Справа № 826/2196/14
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2014 року 16:09
№826/2196/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Донця В.А. за
участю секретаря судового засідання
Суховій О.В., розглянув у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу
за позовомТовариства з обмеженою
"Ріалукрконсалтинг"доДержавної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києвіпро
визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ріалукрконсалтинг"
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом про визнання
нечинними та скасування податкових
повідомлень-рішень Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
Позов мотивований тим, що відповідачем
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку без достатніх
підстав, встановлених статтями 77 та 79
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) та без дотримання вимог
підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК
України щодо надсилання за 10 робочих
днів до початку проведення перевірки
письмового запиту. Як зазначено в
позовній заяві, висновки, викладені в
акті перевірки, є необґрунтованими,
оскільки ТОВ "Ріалукрконсалтинг"
правомірно віднесено на валові витрати
суму 140780,83 грн. та правомірно
сформовано податковий кредит на суму
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Гера Драйф", що
підтверджується первинними
документами, які досліджувались під
В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, просив
задовольнити позовні вимоги з підстав,
викладених у позовній заяві.
Представник відповідача проти
задоволення адміністративного позову
заперечила, зазначивши, що перевірка
була проведена відповідно до вимог
підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78,
пункту 79.1 та 79.2 статті 79 ПК України.
Представник зазначила, що під час
перевірки встановлено заниження
позивачем податку на прибуток на суму
кредиту з податку на додану вартість на
відповідача, позивачем не підтверджено
фактичного здійснення господарських
операцій з ТОВ "Гера Драйф". Крім того,
постановою Київського районного суду
міста Донецька від 18.12.2012 в справі
1/0523/997/2012 відносно обвинуваченої
ОСОБА_1, яка зареєструвала ТОВ "Гера
Драйф", закрито кримінальне
провадження з нереабілітуючих підстав
на підставі підпункту "є" статті 1
Закону України "Про амністію".
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові докази,
судом встановлено наступне.
Відповідно до Спеціального витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
станом на 25.02.2014 ТОВ "Ріалукрконсалтинг"
зареєстроване як юридична особа 23.09.2010,
Наказом Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві від 28.08.2013 №590 відповідно до
підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78
пунктів 79.1, 79.2 статті 79 ПК України
призначено проведення з 03.09.2013
документальної позапланової перевірки
ТОВ "Ріалукрконсалтинг" з питань
правильності обчислення, повноти та
своєчасності внесення до бюджету
податку на додатну вартість та податку
на прибуток у взаємовідносинах з ТОВ
"Гера Драйф" за період з 01.01.2012 по 31.12.2012.
За наслідками проведеної перевірки,
відповідачем складено акт від 12.09.2013
№907/22.8-15/37268560 "Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ "Ріалукрконсалтинг"
(ідентифікаційний код 37268560) з питань
правильності обчислення, повноти та
своєчасні внесення до бюджету податку
на додану вартість та податку на додану
вартість у взаємовідносинах з ТОВ "Гера
Драйф" за період з 01.01.2012 по 31.12.2012.
На підставі вказаного акту перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення: від 26.09.2013
підпункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9
пункту 139.1 статті 139 ПК України позивачу
визначено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток усього на суму
штрафними (фінансовими) санкціями - 7391,00
порушення вимог підпунктів 198.3, 198.6
статті 198, пункту 200.1 статті 200 ПК
України позивачу визначено суму
грошового зобов'язання з податку на
грн., у томі числі збільшено за основним
(фінансовими) санкціями - 7040,00 грн.
Не погоджуючись із вказаними
податковими повідомленнями-рішеннями,
позивач їх оскаржував в
адміністративному порядку до
Головного управління Міндоходів у
місті Києві та Міністерства доходів і
Рішенням Головного управління
Міндоходів від 27.11.2013 №6964/10/26-15-10-04-01
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
від 26.09.2013 №, № залишено без
змін, а скарга Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ріалукрконсалтинг"
без задоволення.

Рішенням Міністерства доходів і зборів
України від 07.02.2014 №2375/6/99-99-10-01-15
відмовлено у задоволенні скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ріалукрконсалтинг"
на рішення Головного управління
Міндоходів від 27.11.2013 №6964/10/26-15-10-04-01 та
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
від 26.09.2013 №, №.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, порядок
їх адміністрування та платників
податків, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства
регулюються Податковим кодексом
України.

Підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК
України (в редакції, чинній на час
проведення відповідачем перевірки, за
наслідками якої винесено оскаржувані
податкові повідомлення-рішення)
встановлено, що документальна
позапланова перевірка здійснюється у
випадку, коли за наслідками перевірок
інших платників податків або отримання
податкової інформації виявлено факти,
що свідчать про можливі порушення
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит
контролюючого органу протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно зі статтею 79 ПК України (в
редакції, чинній на час проведення
відповідачем перевірки, за наслідками
якої винесено оскаржувані податкові
повідомлення-рішення), документальна
невиїзна перевірка здійснюється у разі
прийняття керівником контролюючого
органу рішення про її проведення та за
наявності обставин для проведення
документальної перевірки, визначених
статтями 77 та 78 цього Кодексу.
Документальна невиїзна перевірка
здійснюється на підставі зазначених у
підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього
Кодексу документів та даних, наданих
платником податків у визначених цим
Кодексом випадках, або отриманих в
інший спосіб, передбачений законом
(пункт 79.1). Документальна позапланова
невиїзна перевірка проводиться
посадовими особами контролюючого
органу виключно на підставі рішення
керівника контролюючого органу,
оформленого наказом, та за умови
надіслання платнику податків
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
перевірки. Виконання умов цієї статті
надає посадовим особам контролюючого
органу право розпочати проведення
документальної невиїзної перевірки
(пункт 79.2).

Зі змісту наказу Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві від 28.08.2013 №590 та акта
перевірки від 12.09.2013 №907/22.8-15/37268560
убачається, що призначення
документальної позапланової перевірки
ТОВ "Ріалукрконсалтинг", за наслідками
якої прийнято оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, здійснено
відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1
статті 78 пунктів 79.1, 79.2 статті 79 ПК
України.

Позивачем долучено до
адміністративного позову лист від
18.06.2013 №306/10/228-20, відповідно до якого
Державна податкова інспекція у
Шевченківському районі міста Києва
Державної податкової служби просить
ТОВ "Ріалукрконсалтинг" надати
протягом десяти робочих днів з дня, що
настає за днем надходження запиту,
пояснення та їх документальне
підтвердження з питань взаємовідносин
із ТОВ "Гера Драйф" за весь період
взаємовідносин відповідно до
укладених первинних документів, а саме:
договори, податкові, видаткові
накладні, довіреності, документи, що
підтверджують продаж товарів та
виконання робіт (послуг), розрахункові
документи, книги обліку, реєстри,
письмові пояснення щодо здійснення
постачання товарно-матеріальних
цінностей на всіх етапах його руху від
постачальника до покупця.

Представник відповідача пояснила, що
вказаний запит було направлено ТОВ
"Ріалукрконсалтинг" за наслідками
отриманого від ВПМ Слов'янської ОДПІ
Донецької області ДПС листа від 12.04.2013
№9106/7/07-113-2. Зі змісту вказаного листа
убачається, що в зв'язку із отриманням
постанови Київського районного суду
міста Донецька в кримінальній справі
№75-12-05-202 у відношенні гр. ОСОБА_1,
обвинуваченої за частиною другою
статті 205 Кримінального кодексу
України за фактом створення фіктивних
підприємств, зокрема, ТОВ "Гера Драйф",
слідчим проведено відбір контрагентів,
які мали фінансово-господарські
взаємовідносини з вказаним
підприємством, у тому числі, які
знаходяться на податковому обліку в
ДПІ у Шевченківському районі міста
Києва ДПС, зокрема, ТОВ
"Ріалукрконсалтинг".

За висновком суду, направлення
Державною податковою інспекцією у
Шевченківському районі міста Києва
Державної податкової служби ТОВ
"Ріалукрконсалтинг" письмового запиту
від 18.06.2013 №306/10/228-20 на підставі
інформації, отриманої від ВПМ
Слов'янської ОДПІ Донецької області
ДПС в листі від 12.04.2013 №9106/7/07-113-2,
відповідає підставам та порядку
отримання контролюючим органом
податкової інформації, які визначені
статтями 72, 73 ПК України.

Також, представник відповідача
зазначила, що відповідь на запит
контролюючого органу надано позивачем
протягом десяти робочих днів з дня
отримання запиту, проте, до перевірки
позивачем не було надано розрахункових
документів по взаємовідносинам з ТОВ
"Гера Драйф", що слугувало підставою для
прийняття рішення про проведення
перевірки.

Як убачається з листа ТОВ
"Ріалукрконсалтинг" про надання
пояснень та їх документального
підтвердження на запит від 18.06.2013
№306/10/228-20, позивачем надано договір,
податкові накладні, акт виконаних
робіт, оборотно-сальдову відомість по
рахунку. Інших витребуваних у запиті
документів позивачем до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі міста Києва
Державної податкової служби не
подавалось.

Представник відповідача пояснила, що в
зв'язку із отриманням від позивача
частини запитуваних документів у
контролюючого органу виник
обґрунтований сумнів щодо реальності
господарських операцій між ТОВ
"Ріалукрконсалтинг" та ТОВ "Гера Драйф",
відповідно було прийнято рішення про
проведення перевірки позивача, що
оформлено наказом від 28.08.2013 №590.

Наявним у матеріалах справи
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення
№183 підтверджується, що
повідомлення від 29.08.2013 №135/10/22.8-20 про
проведення перевірки ТОВ
"Ріалукрконсалтинг" отримане
товариством 03.09.2013. Перевірка
проводилась з 03.09.2013 по 05.09.2013, що
убачається з акта перевірки від 12.09.2013
№907/22.8-15/37268560.

Таким чином, на думку суду, перевірка
ТОВ "Ріалукрконсалтинг" за наслідками
якої прийнято оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, була проведена
контролюючим органом за наявності
підстав, встановлених статтями 78, 79 ПК
України. Тому твердження представника
позивача про відсутність підстав для
проведення позапланової невиїзної
перевірки ТОВ "Ріалукрконсалтинг", за
наслідками якої прийнято оскаржувані
податкові повідомлення-рішення, суд
вважає необґрунтованими.

Відповідно до підпункту 14.1.27 пункту 14.1
статті 14 ПК України, витрати - сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Пунктом 138.2 статті 138 ПК України
встановлено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 ПК України, витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку, не
можуть підлягати включенню до складу
витрат платника податків.

Як убачається зі змісту акта перевірки
від 12.09.2013 №907/22.8-15/37268560, перевіркою
встановлено порушення позивачем
пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9
пункту 139.1 статті 139 ПК України, що
призвело до заниження податку на
прибуток за І квартал 2012 року у розмірі
29564,00 грн.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1
статті 14 ПК України, податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Підпунктом "а" пункту 198.1 статті 198 ПК
України встановлено, що право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає зокрема у разі
здійснення операцій з придбання
товарів та послуг.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК
України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною (абзаци
перший-третій).

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК
України (в редакції, чинній на час
здійснення між позивачем та ТОВ "Гера
Драйф" господарських операцій)
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду, зокрема, у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку (абзаци перший, другий).

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України (в
чинній редакції на час здійснення між
позивачем та ТОВ "Гера Драйф"
господарських операцій) передбачено,
що не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК
України, платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
(за наявності) податкову накладну, яка,
як встановлено пунктом 201.10 цієї ж
статті є підставою для нарахування сум
податку, що відносяться до податкового
кредиту.

