Справа № К/9991/33303/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/33303/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівКонюшка К.В. Мороз
Л.Л. провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи за позовом
Державного комітету України у справах
національностей та релігій (далі -
Держкомнацрелігій) до Подільської
міжрайонної виконавчої дирекції
Київського міського відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності (далі -
Подільська МРВД КМВФССТВП) про
визнання протиправним та скасування
припису за касаційною скаргою
Подільської МРВД КМВФССТВП на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 21 вересня 2010 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 травня 2010
року

в с т а н о в и л а :

У липні 2010 року Держкомнацрелігій в
Окружному адміністративному суді

м. Києва пред'явив позов до Подільської
Подільська МРВД КМВФССТВП про визнання
протиправним та скасування припису.

З урахуванням змін до позовних вимог
просив скасувати припис від 16 червня 2010
року № 106 Подільської Подільська МРВД
КМВФССТВП про усунення виявлених
порушень законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 21
вересня 2010 року, залишеною без зміни
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 травня 2010
року, позовні вимоги Держкомнацрелігій
задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Подільська
Подільська МРВД КМВФССТВП подала
касаційну скаргу, в якій вказала на те,
що оскаржувані рішення судів у справі
прийняті з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить їх скасувати та ухвалити нову
постанову у справі про відмову у
задоволенні позовних вимог
Держкомнацрелігій.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що розпорядженням
Кабінету Міністрів України від 29
грудня 2007 року № 1299-р Головою
Держкомнацрелігій було призначено
ОСОБА_4, який приступив до виконання
обов'язків, починаючи з 09 січня 2008 року
згідно з наказом № 3-к від 09 січня 2008
року.

13 травня 2009 року Кабінетом Міністрів
України прийнято розпорядження

№ 500р про звільнення ОСОБА_4 з вказаної
посади за порушення Присяги державного
службовця (пункт 6 частини першої
статті 30 Закону України "Про державну
службу"), що полягало у невиконанні ним
вимог статей 10 і 17 Закону України "Про
державну службу" та пункту 6 Порядку
проведення службового розслідування
стосовно державних службовців
(перешкоджання у проведенні службового
розслідування).

Наказом Держкомнацрелігій від 19 травня
2009 року № 73-к розпорядження Кабінетeту
Міністрів України продубльовано та у
пункті 2 зазначено, що у зв'язку із
хворобою ОСОБА_4 вважати датою
припинення його роботи на посаді
Голови Держкомнацрелігій перший
робочий день після закінчення періоду
тимчасової непрацездатності.

Згідно із матеріалами справи ОСОБА_4 у
період з 16 травня 2009 року по 26 березня
2010 року був тимчасово непрацездатним.

Відповідно до наказу
Держкомнацрелігій від 06 квітня 2010 року
№ 45-к ОСОБА_4 визнано вважати таким, що
звільнений з посади Голови
Держкомнацрелігій, починаючи з 06
квітня 2010 року.

Працівниками Подільської МРВД
КМВФССТВП проведено перевірку
Держкомнацрелігій, за результатами
якої складено акт від 14 червня 2010 року
№ 641 та внесено припис від 16 червня
2010 року № 106, яким встановлено
порушення останнім частини першої
статті 2 Закону України "Про розмір
внесків на деякі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування" та
зобов'язано відобразити у звіті форми
Ф4-ФСС з ТВП платежі у таких розмірах: р.
4 "Нараховано за актами внесків 0,00 грн.";
р.5 "Не прийнято до зарахування витрат" -
54858,05 грн.

При цьому, підставою для винесення
оскаржуваного припису стало
неприйняття до заліку грошових витрат
з виплати допомоги ОСОБА_4 у період його
тимчасової непрацездатності.

Не приймаючи до зарахування витрати
Комітету, пов'язані з оплатою
тимчасової непрацездатності ОСОБА_4,
Подільська МРВД КМВФССТВП посилається
на те, що у відповідності до листка
непрацездатності, серія АБІ л/н 303726,
виданого Київської міською клінічною
лікарнею № 8 м. Києва, період
непрацездатності склав з 16 травня 2009
року по 05 червня 2009 року. При цьому, у
графі "Стати до роботи" вказано дату 06
червня 2009 року, тобто починаючи з цієї
дати, на думку відповідача,
працездатність зазначеної особи є
відновленою.

Разом з тим, відповідно до календаря 06
червня 2009 року було суботою, тобто
вихідним днем згідно з витягом з наказу
Держкомнацрелігій від 15 листопада 2007
року № 89 "Про затвердження Регламенту",
а 08 червня 2009 року було вихідним днем у
зв'язку зі святом Трійці, яке
відзначалося 07 червня 2009 року.

Таким чином, наступним робочим днем у
даному випадку є 09 червня 2009 року.

Проте, починаючи із вказаної дати,
ОСОБА_4 не зміг приступити до роботи,
оскільки був непрацездатним з 09 червня
2009 року про 19 червня 2009 року відповідно
до листа непрацездатності, серія АБК
л/н №238039.

Задовольняючи позовні вимоги
Держкомнацрелігій суд першої
інстанції, виходив з того, що
оскаржуваний припис відповідача з
огляду на наявність підстав для
виплати на користь ОСОБА_4 допомоги за
листками непрацездатності є
протиправним.

З таким висновку погодився апеляційний
суд.

Колегія суддів вважає такий правовий
висновок судів першої та апеляційної
інстанцій правильним та таким, що
ґрунтується на повно та всебічно
встановлених обставинах справи, та є
такими, що відповідає вимогам чинного
законодавства з огляду на таке.

За правилами статті 40 Кодексу законів
про працю України (далі - КЗпП України)
не допускається звільнення працівника
з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу у період
його тимчасової непрацездатності (крім
звільнення за пунктом 5 цієї статті), а
також у період перебування працівника
у відпустці. Це правило не поширюється
на випадок повної ліквідації
підприємства, установи, організації.

Відповідно до положень статті 2 Закону
України "Про розмір внесків на деякі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування", чинного на
день виникнення спірних правовідносин,
допомога по тимчасовій
непрацездатності внаслідок
захворювання або травми, не пов'язаної
з нещасним випадком на виробництві,
виплачується застрахованим особам
Фондом соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
починаючи з шостого дня
непрацездатності за весь період до
відновлення працездатності або до
встановлення медико-соціальною
експертною комісією (МСЕК)
інвалідності незалежно від звільнення
застрахованої особи в період втрати
працездатності у порядку та розмірах,
встановлених законодавством.

Перші п'ять днів тимчасової
непрацездатності внаслідок
захворювання або травми, не пов'язаної
з нещасним випадком на виробництві,
оплачуються власником або
уповноваженим ним органом за рахунок
коштів підприємства, установи,
організації за місцем роботи у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до пункту 2.26 Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженої наказом
Міністерства праці України,
Міністерством юстиції України,
Міністерством соціального захисту
населення України від 29 липня 1993 року №
58 та зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 17 серпня 1993 року за №
100, днем звільнення вважається останній
день роботи.

Згідно із статтею 67 КЗпП України при
п'ятиденному робочому тижні
працівникам надаються два вихідних дні
на тиждень, а при шестиденному робочому
тижні - один вихідний день.

У випадку, коли святковий або неробочий
день збігається з вихідним днем,
вихідний день переноситься на
наступний після святкового або
неробочого.

Статтею 73 КЗпП України встановлено
перелік святкових та неробочих днів,
зокрема, робота не провадиться в дні
релігійних свят: 7 січня - Різдво
Христове; один день (неділя) - Пасха
(Великдень); один день (неділя) - Трійця.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками судів, що
позивачем не було допущено порушень
при нарахуванні допомоги по тимчасовій
непрацездатності ОСОБА_4

Доводи касаційної скарги не містять у
собі посилань на наявність порушень
чинного законодавства, які є
підставами для висновку про те, що
судами неправильно застосовані норми
матеріального чи процесуального права
і що призвело або могло призвести до
ухвалення незаконних та
необґрунтованих судових рішень.

Відповідно частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
зміни, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Подільської
міжрайонної виконавчої дирекції
Київського міського відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності залишити без
задоволення, а оскаржувані постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 21 вересня 2010 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 травня 2010
року в адміністративній справі за
позовом Державного комітету України у
справах національностей та релігій до
Подільської міжрайонної виконавчої
дирекції Київського міського
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про визнання
протиправним та скасування припису -
без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Конюшко К.В.

Мороз Л.Л.