Райагропромтехніка" на користь ОСОБА_5,
для перерахування на рахунок
Вінницького обласного Управління
соціального захисту населення 11832,63
грн. для одержання автомобіля ЗАЗ-11027
(а.с.18-19). Стягнення відбулось у
відшкодування заподіяної шкоди (тяжкі
тілесні ушкодження) ОСОБА_5 з вини водія
ВАТ "Ружинська "Райагропромтехніка"
ОСОБА_7, який 09.10.1989 року керуючи
автомобілем, порушив правила
дорожнього руху, внаслідок чого скоїв
наїзд на ОСОБА_5 За наслідком чого,
останньому встановлено 2 групу
інвалідності та який потребує
забезпечення автомобілем з керуванням
на дві руки і одну ногу.

01.03.2001 року рішенням Козятинського
районного суду з ВАТ "Ружиснька
"Райагропромтехніка" додатково
стягнуто на користь ОСОБА_5 для
перерахування на рахунок Вінницького
Управління соціального захисту
населення 2467,37 грн. для одержання
автомобіля з ручним керуванням ЗАЗ-11027
(а.с.20).

14.12.2001 року ОСОБА_5 був забезпечений
органами соціального захисту
населення автомобілем ЗАЗ-11027, 2001 року
випуску, № кузова НОМЕР_1 про що видано
свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть Серії НОМЕР_3 (а.с.7), в зв'язку з
чим, ОСОБА_3, як спадкоємиця першої
черги за законом після смерті чоловіка
звернулась із заявою до Департаменту
соціального захисту населення
Вінницької обласної державної
адміністрації щодо надання дозволу на
зняття з обліку та переоформлення
автомобіля, отриманого ОСОБА_5 на його
ім'я.

Департамент соціального захисту
населення Вінницької ОДА листами №04-4533
від 16.12.2013 року та №04-359 від 23.01.2014 року
відмовив позивачу в надані дозволу на
сплату залишкової вартості автомобіля
та його переоформленні. Відмова
мотивована тим, що відповідно до п.16
Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 999 від 19.07.2006 року, після смерті
інваліда автомобіль, яким він був
забезпечений органами соціального
захисту, залишається іншому члену сім'ї
померлого інваліда, який проживав та
був зареєстрований на час смерті
інваліда за місцем його проживання і
реєстрації та у разі сплати ним
протягом шести місяців з дня смерті
інваліда до державного бюджету на
рахунки, відкриті в органах
Казначейства вартості автомобіля з
урахуванням розрахункової суми для
викупу автомобіля та суми, сплаченої за
нього інвалідом. Оскільки, з дня смерті
ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1) пройшло
більше 6-ти місяців, зазначений у
звернені автомобіль зобов'язано
повернути до Департаменту (а.с.15,16).

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно свідоцтва про одруження №15 від
17.09.1961 року ОСОБА_3 являється дружиною
померлого ОСОБА_5 (а.с.8).

На час смерті ОСОБА_5 позивачка
проживала постійно і прописана разом з
ним, що підтверджується довідкою
виданою Махаринецькою сільською радою
Козятинського району Вінницької
області №592 від 11.12.2013 року (а.с.10).

Згідно частини першої статті 58
Конституції України, закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Визначаючись щодо встановлення
протиправності оскаржуваних дій
відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.16 "Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 19 липня 2006 року №999 (далі - Порядок)
(в редакції, чинній на час звернення із
заявою) іншому члену сім'ї померлого
інваліда, який зареєстрований за
місцем реєстрації інваліда,
автомобіль, строк експлуатації якого
менше ніж 10 років, залишається у разі
сплати ним протягом шести місяців з дня
смерті інваліда до державного бюджету
на рахунки, відкриті в органах
Казначейства, вартості автомобіля з
урахуванням розрахункової суми для
викупу автомобіля та суми, сплаченої за
нього інвалідом.

Розрахункова сума для викупу
автомобіля визначається головним
управлінням соціального захисту або
управлінням виконавчої дирекції з
урахуванням зносу автомобіля 0,84
відсотка за кожний повний місяць або 10
відсотків за кожний повний рік. Під час
розрахунку неповний місяць
користування автомобілем (незалежно
від кількості днів) зараховується як
повний місяць. За результатами
розрахунку складається
довідка-рахунок за формою, що
затверджується Мінсоцполітики.

Тобто, Порядок встановлює 6 місяців
лише для сплати залишкової вартості
автомобіля. Оскільки, в даному випадку
залишкова вартість автомобіля складає
0,00 грн. то і відмова відповідача у
наданні дозволу на переоформлення
автомобіля, в зв'язку із пропуском 6-ти
місячного строку звернення, є
необґрунтованою.

Відповідно до п. 3 Порядку, до членів
сім'ї інваліда належать громадяни
України, які проживають разом з ним,
пов'язані спільним побутом, мають
взаємні права та обов'язки на підставі
шлюбу, кровного споріднення,
усиновлення, опіки або піклування над
неповнолітніми дітьми, а також на інших
підставах, які не заборонені законом і
не суперечать моральним засадам
суспільства, та місце проживання яких
зареєстровано в Україні в
установленому законодавством порядку.

Згідно встановлених судом обставин,
позивач відповідає наведеним
критеріям члена сім'ї інваліда
(зареєстрована за місцем реєстрації
ОСОБА_5), а тому має право на автомобіль
померлого чоловіка.

Крім того, представник відповідача
пояснив суду, що автомобіль, на який
позивач просить надати дозвіл на
перереєстрацію, не придбавався за
державні кошти, а придбаний за рішенням
суду за кошти ВАТ "Ружинська
"Райагропромтехніка". З огляду на що,
перереєстрація автомобіля, що належав
померлому на користь ОСОБА_3, повинна
здійснюватись з погодженням із ВАТ
"Ружинська "Райагропромтехніка".

Такі заперечення, також не беруться
судом до уваги та не спростовують
вимоги позивача, з огляду на те, що
рішеннями Козятинського районного
суду кошти на придбання автомобіля
стягнуті з ВАТ "Ружинська
"Райагропромтехніка", особи винної у
завданні каліцтва. Кошти спрямовані
Управлінню соціального захисту
населення, з огляду на те, що саме цей
орган здійснював облік та мав виключне
повноваження на розподіл автомобілів
облаштованих для людей із вадами
здоров'я. Разом з тим, на переконання
суду власником автомобіля був ОСОБА_3

З огляду на що, відмова у наданні
дозволу на перереєстрацію автомобіля
порушує право позивача, як спадкоємця
померлого ОСОБА_5 у вільному
користуванні майном.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що відповідачем
неправомірно відмовлено позивачу у
перереєстрації автомобіля.

Завданням адміністративного
судочинства, згідно ч.1 ст.2 КАС України,
є захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно -
правових відносин від порушень з боку
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень,
шляхом справедливого, неупередженого
та своєчасного розгляду
адміністративних справ.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням викладеного вище, суд
вважає, що позовні вимоги є
обґрунтованими, відповідають чинному
законодавству, підтверджуються
матеріалами справи, а тому підлягають
задоволенню.

Керуючись статтями 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162,
163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову
Департаменту соціальної політики
Вінницької обласної державної
адміністрації в наданні ОСОБА_3 дозволу
на перереєстрацію легкового
автомобіля марки ЗАЗ-11027, 2001 року
випуску, номер кузова НОМЕР_1.

Зобов'язати Департамент соціальної
політики Вінницької обласної
державної адміністрації надати ОСОБА_3
дозвіл на перереєстрацію легкового
автомобіля марки ЗАЗ-11027, 2001 року
випуску, номер кузова НОМЕР_1.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.
Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя:
Дончик Віталій
Володимирович