Відповідно до пункту 201.4 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна складається у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця. Один
примірник видається покупцю, а другий
залишається у продавця. У разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді покупцю видається
оригінал, а копія залишається у
продавця.

Згідно з пунктом 201.6 статті 201
Податкового кодексу України, податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

З акта перевірки від 12.09.2013
№907/22.8-15/37268560, убачається, що перевіркою
також встановлено порушення позивачем
пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200
ПК України, що призвело до завищення
податкового кредиту з податку на
додану вартість на загальну суму 28156,00
грн., в тому числі по періодах: за січень
2012 року в сумі 9370,00 грн., за лютий 2012 року
в сумі 18786,00 грн., що в свою чергу
призвело до заниження суми податку на
додану вартість, що підлягає сплаті до
бюджету, на загальну суму 28156,00 грн., в
тому числі по періодах: за січень 2012
року в сумі 9370,00 грн., за лютий 2012 року в
сумі 18786,00 грн.

Частиною другою статті 3 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV
встановлено, що бухгалтерський облік є
обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством та на даних
якого ґрунтується, зокрема, податкова
звітність.

Відповідно до частини першої статті 9
зазначеного Закону, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо безпосередньо
після її закінчення. Частиною другою
вказаної статті визначено перелік
обов'язкових реквізитів первинних
документів: назву документа (форми);
дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Отже, віднесення витрат до валових
витрат, формування податкового кредиту
з податку на додану вартість
обумовлено придбанням товарів, робіт
(послуг) з метою їх використання в
господарській діяльності та
реалізується за наявності в платника
належно оформлених підтверджуючих
проведення господарських операцій
первинних документів і податкових
накладних. Водночас, первинні
документи мають підтверджувати
здійснення саме фактичної, реальної
господарської операції.

В акті перевірки, за наслідками якої
прийнято оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, зазначено, що
позивачем віднесено до складу витрат
суму в розмірі 140780,83 грн. по контрагенту
ТОВ "Гера Драйф" відповідно до актів
здачі-прийнятті робіт (надання послуг)
від 31.01.2012 №ОУ-0000008 та від 08.02.2012
№ОУ-0000011, а також сформовано податковий
кредит за рахунок податкових накладних
виписаних ТОВ "Гера Драйф" на загальну
суму 28156,17 грн.

Зі змісту цього акта вбачається, що
контролюючим органом під час
проведення перевірки було досліджено
господарські відносини між ТОВ
"Ріалукрконсалтинг" та ТОВ "Гера Драйф"
на підставі укладених між ними
договорів про надання послуг від 10.01.2012
№01/01 та від 01.02.2012 №01/02.

Позивачем до адміністративного позову
долучено:

- договір від 10.01.2012 №01/01, укладений між
ТОВ "Ріалукрконсалтинг" (замовник) та
ТОВ "Гера Драйф" (виконавець), предметом
якого є надання послуг гравіювання
зображення (лого) на посуді;

- договір від 01.02.2012 №01/02 укладений між
ТОВ "Ріалукрконсалтинг" (замовник) та
ТОВ "Гера Драйф" (виконавець), предметом
якого є упакування товару відповідним
чином, фасування товару за рівнями його
розміру, надання додаткових послуг по
наклеюванню адрес, а також оформлення
супровідних документів;

- акт здачі-прийняття робіт (надання
послуг) від 31.01.2012 №ОУ-0000008 згідно з яким
виконавцем надано замовнику послуги
згідно з договором від 10.01.2012 №01/01
гравіювання зображення (лого) на посуді
на загальну суму 46850,00 грн.;

- акт здачі-прийняття робіт (надання
послуг) від 08.02.2012 №ОУ-0000011 згідно з яким
виконавцем надано замовнику послуги
згідно з договором від 01.02.2012 №01/02
упакування товару відповідним чином,
фасування товару за рівнями його
розміру, надання додаткових послуг по
наклеюванню адрес, а також оформлення
супровідних документів на загальну
суму 93930,83 грн.;

- податкова накладна від 24.01.2012 №36 на
суму 56220,00 грн., в тому числі, 9370,00 грн.
податку на додану вартість;

- податкова накладна від 08.02.2012 №6 на
суму 112717,00 грн.;

- платіжне доручення від 24.01.2012 №54 про
перерахування на користь ТОВ "Гера
Драйф" 56220,00 грн.;

- платіжне доручення від 08.02.2012 №61 про
перерахування на користь ТОВ "Гера
Драйф" 112717,00 грн.;

- оборотно-сальдова відомість за
01.01.2012-29.02.2012 про перерахування сум 56220,00
грн., 112717,00 грн. на користь ТОВ "Гера
Драйф"

Представник позивача під час судового
розгляду зазначив, що вказані
документи в повній мірі підтверджують
фактичність здійснення господарських
операцій між ТОВ "Ріалукрконсалтинг" та
ТОВ "Гера Драйф", відображають зміст
господарських операцій та
підтверджують правомірність
віднесення позивачем сплачених на
користь ТОВ "Гера Драйф" коштів до
складу витрат та податкового кредиту
за відповідні періоди.

Ухвалою суду від 24.02.2014 про відкриття
провадження у даній справі позивачу
пропонувалось надати інші наявні у
нього докази на підтвердження
здійснення господарських операцій між
ТОВ "Ріалукрконсалтинг" та ТОВ "Гера
Драйф" на підставі укладених між ними
договорів про надання послуг від 10.01.2012
№01/01 та від 01.02.2012 №01/02. Разом з тим,
представник позивача під час судового
розгляду адміністративної справи
зазначив, що позивачем було долучено до
адміністративного позову всі наявні у
нього документи, які були оформленні в
результаті здійснення господарських
операцій позивача з ТОВ "Гера Драйф".

За висновком суду, надані позивачем
докази, не підтверджують фактичного
здійснення господарських операцій між
ТОВ "Ріалукрконсалтинг" та ТОВ "Гера
Драйф" на підставі укладених між ними
договорів про надання послуг від 10.01.2012
№01/01 та від 01.02.2012 №01/02 виходячи з
наступного.

Як уже зазначалось, предметом
договорів про надання послуг від 10.01.2012
№01/01 та від 01.02.2012 №01/02є надання послуг
гравіювання зображення (лого) на
посуді, упакування товару відповідним
чином, фасування товару за рівнями його
розміру, надання додаткових послуг по
наклеюванню адрес, а також оформлення
супровідних документів. Разом з тим,
укладені договори не визначають
конкретного змісту та обсягу послуг,
порядку взаємодії контрагентів при
оформленні об'єктів господарських
операцій.

Також, позивачем не надано жодних
доказів на підтвердження переміщення
товару (посуду) від замовника до
виконавця і навпаки будь-яким способом,
не надано ескізів, креслень, технічних
вимог до гравіювання (лого), які б
повинні були наноситися виконавцем на
посуд замовника, не надано доказів на
підтвердження вимог до пакувального
матеріалу, узгодження пакувального
матеріалу, фасування товару за рівнями
його розміру, критеріїв визначення
розміру товару, тощо. Також, відсутні
докази на підтвердження надання
додаткових послуг по наклеюванню
адрес, зокрема, списки адрес, які б
передавались замовником виконавцю,
вимоги до способу нанесення вказаних
адрес на упаковку, не надано пояснень
щодо необхідності нанесення таких
адрес.

Представник позивача під час судового
розгляду не зміг надати суду чіткі
логічні та підтверджені належними
засобами доказування пояснення щодо
зазначених вище обставин.

Також, всупереч вимогам статті 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні", пункту
201.1 статті 201 ПК України в актах
здачі-прийнятті робіт (надання послуг)
від 31.01.2012 №ОУ-0000008 та від 08.02.2012
№ОУ-0000011, податкових накладних від
24.01.2012 №36 та від 08.02.2012 №6 не зазначено
конкретного змісту і обсягу
господарської операції, а саме: не
відображено переліку виконаних робіт,
їх кількісних і вартісних показників,
що не дозволяє суду достовірно
встановити обсяг і вартість операцій.

Крім того, позивачем не надано суду
інших доказів, зокрема, на
підтвердження придбання, виробництва
ним посуду, відносно якого
контрагентом позивача надавались
послуги щодо його оформлення, не надано
доказів відчуження позивачем будь-яким
способом готової продукції.

Таким чином, відсутність належних
доказів на підтвердження фактичного
переміщення товару, який є об'єктом
господарських операцій, від позивача
до виконавця (ТОВ "Гера Драйф")
спростовує доводи представника
позивача про реальність господарських
операцій щодо фактчино надання
виконавцем послуг позивачу з
оформлення продукції.

Отже, не зважаючи на наявність у справі
договорів, актів здачі-прийняття робіт,
податкових накладних та доказів
здійснення розрахунків позивача з ТОВ
"Гера Драйф", суд дійшов висновку про
відсутність фактичного здійснення
господарських операцій між ТОВ
"Ріалукрконсалтинг" та ТОВ "Гера Драйф"
на підставі укладених між ними
договорів про надання послуг від 10.01.2012
№01/01 та від 01.02.2012 №01/02, що в свою чергу
свідчить про відсутність підстав для
формування позивачем валових витрат і
податкового кредиту за наслідками
зазначених господарських операцій.

Разом з тим, суд не бере до уваги
постанову Київського районного суду
міста Донецька від 18.12.2012 в справі
1/0523/997/2012, оскільки зі змісту вказаної
постанови не убачається, що вказана
постанова стосується посадових осіб
ТОВ "Гера Драйф" або господарської
діяльності цього товариства.

Враховуючи наведене, суд погоджується
з висновками відповідача, викладеними
в акті перевірки, за наслідками якої
було винесено оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, в частині
заниження податку на прибуток за І
квартал 2012 року у розмірі 29564,00 грн. та
завищення податкового кредиту з
податку на додану вартість на загальну
суму 28156,00 грн., в тому числі по періодах:
за січень 2012 року в сумі 9370,00 грн., за
лютий 2012 року в сумі 18786,00 грн., що в свою
чергу призвело до заниження суми
податку на додану вартість, що підлягає
сплаті до бюджету, на загальну суму
28156,00 грн., в тому числі по періодах: за
січень 2012 року в сумі 9370,00 грн., за лютий
2012 року в сумі 18786,00 грн. Відтак,
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
від 26.09.2013 №, № винесені
відповідачем правомірно. При цьому,
судом взято до уваги, що застосування
відповідачем штрафних санкцій до
позивача відповідає вимогам підпункту
54.3.2 пункту 54.3 статті 54, статті 123 ПК
України.

Зважаючи на викладене, суд приходить до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог щодо про визнання
нечинними та скасування податкових
повідомлень-рішень Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
від 26.09.2013 №, №, відтак у
задоволенні адміністративного позову
позивачу слід відмовити повністю.

Щодо строку звернення позивача з
позовом до суду, то суд зазначає, що
позивачем оскаржено зазначені
податкові повідомлення-рішення в межах
строку давності 1095 днів, встановленого
статтею 102 ПК України.

Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

З матеріалів справи убачається, що
позивачем сплачено судовий збір у
розмірі 182,70 грн. (платіжне доручення
від 17.02.2014 №10). Водночас, відповідач не
надав суду доказів понесення ним
судових витрат, тому підстави для
присудження на його користь судових
витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 69-71, 94, 97, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили відповідно до
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції в порядку та строки,
встановлені статтями 185-187 цього
Кодексу шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги з
одночасним надсиланням копії
апеляційної скарги до суду апеляційної
інстанції протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
відкладення складення постанови у
повному обсязі, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
В.А. Донець