Справа № 2а-5593/2011
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-5593/2011

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції:
Дяченко В.Г.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

розглянувши в м. Одесі в порядку
письмового провадження на підставі ч. 8
ст. 183-2 КАС України апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Балтському районі Одеської області на
постанову Балтського районного суду
Одеської області від 11 листопада 2011
року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Балтському
районі Одеської області про визнання
протиправними дій та зобов'язання
здійснити перерахунок підвищення до
пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2011 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Балтському районі Одеської області
(далі Управління ПФУ в Балтському
районі Одеської області) про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
здійснити перерахунок підвищення до
пенсії як вдові інваліда війни І групи
з 01 липня 2006 року. Одночасно позивач
просила поновити строк звернення до
суду з відповідним позовом.

В обґрунтування позову зазначалось, що
ОСОБА_1 являється дружиною померлого
інваліда Великої Вітчизняної війни, а
тому відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» має
право на підвищення пенсії у розмірі 150
% мінімальної пенсії за віком. Однак
Управлінням ПФУ в Балтському районі
Одеської області зазначене підвищення
виплачується в значно меншому розмірі.

Постановою Балтського районного суду
Одеської області від 11 листопада 2011
року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Визнано неправомірною відмову
відповідача в перерахунку та виплаті
щомісячного довічного грошового
утримання позивачу, як вдові інваліда
Великої Вітчизняної війни. Зобов'язано
Управління ПФУ в Балтському районі
Одеської області провести перерахунок
та виплату ОСОБА_1 раніше призначеної
пенсії на 150 % мінімальної пенсії за
віком, як вдові інваліда Великої
Вітчизняної війни відповідно до
положень ч. 3 ст. 15 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та перерахувати
вищевказане підвищення, виходячи із
прожиткового мінімуму, затвердженого
Законом України «Про прожитковий
мінімум», ст. ст. 28, 42 та 46 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, та зробити
перерахунок і виплату заборгованості з
урахуванням сплачених сум, починаючи з
01 січня 2006 року по 18 червня 2011 року.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, начальник
Управління Пенсійного фонду України в
Балтському районі Одеської області в
апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції при вирішенні справи
порушено норми матеріального та
процесуального права. Так, судом не
прийнято до уваги, що на момент
винесення оскарженої постанови в Закон
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
внесено зміни, на підставі яких
позивачу проведено перерахунок
щомісячного грошового утримання, як
вдові інваліда війни, з підвищенням на
25 відсотків прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність. Крім
того, судом безпідставно поновлено
позивачу строк звернення до суду,
встановлений ст. ст. 99 та 100 КАС України.
У зв'язку з викладеним в апеляційній
скарзі ставиться питання про
скасування постанови суду першої
інстанції з винесенням нової постанови
про відмову у задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до висновку
про необхідність її часткового
задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється
дружиною померлого інваліда Великої
Вітчизняної війни, що підтверджується
відповідним посвідченням.

З 01 липня 2006 року ОСОБА_1 виплачується
підвищення до щомісячного грошового
утримання, як вдові інваліда війни, в
розмірі 25 відсотків прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1,
суд першої інстанції виходив з
наявності у позивача права на
перерахунок підвищення до щомісячного
грошового утримання за період з 01 січня
2006 року по 18 червня 2011 року в розмірі,
встановленому Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» (в редакції від 23
листопада 1995 року).

Проте, при розгляді позовних вимог
ОСОБА_1 за період з 01 січня 2006 року по 23
квітня 2011 року судом першої інстанції
порушено норми процесуального права,
зокрема ст. ст. 99 та 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України
(в редакції, чинній на час прийняття
рішення судом першої інстанції) для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ст. 100 КАС України (в редакції,
чинній на час прийняття рішення судом
першої інстанції) адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд за
заявою особи, яка його подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Як встановлено матеріалами справи,
позивач звернулась за захистом
порушеного відповідачем права на
перерахунок підвищення до щомісячного
грошового утримання як вдові інваліда
війни за період з 01 січня 2006 року лише у
жовтні 2011 року. При цьому протягом 2006 -
2011 років ОСОБА_1 щомісяця отримувала
щомісячне грошове утримання, а тому
повинна була дізнатись про порушення
свого права саме у цей період.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції знаходить обґрунтованими
доводи апелянта щодо відсутності
підстав для поновлення позивачу строку
звернення до суду з відповідними
позовними вимогами за період з 01 січня
2006 року по 23 квітня 2011 року.

На підставі наведених вище положень
процесуального закону, із врахуванням
викладеного вище висновку щодо
безпідставного поновлення судом
першої інстанції позивачу строку для
звернення з позовом до суду,
апеляційний суд приходить до висновку
про скасування постанови суду першої
інстанції в частині задоволених
позовних вимог за період з 01 січня 2006
року по 23 квітня 2011 року із залишенням
без розгляду вказаних вимог позивача.

Щодо вимог ОСОБА_1 про зобов'язання
відповідача провести перерахунок
підвищення до щомісячного грошового
утримання за період з 24 квітня 2011 року
по 18 червня 2011 року слід зазначити
наступне.

Основні положення щодо правового
статусу ветеранів війни, у тому числі
питання щодо надання їм пільг, переваг
та соціальних гарантій, визначаються
Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту».

Згідно ст. 10 названого Закону чинність
цього Закону поширюється на дружин
померлих інвалідів Великої
Вітчизняної війни.

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» від 05 жовтня 2005 року статтю 15
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» викладено в новій редакції,
відповідно до якої членам сімей,
зазначеним у пункті 1 статті 10 цього
Закону, а також дружинам (чоловікам)
померлих інвалідів Великої
Вітчизняної війни, які не одружилися
вдруге, пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 25
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Вказані зміни до ст. 15 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» набули
чинності з 01 липня 2006 року, не
скасовані, Конституційним Судом
України неконституційними не визнані,
а тому є чинними, у зв'язку з чим з
вказаної дати позивачу виплачувалося
підвищення до щомісячного довічного
грошового утримання у зазначеному
розмірі, що виключає можливість
задоволення вимог ОСОБА_1 за період
після 24 квітня 2011 року.

Враховуючи, що судом першої інстанції
при повному встановленні обставин
справи порушено норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
постановлене судове рішення на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України
підлягає скасуванню з винесенням нової
постанови про відмову у задоволенні
вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 183-2, 195, 197, 198, 202, 203, 205, 207,
254 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Балтському
районі Одеської області задовольнити
частково.

Постанову Балтського районного суду
Одеської області від 11 листопада 2011
року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання
протиправними дій та зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Балтському районі Одеської області
провести перерахунок підвищення до
щомісячного довічного грошового
утримання за період з 01 січня 2006 року по
23 квітня 2011 року залишити без розгляду.

В іншій частині прийняти нову
постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у
задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: