Справа № 267/592/14-а
Суддя: Помогаєв А. В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №267/592/14-а
Справа № 2-а/267/53/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
місто
Макіївка

Гірницький районний суд м. Макіївки
Донецької області у складі судді
Помогаєва А.В., розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Гірницької районної адміністрації
Макіївської міської ради про
перерахунок допомоги по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку,
суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
адміністративним позовом у якому
просила:

- Визнати неправомірними дії
Управління праці та соціального
захисту населення Гірницької районної
адміністрації Макіївської міської
ради (далі - УПСЗН) щодо призначення
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в значно меншому розмірі.

- Зобов'язати відповідача здійснити
нарахування та виплату за рахунок
коштів Державного бюджету України на
користь позивача допомоги по догляду
за дитиною до досягнення трирічного
віку у розмірі прожиткового мінімуму
для дітей віком до 6 років на поточний
рік, за період з 05.07.2013 року до дати
досягнення дочкою трирічного віку, з
урахуванням фактично виплачених сум.

- Стягнути з Державного бюджету України
судові витрати зі сплати судового
збору в сумі 68,82 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що має дочку ОСОБА_2 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебуває на обліку у
відповідача.

На підставі заяви позивача, їй
призначено допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку з 05.07.2013 р. по ІНФОРМАЦІЯ_3. у
розмірі 130 грн. на місяць.

21.11.2013 р. ОСОБА_1 звернулась до УПСЗН з
заявою про перерахунок та виплату
недоотриманих коштів, виходячи з
розміру щомісячної допомоги,
встановленого Законом України «Про
державну допомогу сім ям з дітьми», а
саме - у розмірі прожиткового мінімуму
для дітей віком до 6 років.

25.11.2013 р. УПСЗН надано відповідь про
відсутність підстав для перерахунку, з
посиланням на Порядок призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми, затверджений Постановою
Кабінету Міністрів України №1751 від
27.12.2001 р.

Розмір допомоги встановлений
відповідно до ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім ям з дітьми» в
редакції Закону України № 2334-III від
22.03.2001р. (із змінами, внесеними Законом
України «Про державний бюджет України
на 2007 рік»).

Однак, відповідно до ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» в редакції Закону від 22.03.2001 р.
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Рішенням Конституційного Суду України
№-6-рп/2007 від 09.07.2007р. було скасовано
зміни, що внесені до ст. 15 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2007 рік», зокрема, у тій частині, що
положення Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік» не
можуть скасовувати чи змінювати обсяг
прав і обов'язків, пільг, компенсацій і
гарантій, передбачених іншими законами
України, тобто, визнано їх
неконституційними.

Таким чином, вважає, що відповідач,
починаючи з 05.07.2013 року повинен був
встановити їй розмір допомоги по
догляду за дитиною в сумі, передбаченій
законом. Однак перерахунку не було
зроблено. І тому за період з липня 2013
року відповідач повинен зробити
перерахунок.

Посилаючись на норми Конституції
України, Закону України " Про державну
допомогу сім ям з дітьми " від 21.11.1992р. №
2811-XII, рішення Конституційного Суду
України № 6-рп/2007 від 09.07.2007р., Закону
України " Про прожитковий мінімум " №
966-14 від 15.07.1999р., ст. 62 Закону України "
Про державний бюджет України на 2007р." №
489-V від 19.12.2006р., ст. 12 Закону України "
Про державний бюджет України на 2012р." №
4282- VI від 22 грудня 2011 року, ст. 7 Закону
України " Про державний бюджет України
на 2013р." № 5515-VI від 6 грудня 2012 року,
просить позов задовольнити.

Позов місить заяву про розгляд справи
за відсутності позивача.

Відповідач - Управління праці та
соціального захисту населення
Гірницької районної адміністрації
Макіївської міської ради Донецької
області, подавши письмові заперечення
на позов, заявили клопотання про
розгляд справи у їх відсутності.

На вимогу суду відповідачем надано
копію рішення від 09.07.2013 р. про
призначення державної допомоги ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 має дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується свідоцтвом про
народження (а.с. 8), у зв'язку з чим з
05.07.2013 р. позивачу призначено державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі 130 грн. на місяць.

Державну допомогу позивачу
призначено у відповідності до положень
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми».

Розмір призначеної допомоги
визначено УПСЗН відповідно до п. 22
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №1751 від 27.12.2001 р. у
розмірі, що дорівнює різниці між: 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менш
як 130 гривень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування. У справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та
у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення.
Пенсії, інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Статтею 5 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» передбачено,
що всі види державної допомоги сім'ям з
дітьми, крім допомоги у зв'язку з
вагітністю та пологами жінкам,
зазначеним у частині другій статті 4
цього Закону, призначають і
виплачують органи соціального захисту
населення за місцем проживання батьків
(усиновлювачів, опікуна,
піклувальника).

Пунктом 1 частини 1 статті 92 Конституції
України передбачено, що виключно
законами України визначаються права і
свободи людини і громадянина, гарантії
цих прав і свобод.

З 1 січня 2008 року відповідно до статті 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» та пункту 3 Прикінцевих
Положень цього Закону, пункту 22 Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№1751 від 27.12.2001 р., допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку виплачується у
розмірі, що дорівнює різниці між: з 1
січня 2008 р. - 50 відсотками, з 1 січня 2009 р.
- 75 відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менш
як 130 гривень.

Таким чином, з 1 січня 2008 року існує
норма закону, відповідно до якої спірні
правовідносини регулюються тільки
Законом України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», функції по виплаті
допомоги по догляду за дитиною
покладені на УПСЗН і допомога
виплачується саме за рахунок
державного бюджету України.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем призначено допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до ч. 1 ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» в редакції Закону
№107-VI, тобто у розмірі, що дорівнює
різниці між: 100 відсотками
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менш
як 130 гривень. Проте, відповідно до
Прикінцевих положень Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008
рік», Розділ ІІ «Внесення змін до
деяких законодавчих актів України»,
яким викладена зазначена редакція ч. 1
ст. 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» діяла по 31
грудня 2008 року.

Таким чином, станом на день звернення
позивача до відповідача з заявою про
призначення допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, частина 1 статті 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
діє в наступній редакції: допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімум для дітей віком до 6 років. Отже,
позовна вимога про здійснення
перерахунку державної допомоги є
обґрунтованою та підлягає задоволеню.

Статтею 99 КАС України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Допомогу позивачу
призначено 09.07.2013 року, виплата
здійснюється наступного місяця після
призначення, таким чином, на час
звернення до суду (позов подано 05.02.2014
р.) не сплинув шестимісячний строк з дня
коли позивач дізнався (повинен був
дізнатися) про порушення своїх прав.

Спірні виплати є щомісячними, отже
порушення є триваючим. Рішення про
призначення виплат прийняте 09.07.2013 р.

Розглядаючи позов, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в частині
визнання неправомірними дій
відповідача щодо призначення
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в значно меншому розмірі, є такими,
що не відповідають змісту
правовідносин, які виникли між
сторонами. Підставою виникнення
спірних правовідносин є акт
індивідуальної дії у формі рішення від
09.07.2013 р. про призначення позивачу
державної допомоги, яке прийнято
відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень. Саме оскарження цього
акту відповідача є належним способом
захисту прав позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Керуючись зазначеною нормою Закону,
суд вважає за необхідне вийти за межі
позовних вимог та визнати протиправним
рішення УПСЗН від 09.07.2013 р. про
призначення державної допомоги
позивачу, в частині визначення розміру
призначеної допомоги.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що
вимога позивача про нарахування та
виплату спірної допомоги до дати
досягнення дитиною трирічного віку,
тобто до 06.05.2016 року є безпідставною,
оскільки відповідно до ст. 14 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» допомога виплачується
щомісячно. Право отримання державної
допомоги наперед, за майбутні періоди,
Законом не передбачено. Таким чином,
позивач має право на отримання
допомоги за період з 05.07.2013 р. до моменту
прийняття рішення суду з цього
питання. У задоволенні позовних вимог
про нарахування та виплату коштів за
весь період до досягнення дитиною
трирічного віку слід відмовити.

Згідно ст. 94 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа). Якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Позовні вимоги суд задовольняє
частково, але вони мають немайновий
характер, отже визначити
пропорційність їх задоволення не
можливо. Суд приходить до висновку, що
на користь позивача необхідно витрати
зі сплати судового збору в повному
обсязі, а саме - 68,82 грн.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51,
56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158,
162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправним рішення
Управління праці та соціального
захисту населення Гірницької районної
адміністрації Макіївської міської
ради від 09.07.2013 року про призначення
ОСОБА_1 державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, в частині
встановлення розміру виплат.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Гірницької районної адміністрації
Макіївської міської ради призначити
ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною
до досягнення трирічного віку у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років на відповідний
рік, починаючи з 05.07.2013 р.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Гірницької районної адміністрації
Макіївської міської ради здійснити
перерахунок ОСОБА_1 допомоги по догляду
за дитиною до досягнення трирічного
віку у розмірі прожиткового мінімуму
для дітей віком до 6 років на поточний
рік, починаючи з 05.07.2013 року по 19.03.2014
року та виплатити недоотриману суму
коштів, з урахуванням фактично
виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі
68,82 грн.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог, щодо нарахування та виплати
державної допомоги до дати досягнення
дитиною трирічного віку, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, а у разі оскарження - за
результатами апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Гірницький районний суд м. Макіївки
протягом десяти днів з дня з дня
отримання копії постанови.

Суддя
А.В.Помогаєв