Справа № 826/10361/13-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В.
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

26 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Файдюка В.В., Старової Н.Е.

за участю секретаря
Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 19 серпня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Шанс» до Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України, Головного
управління Державної казначейської
служби України у місті Києві про
визнання протиправним та скасування
рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Шанс» (далі по
тексту - позивач) звернулося з позовом
до Київської міжрегіональної митниці
Міністерства доходів і зборів України
(далі - відповідач 1), Головного
управління Державної казначейської
служби України у місті Києві (далі -
відповідач 2) про визнання протиправною
та скасування картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 100270000/2013/40358
від 09.05.2013 року; визнання протиправним
та скасування рішення про коригування
митної вартості № 100270000/2013/700303/2 від
08.05.2013 року; стягнення на користь ТОВ
«Шанс» (п/р № 0824 в ПАТ КБ
«Приватбанк» Печерська філія місто
Київ, МФО 300711) надміру сплачених сум
податку на додану вартість у розмірі 62
924,17 грн. та ввізного мита у розмірі
14981,95 грн. з Державного бюджету України
через Головне управління Державної
казначейської служби України у місті
Києві.

Окружний адміністративний суд міста
Києва своєю постановою від 19 серпня 2013
року адміністративний позов
задовольнив.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, Київська міжрегіональна
митниця Міністерства доходів і зборів
України подали апеляційну скаргу, в
якій просять скасувати постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 19 серпня 2013 року та
постановити нову про відмову в
задоволенні адміністративного позову.
На думку апелянта, зазначену постанову
суду прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанова суду
не підлягає скасуванню, з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між
фірмою «Essse Caffe» S.p.А. (продавець) та ТОВ
«Шанс» (покупець) укладено контракт
№005-03-12 від 01.03.2012 року, на підставі
якого позивач придбав товар: кава
смажена з кофеїном, в зернах «Essse Caffe», в
первинній упаковці, розфасована п/е по1
кг. (суміш Робусти та Арабіки): АРТ.30В40
SPECIALE - 3600 кг. Країна виробництва Італія.
Торговельна марка Essse Caffe. Виробник
фірмою «Essse Caffe» S.p.А.

Для здійснення митного оформлення
товару, ТОВ «Шанс» до Київської
регіональної митниці було подану
вантажну митну декларацію №
100270000/2013/198875.001 від 29.04.2013 року.

Митна вартість
була визначена відповідно до ціни
контракту № 005-03-12 від 01.03.2012 року,
інвойсу № 005/00045/2013 від 15.04.2013 року та
довідки-рахунку перевізника - згідно
вимог п. 1 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу
України - основний метод, за яким митна
вартість товару - склала 6,237 EUR/одиницю
(кг.)

На підтвердження
митної вартості товару позивачем
надано митному органу пакет
документів, перелік яких зазначений в
гр. 44 митної декларації №100270000/2013/198875.001
від 29.04.2013 року: зовнішньоекономічний
договір (контракт) № 005-03-12 від 01.03.2013
року з додатками (№ 1,2,4,5,6,7)
специфікацією до додатку №
7;рахунок-фактура (інвойс) № 005/00045/2013 від
15.04.2013 року; СМR (міжнародна
автомобільна накладна) 4 від 22.04.2013 року;
документ, що підтверджує вартість
перевезення товару (транспортна
довідка № б/н) від 23.04.2013 року;
експертний висновок № ЧЦ-95 від 24.04.2013
року, виданий Київською
торгівельно-промисловою палатою;
прайс-лист виробника-постачальника
«Еsssе Саffе S.р.А»; калькуляція вартості
товарів від «Еsssе Саffе S.р.А»;»
(виробника) від 15/04/2013 року; сертифікат
походження товару К/0418583 від 17.04.2013 року;
висновок державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
№ 05.03.02-03/25849 від 11.04.2013 року; сертифікат
якості виробника від 15.04.2013 року; MRN
13ІТQХJ0 10021342ЕО від 26.04.2013 року; Рішення
системи сертифікації УКРСЕПРО від
15.04.2013 року № 960; довідка про
відсутність валютних цінностей та
майна № 1126 від 03.04.2013 року; облікова
картка 100/2012/0004085 від 12.04.2013 року.

Митним органом було прийнято рішення
про коригування митної вартості від
08.05.2013 року № 100270000/2013/700303/2, відповідно
до якого митна вартість товару склала
14,2857 EUR/одиницю (кг.)

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем донараховано до сплати 14
981,95 грн. - 5 % мита та 62 924.17 грн. - ПДВ 20 %, а
нараховано 77 906,12 грн. всього ТОВ «Шанс»
сплатило митних платежів у сумі 138 289.00
грн.

Для випуску товарів у вільний обіг
позивач подав нову митну декларацію
000/2013/200357 від 27.05.2013 року з урахуванням
рішення про коригування митної
вартості.

Для випуску товарів у вільний обіг
позивачем було сплачено митні платежі,
згідно митної вартості, визначеної
декларантом та надано фінансову у
вигляді внесення грошової застави в 7
906,12 грн. на рахунок митного органу.

Позивачем, у встановлений ч. 8 ст. 55 МК
України строк - 80 днів, з дня випуску
товарів у вільний обіг, було направлено
листом № 07/06 від 07.06.2013 року додаткові
матеріали.

За результатами розгляду заяви та
документів, відповідачем листом від
13.06.2013 року № 14.1/2-11/570, відмовлено в
перегляді рішення про коригування
митної вартості товарів від 08.05.2013 року
№ 100270000/2013/700303/2.

