Справа № 2а-13033/10/2070
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/8191/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко
Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Червонозаводському районі
м.Харкова

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 15.11.2010

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 01.02.2011

у справі № 2а-13033/10/2070

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Багатопрофільне
підприємство «Інтекс»

до Державної податкової інспекції у
Червонозаводському районі м.Харкова

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 15.11.2010,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 01.02.2011,
позов задоволено повністю. Скасовано
рішення Державної податкової
інспекції у Червонозаводському районі
м.Харкова, викладене у формі листа від
07.10.2010 № 16348/10/28-209, про невизнання
податкової декларації з податку на
додану вартість за липень 2010 року та
додатку 5 розшифровки податкових
зобов'язань з податкового кредиту в
розрізі контрагентів за липень 2010 року.
Визнано протиправними дії Державної
податкової інспекції у
Червонозаводському районі міста
Харкова щодо надання податковій
декларації з податку на додану
вартість за липень 2010 року та додатку 5
розшифровки податкових зобов'язань з
податкового кредиту в розрізі
контрагентів за липень 2010 року в
електронних базах статусу «Не визнано
як податкова декларація». Зобов'язано
Державну податкову інспекцію у
Червонозаводському районі міста
Харкова видалити в електронних базах
статус «Не визнано як податкова
декларація» податкової декларації з
податку на додану вартість за липень 2010
року та додатку 5 розшифровки
податкових зобов'язань з податкового
кредиту в розрізі контрагентів за
липень 2010 року. Зобов'язано Державну
податкову інспекцію у
Червонозаводському районі м.Харкова
відобразити за даними картки особового
рахунку з податку на додану вартість
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Багато профільне
підприємство «Інтекс» показники
декларації з податку на додану
вартість за липень 2010 року та додатку 5
розшифровки податкових зобов'язань з
податкового кредиту в розрізі
контрагентів за липень 2010 року.

Державна податкова інспекція у
Червонозаводському районі міста
Харкова подала касаційну скаргу, в якій
просить скасувати вказані судові
рішення та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову.
Посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права:
ст.ст. 19, 129 Конституції України, п.п. 3.4 п.
3 Порядку заповнення і подання
податкової декларації з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 30.05.1997 № 166, зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України від
09.07.1997 за N 250/2054, п.п. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» від 21.12.2000 № 2181-ІІІ, ст. 159
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено такі обставини.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Багатопрофільне
підприємство «Інтекс» 14.09.2010 надіслало
засобами поштового зв'язку до
контролюючого органу податкову
декларацію з податку на додану
вартість за липень 2010 року з додатками,
яку відповідач не визнав податковою
звітністю з причин непроставлення
прочерків у значеннях показників, що не
заповнюються через відсутність
інформації, про що позивача було
повідомлено листом від 15.09.2010 №
14902/10/28-209 та запропоновано надати нову
податкову декларацію за липень 2010 року.
Повторно надіслану податкову
декларацію з податку на додану
вартість за липень 2010 року
відповідачем також було прийнято зі
статусом «Не визнано як податкова
декларація» з тих самих причин, про що
позивача було повідомлено листом від
07.10.2010 № 16348/10/28-209. При цьому у листах від
15.09.2010 № 14902/10/28-209 та від 07.10.2010 №
16348/10/28-209 контролюючим органом не
вказано в яких саме показниках
податкової звітності необхідно
здійснити виправлення.

Позиція податкового органу полягає в
тому, що відсутність прочерків у
значеннях показників декларації, що не
заповнюються через відсутність
інформації, всупереч п. 3.3 Порядку
заповнення і подання податкової
декларації з податку на додану
вартість, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 30.05.1997 № 166, зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України від
09.07.1997 за N 250/2054 (далі Порядку), має
наслідком невизнання її податковою
звітністю у відповідності до п.п. 4.1.2 п.
4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» від 21.12.2000 № 2181-ІІІ
(далі Закону № 2181-ІІІ).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що направлена відповідачу податкова
декларація позивачем заповнена
належним чином, а тому підстав,
передбачених у п.п. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 Закону
№ 2181-ІІІ, для невизнання зазначеної
декларації як податкової звітності у
контролюючого органу не було.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судами попередніх інстанцій
норм матеріального права та вважає, що
суди повно встановили обставини, що
мають значення для вирішення справи, та
надали їм правову оцінку.

Відповідно до абз. 1 п.п. 4.1.2. п. 4.1 ст. 4
Закону № 2181-ІІІ прийняття податкової
декларації є обов'язком контролюючого
органу. Податкова декларація
приймається без попередньої перевірки
зазначених у ній показників через
канцелярію, чий статус визначається
відповідним нормативно-правовим актом.
Відмова службової (посадової) особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин або висування нею будь-яких
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється та розцінюється як
перевищення службових повноважень
такою особою, що тягне за собою її
дисциплінарну та матеріальну
відповідальність у порядку,
визначеному законом.

Згідно з абз. 5 п.п. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4
вказаного Закону визначає вичерпний
перелік підстав, за яких контролюючий
орган має право не визнавати надану
платником податків звітність
податковою звітністю. Такою підставою
є заповнення податкової декларації
всупереч правилам, зазначеним у
затвердженому порядку її заповнення,
зокрема, якщо в ній не зазначено
обов'язкових реквізитів, її не
підписано відповідними посадовими
особами, не скріплено печаткою
платника податків.

Таким чином, наведеними нормативними
положеннями встановлено
обов'язковість прийняття контролюючим
органом податкової декларації без
попередньої перевірки зазначених у ній
показників та передбачено вичерпний
перелік підстав для невизнання
податкової звітності платника
податків, серед яких відсутні такі
підстави як незазначення в декларації
необов'язкових реквізитів, серед яких є
«прочерки в показниках, які не
заповнюються», проставлення яких
передбачено п. 3.3. Порядку.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Товариством з
обмеженою відповідальністю «Багато
профільне підприємство «Інтекс» у
поданій повторно декларації з податку
на додану вартість за липень 2010 року
заповнено рядки 041(ЄДРПОУ) та 05 (ІПН) та
проставлено прочерки у рядках 03*, 042, 043,
044 (для юридичної особи-платника), що
дозволяє ідентифікувати позивача як
платника податку на додану вартість.
Крім того, прочерки проставлені у всіх
нумерованих рядках декларації, а
відсутність прочерків у рядках
декларації, що не заповнюються через
відсутність інформації, не впливає на
її показники та не призводить до
неможливості або ускладнення
перевірки податковим органом
зазначених у ній даних.

Враховуючи наведене, суди попередніх
інстанцій дійшли правильних висновків
про протиправність дій відповідача
щодо невизнання декларації з податку
на додану вартість за липень 2010 року як
податкової.

Зважаючи на викладене, касаційна
скарга залишається без задоволення, а
оскаржені судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Червонозаводському районі
міста Харкова залишити без
задоволення, а постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
15.11.2010 та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 01.02.2011- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою про перегляд даної
ухвали, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Н.Г. Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун