Справа № 812/890/14
Суддя: І.В.Тихонов
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 березня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/890/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді:
Тихонов І.В.

при секретарі судового засідання:
Белоконь Д.І

за участю

представника позивача:
Алфімов О.П.

представник відповідача:
Тулупова О.А.

Шиповська Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Луганську
адміністративну справу за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Сєвєродонецьке об'єднання Азот» до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення - рішення форми «Р» від
31.01.2014 № , -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року позивач звернувся до
суду з вищевказаним адміністративним
позовом. В обґрунтування заявлених
позовних вимог зазначив, що СДПІ з
обслуговування великих платників у м.
Луганську Міжрегіонального ГУ
Міністерства доходів і зборів України
було проведено камеральну (електронну)
перевірку податкової звітності з
податку на додану вартість за листопад
2013 року, за результатами якої складено
акт № 9/17-01/33270581 від 17.01.2014 року. На
підставі даного акту, з урахуванням
заперечень позивача, відповідачем було
прийняте податкове
повідомлення-рішення.

Даним податковим повідомленням -
рішенням відповідачем було визначено
ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот»
наступне податкове зобов'язання (з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій, а саме:

- № від 31.01.2014 року про збільшення
суми грошового зобов'язання податку на
додану вартість в розмірі 3 137 325,00грн. та
нарахування штрафних санкцій в розмірі
1 568 662,50грн.

Позивач вважає вищенаведене податкове
повідомлення - рішення протиправними
та такими, що підлягає скасуванню, а
також висновки, які викладені в акті
перевірки, протиправними та такими, що
не базуються на первинних
бухгалтерських та податкових
документах, які були надані посадовим
особам відповідачів. Також вважає,
вищенаведені висновки відповідача
протиправними, та такими, що не
базуються на нормах Податкового
кодексу України, в редакції яка діяла
на момент подання податкової
декларації з ПДВ за листопад 2013року. За
таких обставин, позивач просив суд
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення та
стягнути на його користь судовий збір.

Представник позивача у судовому
засіданні пред'явлені позовні вимоги
підтримав, просив суд позов
задовольнити, з викладених у ньому
підстав та з урахуванням пояснень.

Представники відповідача в судовому
засіданні пред'явлені позовні вимоги
не визнали та зазначили, що винесені на
підставі висновків перевірки позивача
податкове повідомлення - рішення №
від 31.01.2014 року, прийняті СДПІ з
обслуговування великих платників у м.
Луганську Міжрегіонального Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України є цілком обґрунтованими
та законними. Посилаючись на те, що
позивачем - ПрАТ «Сєвєродонецьке
об'єднання «Азот» до податкового
кредиту листопада 2013 року включено
податкові накладні після спливу 365 днів
з дати складання таких податкових
накладних, тобто з порушенням норм ст.
198 Податкового кодексу України, а тому
просили суд у задоволенні позову
відмовити в повному обсязі за
необгрунтованістю.

Заслухавши пояснення представника
позивача та представників відповідача,
дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог статей 69-72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню, з
таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ
«Сєвєродонецьке об'єднання Азот»
зареєстровано виконавчим комітетом
Сєвєродонецької міської ради
Луганської області 24 грудня 2004
року, перебуває на обліку в
спеціалізованій державній податковій
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м. Луганську
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів з 29 грудня 2004 року за № 351, є
платником податку на додану вартість
відповідно до свідоцтва № 100334903.

Судом встановлено, що Головним
державним ревізором - інспектором
відділу оподаткування та контролю
об'єктів і операцій управління
податкового супроводження підприємств
нафтопереробної галузі СДПІ з
обслуговування великих платників у
м. Луганську
Міжрегіонального Головного управління
Міністерства доходів і зборів України -
Шиповською Т.А. на підставі п.200.10 ст.200
розділу V ПК України, у порядку ст.76 гл.8
розділу ІІ ПК України проведено
камеральну (електронну) перевірку
податкової звітності з податку на
додану вартість за листопад 2013 року
ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот»,
код за .

За результатами даної перевірки
складено акт № № 9/17-01/33270581 від 17.01.2014
року. Згідно висновків акту
встановлені порушення абз.3 п.198.6 ст.198,
абз.11 п.п.200.1.10 п.200.1 ст.200,
п.п.200.2 ст.200 розділу V ПК України від
02.12.2010 № 2755-VІ (із змінами
та доповненнями), п.п.4.6.1 п.4.6 ст.4 глави V
Порядку заповнення та подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 25.11.2011р. № 1492, узагальнюючої
податкової консультації щодо окремих
питань відображення у податковому
обліку з податку на додану вартість
звітного періоду податкових накладних
виписаних у попередніх періодах, та
формування на їх підставі податкового
кредиту, затвердженої наказом ДПС
України від 16.02.2012р. № 127 (т.1 а.с.17-18).

Судом встановлено, що позивачем 28.01.2014
року було подано заперечення на
вищевказаний акт перевірки (т.1 а.с.30-31).

За результатами розгляду заперечень
СДПІ у м. Луганську Міжрегіонального ГУ
Міністерства доходів і зборів України
відмовив в їх задоволенні на підставі
порушення ПрАТ «Сєвєродонецьке
об'єднання Азот» норм п.86.7. ст.86 ПК
України, в зв'язку з порушенням
термінів подання заперечень,
посилаючись на те, що згідно поштового
повідомлення акт перевірки отримано
підприємством позивача 22.01.2014р.
Відповідно до розпорядженням Кабінету
Міністрів України від 21.11.2013 №920-р «Про
перенесення робочих днів у 2014 році»
було рекомендовано перенести робочий
день 3 січня 2014 року на 25 січня 2014 року. У
зв'язку з чим 25 січня 2014 року був
офіційним робочим днем. На підставі
чого податковий орган прийшов до
висновку, що термін подання заперечень
до акту перевірки сплинув 27.01.2014 року, а
заперечення позивачем направлені
28.01.2014 року, про що свідчить вхідний
реєстраційний номер 695/10 від 28.01.2014 року.

На підставі виявлених порушень СДПІ з
обслуговування великих платників у
м. Луганську Міжрегіонального
ГУ Міністерства доходів і зборів
України прийнято податкове
повідомлення - рішення № від
31.01.2014 року про збільшення суми
грошового зобов'язання податку на
додану вартість в розмірі 3 137 325,00 грн.
та нарахування штрафних санкцій в
розмірі 1 568 662,50 грн. (т.1 а.с.32).

Аналізуючи виниклі між сторонами
правовідносини, суд приходить до
наступного.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
відповідно до вимог частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони: 1) на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України та застосовує
інші нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності відповідно до частини 2
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З 01 січня 2011 року відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, визначення
вичерпного переліку податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулює
Податковий кодекс України.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового
кодексу України, право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операції з

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Згідно із п.198.2. ст.198 ПК України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.6. ст.198 ПК України
встановлено, що у разі якщо платник
податку не включив у відповідному
звітному періоді до податкового
кредиту суму податку на додану
вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Так в ході перевірки, при дослідженні
первинних бухгалтерських та
податкових документів, посадовими
особами СДПІ з обслуговування великих
платників у м. Луганську
Міжрегіонального ГУ Міністерства
доходів і зборів України було
встановлено, що ПрАТ «Сєвєродонецьке
об'єднання «Азот» до податкового
кредиту листопада 2013 року включено
податкові накладні після спливу 365 днів
з дати складання таких податкових
накладних, посилаючись на порушення ст.
198 ПК України.

Судом встановлено, що позивачем до
податкового органу було надано
податкову декларацію з податку на
додану вартість за листопад 2013 року від
20.12.2013р. разом з додатками до декларації
з податку на додану вартість, реєстр
отриманих та виданих податкових
накладних за листопад 2013р. від 20.12.2013р.,
копії розрахункових документів та
копії первинних документів до додатку 8
до податкової звітності, які надано
листом на адресу відповідача від
20.12.2013р. № 23ГлБ-7/2705 у кількості 1058 шт. (т.1
а.с.33-65; а.с.66-119; а.с.119-а).

Відповідно до абз. 11 п. 201.10 ст. 201
Податкового кодексу України у разі
відмови продавця товарів/послуг надати
податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. До заяви
додаються копії товарних чеків або
інших розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

Вищезазначена норма є спеціальною, яка
передбачає порядок формування
платниками податків податкового
кредиту за умови наявності податкових
накладних не зареєстрованих в Єдиному
реєстрі податкових накладних.

Порушення платником податку -
продавцем товарів/послуг порядку
реєстрації податкової накладної в
Єдиному реєстрі податкових накладних,
платник податку - покупець таких
товарів/послуг має право додати заяву
зі скаргою на постачальника до
податкової декларації за звітний
податковий період, у якому складено
таку податкову накладну, що є підставою
для віднесення сум податку на додану
вартість по такій податковій накладній
до податкового кредиту.

