Справа № 810/6117/13-а
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Лисенко В.І.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при
секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В.,
Гром Л.М. Коток А.О.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду у
справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Експансія» до Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю
«Експансія» (далі Товариство або
позивач) звернулося до Київського
окружного адміністративного суду із
позовом до Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області (далі
ДПІ або відповідач), у якому просило
визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення №
, № від 23.10.2013 року.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 16 грудня 2013
року позов задоволено.

В апеляційній скарзі про скасування
постанови ДПІ посилається на те, що
господарські відносини між позивачем
та ТОВ «Саноіл Торг», ТОВ
«Спецкомплект3000» не мали реального
характеру, оскільки товар фактично
контрагентами не поставлявся.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, які з`явились у
судове засідання та перевіривши за
матеріалами справи наведені у скарзі
доводи колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку позивача з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при взаємовідносинах з
ТОВ «Спецкомплект-3000» за вересень 2011
року та ТОВ «Саноіл Торг» за березень
2013 року.

За результатами перевірки складено Акт
№ 174/22-2/32294905 від 04.10.2013 року (далі Акт
перевірки), в якому зроблено висновки
про безтоварність господарських
відносин між позивачем та ТОВ
«Спецкомплект-3000», ТОВ «Саноіл Торг» у
вересні 2011 року та березні 2013 року
відповідно.

На підставі Акту перевірки ДПІ
прийняті податкові
повідомлення-рішення від 23.10.2013 року:

- № , яким позивачу зменшено суму
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток в
сумі 17 990 грн.;

- № , яким позивачу визначено суму
податкового зобов'язання з ПДВ в
розмірі 1 703 599 грн. та штрафних санкцій у
розмірі 851 800 грн.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
підтверджено реальність господарських
операцій з ТОВ «Спецкомплект 3000». Інших
сум податкового кредиту по
взаємовідносинам з ТОВ «Саноіл торг»
за березень 2013 року позивачем
задекларовано не було.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, 19
січня 2010 року між позивачем та ТОВ
«Спецкомплект 3000» укладено Договір
поставки № 687/72, відповідно до умов
якого постачальник (ТОВ «Спецкомплект
3000») брав на себе зобов'язання
поставити позивачу товар (поліролі,
освіжувачі повітря, омивачі скла).

На підтвердження дійсної поставки
товарів позивач надав податкові
накладні від 01.09.2011 № 1, від 15.09.2011 № 73,
від 16.09.2011 № 84 та видаткові накладні.

Товар передано позивачу за адресами: м.
Київ вул. Броварська, 2а (Бориспільське
шосе) та м. Вишневе на вул. Промисловій,
5, що підтверджується наявними в
матеріалах справи видатковими
накладними.

Крім того, 19.01.2010 року між Харківською,
Одеською, Рівненською філіями позивача
та ТОВ «Спецкомплект 3000» укладено
аналогічні вищенаведеному договори
поставки товарів № 689/453, № 690/82 та № 691.

На підтвердження дійсної поставки
товарів згідно із вказаними договорами
позивач надав податкові накладні від
01.09.2011 № 2, від 15.09.2011 № 70, від 01.09.2011 № 3 та
видаткові накладні.

Товари було передано позивачу за
адресами: м. Харків, вул. Героїв Праці, 9,
м. Одеса, вул. Середня, 83-А, м. Рівне, вул.
Курчатова, 9, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
видатковими накладними.

За здійсненими господарськими
відносинами з ТОВ «Спецкомплект»
позивачем віднесено до витрат суму
коштів, сплачених контрагенту за
поставлені товари, та до податкового
кредиту суму податку на додану
вартість у складі ціни поставлених
контрагентом товарів у розмірі 3 598 грн.
41 коп.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що поставка товарів ТОВ
«Спецкомплект 3000» та оплата їх
вартості позивачем підтверджується
документально, господарські операції
належним чином відображено у
бухгалтерському і податковому обліку
позивача та у податковій звітності;
право на формування податкового
кредиту з податку на додану вартість
підтверджується податковими
накладними, видатковими накладними.

Господарські операції були фактично
здійсненими, оскільки спричинили
реальну зміну майнового стану платника
податку: ТОВ «Експансія» понесло
реальні витрати на оплату поставлених
ТОВ «Спецкомплект 3000» товарів. Рух
активів у процесі здійснення
господарської діяльності
підтверджується платіжними
дорученнями та податковими накладними.

Позивачем надано суду належним чином
засвідчені копії первинних документів,
які підтверджують факт здійснення
господарських операцій щодо надання
послуг та поставки товарів
контрагентом.

Натомість, відповідачем ані в акті
перевірки, ані в ході судового розгляду
не ставив під сумнів достовірність
даних, які містять вказані первинні
бухгалтерські документи, а також не
зазначав про невідповідність
первинних бухгалтерських документів
вимогам чинного податкового
законодавства, зокрема, відсутності у
них обов'язкових реквізитів.

Крім того, як убачається із змісту
договорів № 687/72 від 19.01.10, № 689/453 від
19.01.2010 року, № 690/82 від 19.01.2010 року, № 691
від 19.01.2010 року передача товару
постачальником і його приймання
покупцем по найменуванню, кількості
(вазі), якості і ціні проводиться на
підставі видаткової та/або
товарно-транспортної накладної.

Відповідно до пункту 4.3 зазначених
договорів разом з товаром покупцю
повинні передаватися документи, що
підтверджують його якість та безпеку,
включаючи завірені постачальником
копії сертифікатів відповідності,
посвідчення про якість, ветеринарні
свідоцтва, карантинні сертифікати,
висновки санітарно-гігієнічної
експертизи, довіреність представника,
в письмовому вигляді погоджене
замовлення на відповідну партію, якщо
воно було передане постачальнику для
погодження за допомогою факсу або
листом, а також інші передбачені
законом чи іншими правовими актами
документи.

Отже, документами, які підтверджують
факт здійснення поставки товару за
договорами, укладеними між ТОВ
«Експансія» (покупець) та ТОВ
«Спецкомплект3000» (постачальник), мають
бути, зокрема: видаткові накладні
та/або товарно-транспортні накладні,
завірені постачальником копії
документів про якість поставленого
товару (сертифікатів відповідності,
посвідчення про якість, ветеринарні
свідоцтва, карантинні сертифікати,
висновки санітарно-гігієнічної
експертизи тощо).

Товар було отримано працівниками
позивача, які діють згідно посадових
інструкцій, що підтверджується копіями
наказів про прийняття на роботу та
посадових інструкцій із відмітками
працівників про ознайомлення.

Також, в матеріалах справи міститься
копія висновку державної
санітарно-епідеміологічної служби від
04.08.2011 року з додатком, що підтверджує
якість поставленого товару (а.с. 94).

Крім того, в матеріалах справи відсутні
і відповідачем не надані суду будь-які
докази наявності судових рішень, які б
набрали законної сили, з приводу
незаконних дій посадових осіб
контрагентів.

Разом з тим, обов'язок сплачувати
податки та відповідальність за
порушення чинного законодавства є
персоніфікованими. Це означає, що на
платника податків не може покладатися
відповідальність за порушення, вчинені
іншими особами.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що
позивачем підтверджено реальність
господарських операцій з ТОВ
«Спецкомплект 3000», а відтак, позивач
правомірно сформував податковий
кредит та витрати по взаємовідносинам
з ТОВ «Спецкомплект 3000».

Щодо висновку відповідача про
завищення позивачем податкового
кредиту по взаємовідносинам з ТОВ
«Саноіл Торг» за березень 2013 року.

Судом першої інстанції встановлено, що
на момент проведення перевірки у
позивача не було задекларованого
податкового кредиту по
взаємовідносинам з ТОВ «Саноіл Торг».

Як вбачається з уточнюючого розрахунку
від 03.06.2013 року, позивачем самостійно
зменшено суму податкового кредиту,
сформованого по взаємовідносинам з ТОВ
«Саноіл Торг», задекларованого у
березні 2013 року на суму ПДВ 170 001 грн. 03
коп.

Відповідач був обізнаний стосовно
даного факту, про що свідчить наявна в
матеріалах справи квитанція №2 від
03.06.2013 року про прийняття уточнюючого
розрахунку позивача та платіжні
доручення про сплату позивачем штрафу
та пені за самостійне виявлене
заниження податкового зобов'язання за
березень 2013 року.

Жодних інших сум податкового кредиту
по взаємовідносинам з ТОВ «Саноіл
торг» за березень 2013 року позивачем
задекларовано не було.

Отже, висновок відповідача про
завищення позивачем податкового
кредиту по взаємовідносинам з ТОВ
«Саноіл Торг» за березень 2013 року є
помилковим.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
обґрунтованість позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції, зроблених у відповідності з
вищеназваними нормами матеріального
та процесуального права, у зв'язку з чим
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області залишити без задоволення, а
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 16 грудня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст складено 31.03.2014 року

.

Головуючий суддя
Міщук М.С.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.