Митницею було визначено митну вартість
товару за резервним методом визначення
митної вартості товару.

З приводу даних спірних правовідносин,
колегія суддів звертає увагу на
наступне.

Відповідно до частин 1-3 ст. 53 Митного
кодексу України у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
додаткові документи.

Відповідно до частин 2-7 ст. 54 Митного
кодексу України контроль правильності
визначення митної вартості товарів за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього Кодексу
(ч. 2).

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування, відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу (ч. 3).

Відповідно до частини 5 ст. 55 Митного
кодексу України декларант може
провести консультації з митним органом
з метою обґрунтованого вибору методу
визначення митної вартості на підставі
інформації, яка наявна в митному
органі.

Частинами 7 та 8 ст. 55 Митного кодексу
України встановлено, що у випадку
незгоди декларанта або уповноваженої
ним особи з рішенням митного органу про
коригування заявленої митної вартості
товарів митний орган за зверненням
декларанта або уповноваженої ним особи
випускає товари, що декларуються, у
вільний обіг за умови сплати митних
платежів згідно з митною вартістю цих
товарів, визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною митним органом,
шляхом надання гарантій відповідно до
розділу Х цього Кодексу. Строк дії
таких гарантій не може перевищувати 90
календарних днів з дня випуску товарів.

З аналізу наведених норм законодавства
з питань митної справи вбачається, що
право митного органу на витребування
від декларанта додаткових документів
виникає лише у разі наявності
обґрунтованого сумніву у повноті
та/або достовірності відомостей про
митну вартість товарів, однією з
підстав виникнення якого є виявлення
розбіжностей у поданих декларантом
документах і такі розбіжності мають
впливати саме на числове значення
складових митної вартості товарів.

Відповідно до ч.1 - 3 ст. 57 МК України,
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами: 1) основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) другорядні: а) за ціною
договору щодо ідентичних товарів; б) за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів; в) на основі
віднімання вартості; г) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Підстава для незастосування основного
методу визначення митної вартості
товару передбачена ч. 2 ст. 58 МК України.

Відповідно до вищевказаної норми метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Як вбачається з матеріалів справи,
митний орган вказав на певні
розбіжності в поданих декларантом
документах, які на його думку,
впливають на значення складових
митної вартості товарів та дають
підстави для обґрунтованого сумніву у
достовірності відомостей про митну
вартість товарів.

Умовами Контракту № 005-03-12 від 01 березня
2012 року передбачено, що ціни на товар
включають в себе вартість: упаковки,
маркування, всіх відвантажувальних
робіт. Платежі за цим Контрактом
здійснюються на протязі 365 днів з
моменту отримання вантажно-митних
декларацій звичайним банківським
переказом на розрахунковий рахунок
продавця.

Відповідно до умов п. 3.1 Контракту №
005-03-12 від 01-03-2012 від 22-11-2012 року товар
постачається за рахунок продавця
автомобільним транспортом на умовах EX
WORK Anzola dell Emilia (BO)/

Таким чином, при визначенні митної
вартості товару до ціни товару
додаються лише транспортні витрати.

Відповідно до Договору поруки № 1704 на
транспортно-експедиторське
обслуговування перевезення вантажів в
міжнародному сполученні від 17.04.2013
року, укладеного між ТОВ «ШАНС»
(Довіритель) та ФОП ОСОБА_2 (Повірений),
останній зобов'язався здійснювати
пошук та підбір перевізників.

Так, на виконання умов Договору - поруки
№ 1704 від 17.03.2013 року позивачу були
надані транспортні послуги з
перевезення товару, зазначеного в
інвойсі № 005/00045/2013 від 15.04.2013 року,
автомобільним транспортом з
реєстраційними номерами СЕ139АМ та
СЕ4564ХХ.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що встановлені митним
органом розбіжності, а саме: згідно п. 2.1
контракту від 01.03.2013 року № 005-03-12 «ціни
на товар включають в себе вартість:
упаковки, маркування, всіх
відвантажувальних робіт», але в
інвойсі на специфікації такі складові
митної вартості товарів - відсутні;
надану довідку щодо транспортних
витрат від 23.04.2013 року неможливо
ідентифікувати з оцінюваними товарами,
оскільки вона не має посилань на СМR; в
наданій калькуляції вартість сировини
неможливо остаточно прорахувати,
оскільки немає відомостей стосовно
відсоткового вмісту кави сорту
«Арабіка» та «Робуста»; експертний
висновок не містить інформації
стосовно аналізу коньюктури ринку,
тому може бути прийнятий лише в якості
інформаційного документу, не впливають
на визначення складових митної
вартості товарів.

Суд звертає увагу на те, що форма
інвойсу є довільною, законодавством не
передбачено обов'язкових реквізитів,
які має містити такий документ. У
інвойсі вказується той обсяг
інформації, який обумовлений його
функціональним призначенням, змістом
договірних правовідносин та намірами
сторін.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що у відповідача були в
наявності всі документи для визначення
митної вартості за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються. Оцінивши
подані декларантом документи в
сукупності, митний орган мав
можливість встановити як умови
поставки, так і дійсну вартість товару,
що поставлявся.

Об'єктивна можливість застосування
першого методу не була спростована
відповідачем. Розбіжності, на які
посилається митний орган, не беруться
судом до уваги, оскільки митним органом
не здійснений повний та всебічний
аналіз поданих позивачем документів.
Таким чином, колегія суддів вважає
рішення суду першої інстанції
законним, а тому апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 серпня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлений 28.03.2014
року.

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Файдюк В.В.

Старова Н.Е.