Відповідно до вимог п.14.8, п.21 розділу III
Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011р. № 1492, який діяв на час подання
позивачем - ПрАТ «Сєвєродонецьке
об'єднання «Азот» податкової
декларації з ПДВ за листопад 2013p., заява
про відмову постачальника надати
податкову накладну (порушення ним
порядку заповнення та/або порядку
реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних) є додатком 8 до
декларації з ПДВ.

Таким чином слід зазначити, що
Податковим кодексом України, в
редакції яка діяла на момент подання
ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот»
податкової декларації з ПДВ за
листопад 2013р., не передбачено
обмежувального строку на подання заяви
із скаргою, яка передбачена абз.11 п.201.10
ст. 201 Податкового кодексу України від 01
січня 2011 року та не конкретизовано
звітний податковий період, в якому
покупець має право або зобов'язаний
подати заяву зі скаргою на
постачальника, а також не передбачено
обмежувального терміну на формування
податкового кредиту у випадку не
отримання відповідної податкової
накладної від токого постачальника.

Таким чином заява про відмову
постачальника надати податкову
накладну подається в тому періоді, в
якому сума ПДВ за такою операцією
включається до складу податкового
кредиту шляхом відображення у
податковій декларації з податку на
додану вартість.

Крім того при поданні податкової
звітності за листопад 2013 року та
додатку №8 до податкової декларації з
податку на додану вартість, позивачем
було надано копії підтверджуючих
первинних та платіжних документів,
складених відповідно до Закону «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», що підтверджує
факт отримання таких товарів/послуг, а
саме по наступним постачальникам: ТОВ
«Інтер Синтез» - видаткова накладна №
РН-0502 від 26.04.2011р.; ДП Державна інспекція
з енергозбереження - накладна №15-12/27
від 17.05.2011р.; ТОВ «Азотбуд» - видаткова
накладна № РН -0000802 від 06.01.2012р., № РН
0000808 від 10.01.2012р.; ТОВ «АВ Металл Груп» -
видаткова накладна № 504091 від 23.02.2012р.;
ДП Донецька залізниця - акти приймання
виконаних будівельних робіт № 50/40 від
11.04.2012р., № 50/39 від 13.04.2012р., № 50137 від
18.04.2012р., № 50/38 від 20.04.2012р., що
підтверджує факт отримання та
здійснення господарських операцій.

Таким чином, ПрАТ «Сєвєродонецьке
об'єднання Азот» правомірно включено
до складу податкового кредиту
податкові накладні у кількості 552шт. на
суму ПДВ у розмірі 3 137 325грн., термін
складання яких не перевищує 365
календарніх днів, оскільки в редакції
Податкового кодексу України яка діяла
на момент подання підприємством
податкової декларації з ПДВ за
листопад 2013р., не встановлено строку на
подання заяви із скаргою на
постачальника до податкової
декларації за завітний податковий
період, у якому складено таку податкову
накладну, що дає підставу для
віднесення сум податку на додану
вартість по такій податковій накладній
до податкового кредиту.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи
надані докази, суд вважає за можливе
визнати протиправними та скасувати
податкове повідомлення - рішення форми
«Р» від 31.01.2014 № , з викладених
вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 158 - 163, 167 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного
акціонерного товариства
«Сєвєродонецьке об'єднання Азот» до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення - рішення форми «Р» від
31.01.2014 № - задовольнити .

Визнати протиправними та скасувати
податкове повідомлення - рішення форми
«Р» від 31.01.2014 № про збільшення
суми грошового зобов'язання податку на
додану вартість в розмірі 3 137 325,00
гривень (три мільйона сто тридцять сім
тисяч триста двадцять п'ять грн.) 00коп.
та нарахування штрафних санкцій в
розмірі 1 568 662,50 гривень (один мільйон
п'ятсот шістдесят вісім тисяч шістсот
шістдесят дві гривні) 50коп.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Приватного акціонерного
товариства «Сєвєродонецьке об'єднання
Азот», судові витрати у
розмірі 4872,00 гривні (чотири тисячі
вісімсот сімдесят дві гривні) 00коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Повний текст постанови складено та
підписано у повному обсязі 28 березня 2014
року.

Суддя
І.В.Тихонов