Справа № 334/11870/13-а
Суддя: Махіборода Н. О.
Дата ухвалення: 2014-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 27.02.2014
Провадження № 2-а/334/40/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2014р. Ленінський райсуд м.Запоріжжя у
складі:

головуючого - МАХІБОРОДА Н.О.;

при секретарі - КУЗЬМЕНКО О.О.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Запорізької митниці
Міндоходів про визнання незаконною та
скасування постанови заступника
начальника Запорізької митниці
Міндоходів,

В С Т А Н О В
И В :

Позивач просить суд визнати незаконною
та скасувати постанову заступника
начальника УБК та МП Запорізької
митниці Міндоходів від 05.11.2013р. про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за порушення митних
правил, передбачених ст.470 ч.3 МК
України, вважаючи, що постанова
Запорізької митниці Міндоходів
винесена не правомірно, оскільки в
його діях не було наміру на здійснення
правопорушення.

Представник позивача - ОСОБА_2, який діє
на підставі договору про надання
правової допомоги від 27.02.2014р.,
підтримав у судовому засіданні позовні
вимоги позивача та наполягав на їх
задоволенні.

Представник Запорізької митниці
Міндоходів проти доводів позивача
заперечує, вважаючи, що ОСОБА_1
обгрунтовано притягнутий до
відповідальності за адміністративне
правопорушення і з нього правомірно
стягнуто штраф.

Заслухавши представника позивача,
представника відповідача та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що в позові слід відмовити з
наступних підстав:

в ході судового слідства встановлено,
що 31.05.2013р. транспортний засіб - «Audi А4»,
кузов НОМЕР_1, під реєстраційним
номером НОМЕР_2, який належить
громадянину Польші ОСОБА_6, був
ввезений на митну територію України
під керуванням громадянина України
ОСОБА_1 через митний пост пропуску
«Краковець» Львівської митниці
Міндоходів через зону митного контролю
«зелений коридор», в режимі «транзит».
Вказаний факт підтверджується витягом
з ЄАІС Держмитслужби України та
довідкою Львівської митниці
Міндоходів від 13.08.2013 /а.с.27-28/.

Даний транспортний засіб, ввезений на
митну територію України, знаходиться
під митним контролем, і відповідно до
ч.1 ст.90 МК України, він не може бути
переданий у володіння, користування
або розпорядження іншим особам.

Згідно до вимог ст.90 МК України
переміщення товарів у митному режимі
«транзит» здійснюється під митним
контролем.

Відповідно до п.24 ст.4 МК України
митний контроль - сукупність заходів,
що здійснюються з метою забезпечення
додержання норм цього Кодексу, законів
та інших нормативно-правових актів з
питань державної митної справи,
міжнародних договорів України,
укладених у встановленому законом
порядку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 93 МК
України товари, що переміщуються у
митному режимі транзиту, повинні не
використовуватися з жодною іншою
метою, крім транзиту; бути доставленими
у орган доходів і зборів призначення до
закінчення строку, визначеного ст. 95 МК
України, а саме: для автомобільного
транспорту - 10 діб.

Однак, як встановлено у судовому
засіданні, 06.08.2013р. до Запорізької
митниці Міндоходів від інспектора ДПС
ДАІ ГУМВС України в Запорізькій
області надійшов рапорт /а.с.21/,
відповідно до якого, в цей день,
співробітниками ДПС на пр.Леніна, в
районі залізничного вокзалу
«Запоріжжя-1» в м.Запоріжжі, було
зупинено автомобіль «Audi А4» під
реєстраційним номером НОМЕР_2, яким без
дозволу митного органу, керував
громадянин України ОСОБА_5. А також,
співробітниками ДПС ДАІ ГУМВС України
в Запорізькій області 14.08.2013р., повторно
на о.Хортиця в м.Запоріжжі, було
зупинено автомобіль «Audi А4» під
реєстраційним номером НОМЕР_2, яким без
дозволу митного органу, керував
громадянин України ОСОБА_5 /а.с.22/. При
перевірці документів, ОСОБА_5 надав
співробітникам ДПС ДАІ довіреність від
громадянина Польші ОСОБА_6 на ім'я
ОСОБА_5 з правом користуватися
автомобілем до 31.05.2014р. /а.с.29/.

Тобто, ОСОБА_5 володів та користувався
транспортним засобом, ввезеним на
територію України громадянином
України ОСОБА_1, без дозволу
Запорізької митниці Міндоходів, а саме,
автомобілем, митне оформлення якого не
закінчено.

У зв'язку з чим, 11.09.2013р. інспектором СКЗ
управління БК та МП Запорізької
митниці Міндоходів у відношенні ОСОБА_1
був складений протокол №0235/11200/13 про
порушення митних правил за ст.470 ч.3 МК
України /а.с.26/, а 05.11.2013р. заступником
начальника Запорізької митниці
Міндоходів у відношенні позивача була
винесена постанова №0235/11200/13 в справі
про порушення митних правил за ст.470 ч.3
МК України, і у якості покарання, з
позивача стягнуто штраф у сумі
8500гр./а.с.8-9/.

Не погоджуючись з вищевказаною
постановою, позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
вимагає скасувати вищевказану
постанову, посилаючись на те, що
автомобіль «Audi А4», кузов НОМЕР_1, під
реєстраційним номером НОМЕР_2, який
належить громадянину Польші ОСОБА_6,
дійсно був ввезений ним на митну
територію України через митний пост
пропуску «Краковець» Львівської
митниці Міндоходів через зону митного
контролю «зелений коридор», в режимі
«транзит». Однак, автомобіль, як
пояснив представник позивача в
судовому засіданні, було викрадено, і
відповідно довідки
Орджонікідзевського РВ Запорізького
МУ ГУМВС України в Запорізькій області
автомобіль перебуває у розшуку /а.с.42/.
Чому позивач про ці обставини не
поставив до відому Запорізьку митницю
Міндоходів, в якій під митним контролем
перебуває автомобіль, представник
позивача пояснити суду не зміг. Проте,
представник позивача вважає, що ОСОБА_1
не є суб'єктом правопорушення за ст.470
ч.3 МК України.

Однак, перевіривши надані документи,
суд вважає, що доводи позивача та його
представника не знайшли свого
підтвердження та протирічать вимогам
законодавства, а саме:

Відповідно до ч. 4 ст. 380 МК України
тимчасово ввезені транспортні засоби
особистого користування можуть
використовуватися на митній території
України виключно тими громадянами, які
ввезли їх в Україну, для особистих
потреб, і не можуть використовуватися
для цілей підприємницької діяльності в
Україні, бути розукомплектовані, а
також, відчужені чи передані у
володіння, користування або
розпорядження іншим особам.

Згідно ст.103 та ч.1 ст.112 МК України,
митний режим тимчасового ввезення
завершується шляхом реекспорту
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення, поміщених у
цей режим, або шляхом поміщення їх в
інший режим, що допускається цим
Кодексом. Тобто, митний режим
тимчасового ввезення вважається
завершеним у разі митного оформлення
товарів у митному режимі реекспорту (у
разі вивезення за межі митної
території України) або в іншому митному
режимі.

Відповідно до ч.1 ст.104 МК України,
митний режим тимчасового ввезення
передбачає перебування товарів на
митній території України під митним
контролем.

Відповідно до ч.3 ст.325 МК України,
користування та розпорядження
товарами, транспортними засобами
комерційного призначення, які
перебувають під митним контролем,
забороняється і вони не можуть бути
передані у володіння, користування або
розпорядження іншим особам.

З огляду на вищезазначене, позивач
порушив вимоги ст.470 ч.3 МК України, а
саме: він перевищів встановлений ст.95
МК України строк доставки
транспортного засобу, що перебуває під
митним контролем, до митного органу
призначення більше ніж на 10 діб.

Згідно листа Львівської митниці
Міндоходів від 13.08.2013 № 11.4/34-2818-ЕП за
даними обліку транспортних засобів в
пунктах пропуску для автомобільного
сполучення, які містяться в базі даних
ЄАІС Міністерства доходів і зборів
України, транспортний засіб «Audi А4»,
кузов НОМЕР_1, під реєстраційним
номером НОМЕР_2, було ввезено на митну
територію України 31.05.2013 р. під
керуванням ОСОБА_1 у митному режимі
«транзит» /а.с.27-28/.

Тобто, на серпень 2013р. вищевказаний
автомобіль ще перебував на території
України, та ним користувався та
розпоряджався громадянин України
ОСОБА_5, без дозволу митного органу.

Вчинення адміністративного
правопорушення позивачем полягає в
тому, що він не тільки порушив строк
доставки транспортного засобу до
митного органу призначення, а щей в
тому, що він не повідомив Запорізьку
митницю Міндоходів про те, що
автомобіль вийшов з його володіння та
користування з яких би то ні було
причин, якщо ці обставини дійсно мали
місце.

Про час та дату розгляду справи про
порушення митних правил позивач був
повідомлений належним чином, що
підтверджується листом від 12.09.2013р. №
12-35/1244 /а.с.25/, направленим
рекомендованною кореспонденцією.

Таким чином, про час та дату розгляду
справи позивач був повідомлений
належним чином.

Згідно ч. 4 ст. 526 МК України справа про
порушення митних правил може бути
розглянута за відсутності особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності, лише у випадках, якщо
є дані про своєчасне її сповіщення про
місце і час розгляду справи і якщо від
неї не надійшло клопотання про
перенесення розгляду справи.
Клопотання від позивача про
перенесення розгляду справи
відповідачу не надходила.

Оскаржувана позивачем постанова була
направлена на його адресу також,
рекомендованою кореспонденцією /а.с.32/.

Відповідно до вимог ст.458 МК України
порушення митних правил є
адміністративним правопорушенням, яке
являє собою протиправні, винні (умисні
або з необережності) дії чи
бездіяльність, що посягають на
встановлений цим Кодексом та іншими
актами законодавства України порядок
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України,
пред'явлення їх митним органам для
проведення митного контролю та митного
оформлення, а також, здійснення
операцій з товарами, що перебувають під
митним контролем або контроль за якими
покладено на митні органи цим Кодексом
чи іншими законами України, і за які цим
Кодексом передбачена адміністративна
відповідальність.

Тому, доводи представника позивача
суд вважає не обґрунтованими та
такими, що не знайшли своє
підтвердження представленими по
справі доказами та документами, у
зв'язку з чим, в позові позивачу слід
відмовити.

Крім того, відповідно до
вимог Закону України «Про судовий
збір», який набрав законної сили з
01.11.2011р., рішенням Конституційного Суду
України та роз'ясненнями, наданими в
листі Вищого Адміністративного суду
України №834/12/13-13 від 12.06.2013р., за подання
до суду адміністративного позову про
оскарження постанови у справі про
адміністративне правопорушення,
сплачується судовий збір у порядку та
розмірах, встановлених Законом України
«Про судовий збір», а саме - 68,82гр. Тому,
з позивача, підлягає стягненню в доход
держави ця сума судового збору.

Враховуючи вищевикладене і
керуючись ст.158-163 КАС України, суд

П О С Т А
Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1
до Запорізької митниці Міндоходів про
визнання незаконною та скасування
постанови заступника начальника УБК та
МП Запорізької митниці Міндоходів
№0235/11200/13 від 05.11.2013р. про притягнення до
адміністративної відповідальності
за порушення митних правил,
передбачених ст.470 ч.3 МК України -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход
держави суму судового збору - 68,82гр.

Відповідно до вимог ст.171-2 КАС
України, рішення суду є остаточним і
оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: