Справа № 2а-1771/10/0870
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/17014/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Весельської Т.Ф.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Запорізькій області до Територіальної
державної інспекції праці у
Запорізькій області про визнання
протиправним та скасування припису,
касаційне провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Запорізькій області на
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 26 травня 2010
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 26 вересня 2011 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2010 року Регіональне
відділення Фонду державного майна
України по Запорізькій області
звернулось до суду з позовом до
Територіальної державної інспекції
праці у Запорізькій області про
визнання протиправним та скасування
припису.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 26 травня 2010
року, залишеною без зміни ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 26 вересня
2011 року, в задоволенні позову було
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, Регіональне відділення Фонду
державного майна України по
Запорізькій області звернулось з
касаційною скаргою, в якій просить
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій скасувати, а в справі
прийняти нову постанову про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
здійснивши перевірку доводів
касаційної скарги, матеріалів справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 159 КАС України
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно статті 211 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі по тексту - КАС України)
підставами касаційного оскарження є
порушення судом норм матеріального чи
процесуального права.

Відповідно до вимог статті 220 КАС
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 11 січня 2010 року
Територіальною державною інспекцією
праці у Запорізькій області було
проведено первинну планову перевірку
додержання Регіональним відділенням
Фонду державного майна України по
Запорізькій області законодавства про
працю.

За результатами перевірки від 11 січня
2010 року було складено акт № 08-02-081/0078,
згідно з яким позивач допустив
наступні порушення: порушено строки
виплати заробітної плати за час
щорічної відпустки щодо ОСОБА_3,
ОСОБА_4; порушено строк
повідомлення звільненого працівника
(ОСОБА_5) про можливість отримання
трудової книжки; звільнено вагітну
працівницю (ОСОБА_5) за пунктом 2
статті 36 КЗпП України без її
обовязкового працевлаштування.

11 січня 2010 року позивачу було видано
припис № 08-02-081-0078-0055 про усунення до 16
лютого 2010 року виявлених порушень, а
саме: усунення порушень вимог статті 115
КЗпП України, статті 21 Закону України
«Про відпустки»; усунення порушень
вимог пункту 4.2 Інструкції про порядок
ведення трудових книжок працівників;
недопущення у подальшому порушень
вимог статті 184 КЗпП України.

Розділом 3 Порядку проведення
перевірки стану додержання
законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, що проводиться
посадовими особами Державного
департаменту нагляду за додержанням
законодавства про працю та його
територіальних органів, затвердженого
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 21.03.2003
р. № 72 «Про затвердження
нормативно-правових актів щодо
виконання функцій посадовими особами
Держнаглядпраці та його
територіальних органів» (далі по
тексту - Порядок) визначено правила та
процедуру проведення перевірок
посадовими особами Держнаглядпраці та
його територіальних органів.

Відповідно до частини 3 статті 184 КЗпП
України звільнення вагітних жінок і
жінок, які мають дітей віком до трьох
років (до шести років частина шоста
статті 179), одиноких матерів при
наявності дитини віком до чотирнадцяти
років або дитини-інваліда з ініціативи
власника або уповноваженого ним органу
не допускається, крім випадків повної
ліквідації підприємства, установи,
організації, коли допускається
звільнення з обов'язковим
працевлаштуванням. Обов'язкове
працевлаштування зазначених жінок
здійснюється також у випадках їх
звільнення після закінчення
строкового трудового договору.

Отже, таким чином, роботодавець
зобов'язаний розпочати вчинення
активних дій з працевлаштування
працівника уже при його звільненні
(одразу після нього).

Судами попередніх інстанцій
встановлено та вбачається з матеріалів
справи, що ОСОБА_5 була звільнена з
установи наказом від 15 вересня 2009 року
№ 130-к, а позивач уперше звернувся до
Запорізького обласного центру
зайнятості з проханням надати
інформацію про наявні вакансії для
працевлаштування ОСОБА_5 лише
02 грудня 2009 р., що свідчить про
порушення ним положень статті 184 КЗпП
України.

Таким чином, з урахуванням викладеного,
суди першої та апеляційної інстанцій
дійшли правильного висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів вважає, що касаційну
скаргу слід залишити без задоволення,
оскільки судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана правильно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими.

Керуючись статтею 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Запорізькій області
залишити без задоволення, а постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 26 травня 2010
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 26 вересня 2011 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: