Справа № 2а/1909/157/12 1909/1674/12
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року
Справа
№ 148255/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Макарика В.Я.

суддів -
Глушка І.В. Большакової О.О.

за участю секретаря судового засідання
- Ливак М.М.

у відкритому судовому засіданні в м.
Львові апеляційну скаргу Млинівецької
сільської ради Кременецького району
Тернопільської області на постанову
Кременецького районного суду
Тернопільської області від 27.08.2012р. у
справі №1909/1674/12, №2а-1909/157/12 за позовом
ОСОБА_2 до Млинівецької сільської ради
Кременецького району Тернопільської
області третя особа, яка не заявляє
самостійних позовних вимог щодо
предмету спору на стороні позивача -
управління Держкомзему у
Кременецькому районі Тернопільської
області про визнання нечинними та
скасування рішень Млинівецької
сільської ради Кременецького району
Тернопільської області, -

В С Т А Н О В
И В:

04 липня 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Млинівецької
сільської ради Кременецького району
Тернопільської області у якому просив
визнати нечинним та скасувати рішення
сесії Млинівецької сільської ради
Кременецького району Тернопільської
області № 147 від 08 червня 2012 року у
частині відмови як спадкоємцю ОСОБА_3 в
наданні дозволу на виготовлення
технічної документації щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,6000 га, що знаходиться в селі
Хотовиця Кременецького району
Тернопільської області в межах
населеного пункту.

Постановою Кременецького районного
суду від 27.08.2012 року позов задоволено.
Визнано нечинним та скасовано рішення
сесії Млинівецької сільської ради № 67
від 21 липня 2011 року в частині вилучення
із користування ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та приєднання до
земель запасу сільської ради (в межах
населеного пункту) земельної ділянки
площею 0,60 га для ведення особистого
селянського господарства, яка
розташована на території Млинівецької
сільської ради Кременецького району
Тернопільської області та передана
ОСОБА_3 у приватну власність, згідно
рішення сесії Млинівецької сільської
ради від 7 квітня 1994 року зі змінами,
внесеними рішенням сесії Млинівецької
сільської ради від 29 грудня 1997 року. ".

Визнано нечинним та скасовано рішення
сесії Млинівецької сільської ради
Кременецького району Тернопільської
області № 147 від 8 червня 2012 року в
частині відмови ОСОБА_2, як спадкоємцю
ОСОБА_3 в наданні дозволу на
виготовлення технічної документації
щодо складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку
для ведення особистого селянського
господарства площею 0,60 га, що
знаходиться в селі Хотовиця
Кременецького району Тернопільської
області в межах населеного пункту.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, відповідач
Млинівецька сільська рада
Кременецького району Тернопільської
області оскаржила її в апеляційному
порядку та просить скасувати постанову
Кременецького районного суду від 27
серпня 2012 року у справі №1909/1674/12
№2а/1909/157/12 за позовом ОСОБА_2 до
Млинівецької сільської ради
Кременецького району Тернопільської
області, де третьою особою, яка не
заявляє самостійних позовних вимог
щодо предмета спору на стороні
позивача виступає управління
Держкомзему у Кременецькому районі
Тернопільської області про визнання
нечинним та скасування рішення
Млинівецької сільської ради
Кременецького району Тернопільської
області та ухвалити нове рішення, яким
у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити
повністю.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що
Рішенням Млинівецької сільської ради
від 07 квітня 1994 року зі змінами,
внесеними рішенням сесії Млинівецької
сільської ради від 29 грудня 1997 року
ОСОБА_3, батькові позивача, передано у
приватну власність земельну ділянку
для обслуговування житлових надвірних
будівель площею 0,25 га та земельну
ділянку для ведення особистого
селянського господарства розміром 0,60
га на території Млинівецької сільської
ради. При цьому суд не взяв до уваги, що
даним рішенням у приватну власність
надавалася земельна ділянка, яка у той
час перебувала у користуванні ОСОБА_3
під житловим будинком, в якому проживав
ОСОБА_3, та земельна ділянка для ведення
особистого селянського господарства,
яка примикала до земельної ділянки для
обслуговування житлового будинку та
надвірних споруд. При цьому сусідами
ОСОБА_3 були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Після
проведення точного загального обміру
земельних ділянок у селі Хотовиця
спеціалізованими землевпорядними
підприємствами фактичний розмір
земельної ділянки, яка надавалася
ОСОБА_3 у приватну власність,
збільшилася до 0,9610 га. Саме ця ділянка
може бути успадкована позивачем по
справі ОСОБА_2 Проте ОСОБА_2 не бажає
користуватися цією земельною ділянкою,
а претендує на зовсім іншу, яка у
приватну власність його батькові
ОСОБА_3 не передавалася.

Рішенням Млинівецької сільської ради
від 02 липня 2002 року №20 передано у
тимчасове користування на правах
оренди ОСОБА_3 із земель запасу в с.
Хотовиця в урочищі «За корчами»
земельна ділянка площею 0,35 га для
ведення особистого селянського
господарства.

Також апелянт зазначає,що ОСОБА_3
самовільно захопив сусідню земельну
ділянку площею 0,2411 га і користувався
нею безпідставно до дня смерті.
Оскільки орендні правовідносини не
передбачають правонаступництва, то
після смерті орендаря земельна ділянка
повертається у комунальну власність і
може бути переданою іншому
користувачеві у разі позитивного
вирішення даного питання сесією
сільської ради. Сільська рада як
власник земельних ділянок площею 0,2411
га та 0,3359 га вирішила не передавати їх у
приватну власність ОСОБА_2

Крім того у позовних вимогах ОСОБА_2
посилається на те, що користувач
суміжної земельної ділянки площею 0,3028
га ОСОБА_4 відмовився від користування
земельною ділянкою наданою йому. Проте
це не відповідає дійсності, оскільки
заява про відмову від земельної
ділянки була відкликана ОСОБА_4 ще до її
розгляду сесією сільської ради. А тому
таке твердження позивача не відповідає
дійсності. Більше того суд першої
інстанції не залучив до розгляду
справи на стороні відповідача ОСОБА_4,
хоча рішення по справі базується на
його відмові, яку він начеб-то надав.
Хоча насправді ніякої відмови від
користування земельною ділянкою
ОСОБА_4 не давав.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апелянта у їх сукупності, апеляційний
суд приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких мотивів.

Відповідно до рішення Млинівецької
сільської ради від 17 червня 1993 року,
затверджено акт обміру присадибних
земельних ділянок, в тому числі спірної
земельної ділянки.

Згідно рішення сесії Млинівецької
сільської ради від 7 квітня 1994 року зі
змінами, внесеними рішенням сесії
Млинівецької сільської ради від 29
грудня 1997 року ОСОБА_3, батьку позивача,
передано у приватну власність земельну
ділянку для обслуговування житлових і
надвірних будівель площею 0,25 га та
земельну ділянку для ведення
особистого підсобного господарства
розміром 0,60 га на території
Млинівецької сільської ради
Кременецького району Тернопільської
області.

У свідоцтві про право на спадщину за
заповітом, яке видане 17 лютого 2010 року
приватним нотаріусом Кременецького
районного нотаріального округу
зазначено, що позивач ОСОБА_2 є
спадкоємцем зазначеного у заповіті
майна ОСОБА_3

27 лютого 2012 року позивач звернувся до
Млинівецької сільської ради з
проханням надати йому як спадкоємцю
ОСОБА_3 за заповітом дозволу на
виготовлення технічної документації
щодо складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку
площею 0,60 га для ведення особистого
селянського господарства на території
Млинівецької сільської ради.

Рішенням сесії Млинівецької сільської
ради № 147 від 8 червня 2012 року «Про
відмову у наданні дозволу на
приватизацію земельних ділянок для
ведення особистого селянського
господарства» позивачу відмовлено у
наданні дозволу на виготовлення
технічної документації щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,60 га.

