Справа № 253/15346/13-а
Суддя: Блохін А. А.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Грицаюк Н.М.
Суддя-доповідач - Блохін А. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року
справа №253/15346/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суду у складі
колегії: головуючого судді Блохіна А.А.,
суддів: Міронової Г.М., Юрко І.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Центрально-міському районі м. Горлівки
Донецької області на постанову
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 06
лютого 2014 року у справі № 253/15346/13-а за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
Центрально-міському районі м. Горлівки
Донецької області про визнання дій
неправомірними, скасування постанови
та перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2013 року позивач звернулась до
суду з адміністративним позовом, в
якому зазначає, що 31.05.2012 року вона була
звільнена з посади завідувача сектором
кадрової роботи і діловодства
департаменту житлово-комунального
господарства Горлівської міської ради,
згідно зі ст. 38 КЗпП України за власним
бажанням у зв'язку з виходом на пенсію
та згідно з чинним законодавством їй
була призначена пенсія державного
службовця.

На момент призначення позивачу пенсії
державного службовця у довідку видану
Департаментом житлово-комунального
господарства Горлівської міської ради
помилково не були включені матеріальна
допомога на оздоровлення до щорічної
відпустки у сумі 5277,70 грн., матеріальна
допомога на вирішення соціально -
побутових питань в сумі 5207,46 грн. та
індексація зарплати в сумі 10321,68 грн. з
01.01.2011 р. до загальнообов'язкового
державного соціального страхування, і
не були враховані при обчисленні
пенсії.

Після виправлення вказаних помилок
Департаментом ЖКГ Горлівської міської
ради, позивачка 07 листопада 2013 р.
звернулась до відповідача з заявою про
перерахунок пенсії по заробітній платі
за нормами діючого законодавство
України. Але рішенням від 12.11.2013 р. № 187
позивачці було відмовлено в включенні
сум до пенсійного призначення:
матеріальної допомоги на оздоровлення
до щорічної відпустки, матеріальну
допомогу на вирішення соціально -
побутових питань та індексацію
зарплати.

Постановою Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 06 лютого 2014 року у справі №
253/15346/13-а, позов задоволено частково.
Визнано дії Управління Пенсійного
Фонду України в Центрально-міському
районі міста Горлівки Донецької
області неправомірними та
протиправними щодо винесення рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
від 12.11.2013р. № 187 про відмову в
перерахунку пенсії ОСОБА_2. Скасовано
рішення Управління Пенсійного Фонду
України в Центрально-міському районі
міста Горлівки Донецької області від
12.11.2013р. № 187 про відмову в перерахунку
пенсії ОСОБА_2 Зобов'язано Управління
Пенсійного Фонду України в
Центрально-міському районі міста
Горлівки Донецької області
перерахувати пенсію ОСОБА_2, як
державному службовцю з 01.11.2013 року,
включивши матеріальну допомогу на
оздоровлення до щорічної відпустки,
допомогу на вирішення соціально -
побутових питань, та індексацію
зарплати до розрахунку пенсії
державного службовця. Позовні вимоги
про перерахунок пенсії з моменту її
призначення - залишено без задоволення.

Відповідач, не погодившись з судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просив постанову суду першої
інстанції скасувати в зв'язку з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, ухвалити нове
судове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Сторони в судове засідання не прибули,
про час, дату та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином, тому за приписами п. 2 ч. ст.197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглядає справу у порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Судом першої та апеляційної інстанції
встановлено, що 31.05.2012 року позивачка -
ОСОБА_2 була звільнена з посади
завідувача сектором кадрової роботи і
діловодства департаменту
житлово-комунального господарства
Горлівської міської ради, згідно зі ст.
38 КЗпП України за власним бажанням у
зв'язку з виходом на пенсію та згідно з
чинним законодавством їй була
призначена пенсія державного
службовця.

Позивач звернулась до відповідача
07.11.2013 року з заявою про
призначення/перерахунок пенсії.

Рішенням № 187 від 12.11.2013 ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено у перерахунку
пенсії.

Відповідно до довідки від 05.11.2013 року №
23-3576/08 про складові заробітної плати
ОСОБА_2, за час роботі в період часу з
01.06.2010р. по 31.05.2012р. їй було нарахована
матеріальна допомога на оздоровлення
до щорічної відпустки у сумі 5277,70 грн.,
матеріальна допомога на вирішення
соціально - побутових питань в сумі 5207,46
грн. та індексація зарплати в
сумі 10321,68 грн.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80 %
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР
«Про оплату праці» (далі - Закон №
108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань,
індексація заробітної плати входили до
системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, статтею 66 Закону № 1788-XII
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону № 1058-IV визначає виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема, до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно із
зазначеним Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Верховний Суд України вирішував
питання про усунення розбіжностей у
застосуванні статей 33, 37 Закону № 3723-XII
і в постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28
травня 2013 року (справи №№ 21-430а11, 21-125а13,
21-97а13, 21-350а13 відповідно) зазначив, що
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Відповідачем в обґрунтування
прийнятого рішення не надано суду
жодного доказу.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції постановлене судове рішення
з дотриманням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
підстави для скасування судового
рішення відсутні.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 197, ст.198 ч. 1 п. 1,
ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч. 5
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Центрально-міському районі м. Горлівки
Донецької області на постанову
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 06
лютого 2014 року у справі № 253/15346/13-а -
залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 06 лютого 2014 року у справі №
253/15346/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Центрально-міському районі м. Горлівки
Донецької області про визнання дій
неправомірними, скасування постанови
та перерахунок пенсії - залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду в
порядку письмового провадження
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання нею чинності.

Головуючий суддя
А.А. Блохін

Судді
Г.М.
Міронова

І.В.
Юрко