Справа № 826/2742/14
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2014-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2014 року 15:40 справа
№ 826/2742/14
Окружний адміністративний суд м.Києва
у складі судді Клименчук Н.М., за участю
секретаря судового засідання Мині І.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Альянс Холдинг»
доІнспекції з питань захисту прав
споживачів у Житомирській області про
визнання протиправними та
скасування постанови №73 від 17.02.2014 за
участю представників сторін:
від позивача: Кагарлик Д.М.,
від відповідача: Гусєв О.В.
На підставі ч.3 ст.160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в судовому засіданні
проголошено вступну та резолютивну
О Б С Т А В И Н И С
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Альянс Холдинг»
(надалі - позивач, ТОВ «Альянс Холдинг»)
звернулось до Окружного
адміністративного суду м.Києва з
адміністративним позовом до Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Житомирській області (надалі -
відповідач, Інспекція) про визнання
протиправними та скасування постанови
№73 від 17.02.2014.
В обґрунтування позовних вимог
представник позивача зазначає, що
Інспекцією зроблено не вірні висновки,
які викладені в акті перевірки, що, на
думку представника позивача, призвело
до протиправного винесення постанови
про накладення стягнень №73 від 17.02.2014.
Представник відповідача проти
позовних вимог заперечував, суду
надано усні та письмові пояснення та
зазначено, що позовні вимоги є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд
Інспекція з питань захисту прав
споживачів у Житомирській області є
територіальним органом спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади, на який, згідно ст.26
Закону України «Про захист прав
споживачів» покладено обов'язок
здійснення державного контролю за
додержанням законодавства України про
захист прав споживачів та встановлено
обсяг відповідних прав щодо реалізації
вказаного обов'язку.
Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» та п.2.6 Порядку проведення
перевірок у суб'єктів господарства,
якості продукції, додержання
обов'язкових вимог щодо безпеки
продукції, а також додержання правил
торгівлі та надання послуг,
затвердженого наказом Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України від 07.03.2012 №310 Інспекцією для
здійснення позапланового заходу
контролю видано наказ від 23.12.2013 №355 про
проведення позапланової перевірки
дотримання вимог законодавства про
захист прав споживачів на АЗС №2001 ТОВ
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Житомирській області на
підставі наказу №355 від 07.03.2013 та
направлення №542 від 23.12.2013 проведено
перевірку на АЗС №2001 ТОВ «Альянс
Холдинг», яка знаходиться за адресою:
м.Житомир, майдан Визволення, 1.
За результатами проведеної перевірки
яким встановлено невідповідність
бензину марки А-95 Premium, вміст кисню до 2,7%
мас. клас D, (дата виготовлення 18.12.2013
Литва) вимогам ДСТУ 4839:2007 «Бензин
підвищеної якості, Технічні умови» за
показником «Детонаційна стійкість:
октанове число за моторним методом»;
октанове число за достатнім методом»
для бензину автомобільного А-95 Євро вид
І клас D V-Pover TM.
В ході перевірки перевіряючими
відібрано зразки продукції для
проведення їх експертизи (випробувань)
згідно акту відбору від 24.12.2013 №0082 для
проведення лабораторних досліджень у
випробувальному центрі « 10
Хіммотологічний центр».
За результатами проведених
лабораторних досліджень встановлено,
що бензин марки А-95 Євро вид І клас D V-Pover
Lietua, Литва, не відповідають вимогам
нормативних документів, про що
свідчить копія протоколу випробувань
Акредитованого Випробувального
центру « 10 Хіммотологічний центр» від
09.01.2014 №1106.
На підставі встановлених порушень
17.02.2014 Інспекцією винесено постанову
№73 про накладення стягнень,
передбачених ст.23 Закону України «Про
захист прав споживачів», якою
застосовано до товариства штраф у
Представник позивача зазначає, що
перевіряючими Інспекції складено акт
відбору зразків не за формою 2-НК.
Зазначений акт відбору не містить
основних реквізитів передбачених
Інструкцією з контролювання якості
нафти і нафтопродуктів на
підприємствах, організаціях України,
яка затверджена наказом Міністерства
палива та енергетики України від 04.06.2007
№271/121.
Частиною 3 ст.14 та ч.4 ст.15 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» визначено, що правила
відбору зразків продукції
затверджується Кабінетом Міністрів
України та форма акта відбору зразків
затверджується Кабінетом Міністрів
Порядок відбору зразків продукції для
визначення її якісних показників та
форми акта відбору зразків продукції,
затверджено Постановою Кабінету
Міністрів України від 31.10.2007 №1280
(надалі - Порядок №1280).
Наказом Міністерства палива та
енергетики України від 04.06.2007 №271/121,
затверджено Інструкцію з
контролювання якості нафти і
нафтопродуктів на підприємствах,
організаціях України (надалі -
В п.2 даної Інструкції не зазначено, що
Інструкція затверджена на виконання та
у відповідності до ст.ст.14,15 Закону «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» в той час, в Постанові
Кабінету Міністрів України від 31.10.2007
№1280 прямо вказано, що Інструкція
затверджена у відповідності до
ст.ст.14,15 Закону «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності».
Крім того, суд звертає увагу, що
Інструкція затверджена на підставі
Закону України «Про метрологію та
метрологічну діяльністю».
Як встановлено, відповідач при
відібранні проб зразків продукції
діяв за методом згідно ДСТУ 4488:2005
«Нафта і нафтопродукти. Методи
відібрання проб» затвердженого
наказом Держспоживстандарту України
від 25.11.2005 №338.
Відповідно до пп.5.6.1 п.5.6 ДСТУ 4488:2005, яким
дозволено відбирання проб з метою
контролювання якості нафтопродуктів з
роздавального пістолета колонки за
умови, що перевірка між відбиранням
проби та останнім відпуском
нафтопродукту споживачеві не
Судом не вбачається порушень в діях
відповідача при використанні
зазначеного методу відібрання проб
нафтопродуктів. Разом з тим, під час
здійснення відбору зразків
нафтопродуктів, зауваження з боку ТОВ
«Альянс-Холдинг відсутні.
Факт виявлених при проведенні
перевірки порушень підтверджується
записами у протоколі про
адміністративне правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.155 КУпАП,
складеного відносно начальника АЗС
№2001 ТОВ «Альянс-Холдинг» ОСОБА_3, якого
притягнуто до відповідальності у
вигляді накладення штрафу. В протоколі
про адміністративне правопорушення
ОСОБА_3, будь-яких зауважень до
перевіряючих та заперечень не
висловив, чим визнав свою вину,
погодившись з виявленими
правопорушеннями та сплативши
адміністративний штраф у розмірі
170,00грн. Штраф сплачено згідно
квитанції №48 від 25.02.2014.
Щодо посилань позивача на сертифікації
партії бензину, яка перевірялась. Суд
звертає увагу на наступне.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про
підтвердження відповідності»
сертифікація - процедура, за допомогою
якої визначений в установленому
порядку орган документально засвідчує
відповідність продукції, системи
управління якості, системи
екологічного управління, персоналу
встановленим законодавством вимогам
та сертифікат відповідності - документ,
який підтверджує, що продукції, системи
якості, системи управління якістю,
системи екологічного управління,
персонал відповідає встановленим
вимогам конкретного стандарту чи
іншого нормативного документа,
визначеного законодавцем.
Сертифікат відповідності видається
органом з оцінки відповідності на
певний термін дії, при цьому сертифікат
відповідності не підтверджує належну
якість конкретної реалізуємої
продукції, а лише вказує на його
відповідність вимога ДСТУ 4839:2007
«Бензини автомобільні підвищеної
якості. Технічні умови», як зазначено у
Суд звертає увагу, що кожна партія
продукції (нафтопродуктів),
виготовлена в межах дії відповідного
сертифікату відповідності,
супроводжується виробником про якість,
зокрема паспортом. Інформація про
продукцію, що міститься у сертифікаті
відповідності та в документі про
якість має однозначно
ідентифікуватися, та підтверджувати що
вказані документи видані на одну і ту
саму продукцію, а також надаватися в
повному обсязі, передбаченому
законодавством про захист прав
Документ про якість підтверджує
належну якість певної партії продукції
в умовах підприємства-виробника, який
видає документ про якість під час
відвантаження (постачання) своєї
Нафтопродукти, які потрапляють до
споживача, проходять певний ланцюг
транспортування, зберігання,
перекачування технологічним
обладнанням з одного резервуару до
іншого, а тому показники якості можуть
Отже, надані позивачем копії
сертифікатів відповідності та
документи щодо якості пального, не
можуть бути підтвердженням якості
пального, яке безпосередньо потрапляє
до кінцевого споживача через
паливно-роздавальну колонку.
Таким чином, посилання представника
позивача на порушення Інспекцією вимог
законодавства при відібрання зразків
проб нафтопродуктів не могли привести
до неправильних результатів
випробувань відібраних зразків
продукції, які здійснювались
акредитованим випробувальним центром
« 10 Хіммотологічний центр», в порядку,
встановленим діючим законодавством
З огляду на встановлені обставини
справи, суд приходить до висновку, що
оскаржувана постанова від 17.02.2014 №73
є правомірною, відповідачем при
винесенні оскаржуваної постанови діяв
на підставі, в межах наданих
повноважень та відповідно до норм
чинного законодавства, а тому позовні
вимоги є безпідставними та такими, що
не підлягають задоволенню.
Статтею 19 Конституції України, органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України та
Відповідно до ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАС України) визначено, що суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові особи і службові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Згідно із ч.1 ст.11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
Відповідно до ч.1, 2 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
За таких обставин, суд за правилами,
встановленими ст.86 КАС України,
перевіривши наявні у справі докази та
заслухавши пояснення представників
сторін, вважає заявлені позовні вимоги
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.9, 11, 69, 70, 71, 94, 158-163,
167, 254 КАС України, суд
у задоволенні позовних вимог відмовити
Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства та може
бути оскаржена в апеляційному порядку
повністю або частково за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України,
шляхом подання через суд першої
інстанції апеляційної скарги.

Суддя
Н.М. Клименчук