Відповідно до вимог пункту 1 Перехідних
положень Земельного кодексу України
встановлено, що рішення про передачу
громадянам України безоплатно у
приватну власність земельних ділянок,
прийняті органами місцевого
самоврядування відповідно до Декрету
Кабінету Міністрів України від 26
грудня 1992 року «Про приватизацію
земельних ділянок», є підставою для
виготовлення та видачі цим громадянам
або їх спадкоємцям державних актів на
право власності на земельну ділянку за
технічною документацією щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку.

Відповідно до вимог пункту 7 Перехідних
положень Земельного кодексу України
встановлено, що громадяни та юридичні
особи, що одержали у власність, у
тимчасове користування, в тому числі на
умовах оренди, земельні ділянки у
розмірах, що були передбачені раніше
діючим законодавством, зберігають
права на ці ділянки.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно рішення сесії Млинівецької
сільської ради від 17 червня 1993 року
затверджено акт обміру спірної
земельної ділянки. Рішення сесії
Млинівецької сільської ради від 7
квітня 1994 року зі змінами, внесеними
рішенням сесії Млинівецької сільської
ради від 29 грудня 1997 року, про надання
ОСОБА_3 у приватну власність земельної
ділянки площею 0,60 га для ведення
підсобного господарства прийнято у
відповідності до Декрету Кабінету
Міністрів України від 26 грудня 1992 року
«Про приватизацію земельних ділянок»,
а позивач являється спадкоємцем ОСОБА_3
за заповітом, тому він має право на
виготовлення та отримання державного
акта на право власності на земельну
ділянку за технічною документацією
щодо складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку.

Згідно статті 23 Земельного кодексу
України, в редакції 1992 року,
встановлено, що право власності або
право постійного користування землею
посвідчується державними актами, які
видаються і реєструються сільськими,
селищними, міськими, районними Радами
народних депутатів.

Також суд першої інстанції в судовому
засіданні встановив, що за рішенням
сесії Млинівецької сільської ради від 7
квітня 1994 року зі змінами, внесеними
рішенням сесії Млинівецької сільської
ради від 29 грудня 1997 року, ОСОБА_3 надано
у приватну власність земельну ділянку
площею 0,60 га для ведення особистого
селянського господарства. Разом з цим
ОСОБА_3 сільська рада повинна була
виготовити державний акт на вказану
земельну ділянку, даних документів
виготовлено не було з вини самої
Млинівецької сільської ради.

Рішенням сесії Млинівецької сільської
ради № 67 від 21 липня 2011 року «Про
припинення права користуванням
земельними ділянками, для ведення
особистого селянського господарства,
померлих жителів сіл Хотовиця, Бакоти,
Млинівці», спірна земельна ділянка
вилучена із користування ОСОБА_3,
батька позивача, та передана у землі
запасу сільської ради.

Відповідно до статті 140 Земельного
кодексу України підставами для
припинення права власності на земельну
ділянку є смерть власника земельної
ділянки за відсутності, спадкоємця.

Відповідно до матеріалів справи,
позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем ОСОБА_3 за
заповітом і він має право на майно що
залишилося після його смерті.
Вилучення спірної земельної ділянки та
передача її в землі запасу суперечить
вимогам чинного законодавства та
порушує права позивача.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, на підставі
правильно встановлених обставин
справи та визначених їм правовідносин,
прийшов до обґрунтованих і законних
висновків. Доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції і не свідчать про порушення
судом норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи і
відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
не можуть бути підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 160, 195, ст. 198, ст. 200, ст.
205, ст. 206, 254 КАС України, Львівський
апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу Млинівецької
сільської ради Кременецького району
Тернопільської області залишити без
задоволення, а постанову Кременецького
районного суду Тернопільської області
від 27.08.2012р. у справі №1909/1674/12, №2а-1909/157/12
- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя:
В.Я. Макарик

Судді:
І.В. Глушко

О.О. Большакова

Повний текст ухвали складений 01 квітня
2014 року.