Справа № 1570/795/12
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 року м.
Київ К/9991/42529/12

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

за участю секретаря Ковтун О.С.,

та представників сторін:

позивача - не з'явились,

відповідача - Тараненко Р.Ю.,

розглянув у судовому засіданні
касаційну скаргу державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Одеської області Державної
податкової служби (далі - ДПІ)

на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 09.04.2012

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 05.06.2012

у справі № 2а/1570/795/2012

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Олдеко" (далі -
Товариство)

до ДПІ

про визнання неправомірними дій.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

У січні 2012 року Товариство звернулося
до Одеського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просило визнати протиправними
дії ДПІ по проведенню зустрічної
звірки позивача щодо підтвердження
господарських правовідносин з
контрагентами за жовтень 2011 року, яку
було оформлено складенням акта від
14.12.2011 № 3070/23-5/37680145 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ «Олдеко» щодо
підтвердження господарських
правовідносин з платниками податків за
жовтень 2011 року», а також визнати
протиправними дії ДПІ по складенню
названого акта.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 09.04.2012,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 05.06.2012, позов задоволено частково;
визнано протиправними дії податкової
інспекції зі складення актів про
неможливість проведення зустрічних
звірок Товариства щодо підтвердження
господарських взаємовідносин з
платниками податків за жовтень,
листопад, грудень 2011 року, відповідно,
від 14.12.2011 № 3070/23-5/37680145, від 17.02.2012 №
318/23-5/37680145 та від 24.02.2012 № 505/23-5/37680145 з тих
мотивів, що висновки зазначених актів
не ґрунтуються на безпосередньому
дослідженні податковим органом
первинних документів платника; у решті
позову відмовлено.

Посилаючись на невідповідність
висновків судів дійсним обставинам
справи та вимогам чинного
законодавства, ДПІ звернулася до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій просять
скасувати ухвалені у справі судові
акти та повністю відмовити у
задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
відповідність висновків судів наявним
у матеріалах справи доказам,
правильність застосування судами норм
матеріального права та дотримання ними
процесуальних норм, обговоривши доводи
касаційної скарги, Вищий
адміністративний суд України вважає за
необхідне повністю відмовити
задоволенні позову Товариства з
урахуванням такого.

Так, судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
здійснення зустрічних звірок
взаємовідносин позивача з його
контрагентами ДПІ було складено акти
від 14.12.2011 № 3070/23-5/37680145, від 17.02.2012 №
318/23-5/37680145 та від 24.02.2012 № 505/23-5/37680145 про
неможливість проведення відповідних
звірок, в яких водночас зазначено, що
правочини, укладені між позивачем та
контрагентами-постачальниками,
контрагентами-покупцями, здійснені без
мети настання відповідних цим
правочинам правових наслідків, а тому є
нікчемними та не можуть викликати
зміни у податковому обліку позивача,
крім тих, що пов'язані з їх недійсністю.

Відповідно до пункту 73.5 статті 73
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право з метою отримання податкової
інформації проводити зустрічні звірки
суб'єктів господарювання щодо платника
податків. Зустрічною звіркою
вважається співставлення даних
первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків. Зустрічні
звірки не є перевірками і проводяться в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

У справі, що переглядається, висновок
судів щодо оформлення результатів
зустрічних звірок позивача
зазначеними актами зроблений без
урахування такого.

Підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17
Податкового кодексу України надано
право платникам податків оскаржувати в
порядку, встановленому цим Кодексом,
рішення, дії (бездіяльність)
контролюючих органів (посадових осіб).

Диспозиція цієї статті передбачає
оскарження: дій службової особи
податкового органу, які пов'язані з
порушенням порядку проведення
перевірки; дій, які полягають у
перевищенні повноважень службовою
особою щодо обмеження прав у
можливості ознайомлення з
результатами контрольного заходу; дій
щодо проведення перевірки без
установлених законом підстав та/або з
порушенням вимог чинного
законодавства тощо.

Наказом Державної податкової
адміністрації України від 22.04.2011 року №
236 затверджено Методичні рекомендації
щодо організації та проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок. Відповідно до
пункту 4.4 цих Методичних рекомендацій у
разі встановлення фактів, що не дають
змогу провести зустрічну звірку
суб'єкта господарювання, зокрема у
зв'язку із зняттям з обліку,
встановленням відсутності суб'єкта
господарювання та/або його посадових
осіб за місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання,
реєструє його у Журналі реєстрації
довідок про результати проведення
зустрічної звірки (актів про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання, неявки
для підписання, відмови від писання
Довідки про результати проведення
зустрічної звірки) та вживає
відповідних заходів, передбачених
актами ДПС України. При подальшому
залученні суб'єкта господарювання
(посадових осіб суб'єкта
господарювання) до проведення
зустрічної звірки відповідальний
підрозділ органу ДПС забезпечує
проведення такої звірки.

Зі змісту викладеного слідує, що дії з
оформлення результатів зустрічної
звірки актом про неможливість
проведення зустрічної звірки є, по
суті, виконанням службовими особами
своїх обов'язків, а самі по собі
висновки вказаного акту не створюють
відносин владного підпорядкування, що
є необхідною ознакою публічно-правових
відносин. Проведення зустрічних звірок
є лише процедурним заходом зі збору
податковим органом інформації щодо
дотримання платником податкового
законодавства у рамках податкового
контролю.

Як випливає зі змісту статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
ущемлення прав чи свобод.

Таким чином, у контексті наведених
приписів до адміністративного суду
вправі звернутися кожна особа, яка
вважає, що її право чи охоронюваний
законом інтерес порушено чи
оспорюється, позаяк підставою для
звернення особи за до суду з позовом є
її суб'єктивне уявлення, особисте
переконання в порушенні прав чи свобод.
Однак обов'язковою умовою здійснення
такого захисту судом є об'єктивна
наявність відповідного порушення
права або законного інтересу на момент
звернення до суду.

Оскільки дії зі складення зазначених
актів не відповідають критерію
юридичної значимості, не створюють для
платника жодних правових наслідків у
вигляді виникнення, зміни або
припинення його прав та не породжують
для нього будь-яких обов'язків, то
висновок судів про наявність підстав
для задоволення позову у розглядуваній
частині є неправильним.

В іншій частині ухвалені у справі
судові акти попередніх інстанцій
учасниками спору не оскаржуються.
Касаційним судом не виявлено порушень
судами норм матеріального та
процесуального права, на які відсутні
посилання у поданій скарзі.

З урахуванням викладеного Вищий
адміністративний суд України вважає за
необхідне змінити прийняті у справі
судові акти та повністю відмовити у
позові.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 223, 225, 230,
232 Кодексу адміністративного
судочинства України, Вищий
адміністративний суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Одеської області
Державної податкової служби
задовольнити частково.

2. Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 09.04.2012 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 05.06.2012 у
справі № 2а/1570/795/2012 змінити в частині
визнання протиправними дій державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Одеської області
Державної податкової служби зі
складення актів про неможливість
проведення зустрічних звірок
Товариства щодо підтвердження
господарських взаємовідносин з
платниками податків за жовтень,
листопад, грудень 2011 року, відповідно,
від 14.12.2011 № 3070/23-5/37680145, від 17.02.2012 №
318/23-5/37680145 та від 24.02.2012 № 505/23-5/37680145.

У цій частині позову відмовити.

3. В решті постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
09.04.2012 та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 05.06.2012 у
справі № 2а/1570/795/2012 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України в
порядку статей 236-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова І.В. Приходько