Справа № 807/772/14
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2014 рокум. Ужгород№ 807/772/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.

при секретарі Лумей В.Г.,

за участю:

позивача: Управління Пенсійного фонду
України в м. Ужгороді Закарпатської
області, представник - не з'явився,

відповідача: Публічне акціонерне
товариство "Управління механізації
будівництва", представник - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою Управління Пенсійного
фонду України в м. Ужгороді
Закарпатської області до Публічного
акціонерного товариства "Управління
механізації будівництва" про стягнення
заборгованості , -

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Ужгороді Закарпатської області
звернулося до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Публічного
акціонерного товариства "Управління
механізації будівництва" про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій в сумі 38720,77 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився,
але подав до суду заяву про розгляд
справи без його участі за наявними
матеріалами.

Відповідач письмове заперечення проти
позову не подав, в судове засідання
повторно не з'явився, явку представника
не забезпечив, хоча повідомлявся
належним чином про дату, час і місце
розгляду даної справи, а відтак на
підставі ст. 35 КАС України, сторона
вважається належним чином
повідомленою про дату, час та місце
судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України У
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вищезазначене та згідно ч.6
ст. 128 КАС України, оскільки немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд
розглядає справу у письмовому
провадженні.

Розглянувши подані позивачем
документи та матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України "
Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або вислугу років, які
відповідно до законодавства, що діяло
раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюються згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди,
особам, зазначеним вище, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
(1058-15) в разі досягнення пенсійного віку
та наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення" (1788-12).

При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом (1058- 15).

Порядок відшкодування підприємствами
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
регламентується інструкцією про
порядок обчислення і сплати
страхувальника та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, яка
затверджена Постановою правління
Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №
21-1 (z0064-04) та зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за
№ 64/8663.

Встановлено єдиний порядок як для
відшкодування пенсій призначених
відповідно до пункту "а" статті 13 Закону
України "Про пенсійне
забезпечення"(1788-12) (по Списку 1)так і для
пенсій призначених відповідно до
пункту "б" зазначеної статті (по Списку
2) та інших видів пільгових пенсій.
Розрахунок надсилається підприємству
(платнику збору) раз на рік, до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених пенсій. Якщо ж
настають обставини, що впливають на
суму відшкодування підприємство
повідомляється про такі зміни не
пізніше ніж у місячний термін з моменту
їх настання.

Підприємства вносять дану плату
щомісячно до 25 числа. Тому, даний
обов'язок сплати не ставиться в
залежність від наявності чи
відсутності коштів у відповідача,
фактичної діяльності або інших
чинників.

У відповідності до вимог Закон України
№ 400/97, визначається об'єкт для
нарахування збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування та його
ставка, передбачений відповідний
обов'язок платників збору
відшкодовувати Пенсійному фонду
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій в 100 відсотковому
відношенні до таких витрат.

Дані витрати позивачу відшкодовують
підприємства не залежно від форми
власності та господарювання. У випадку,
якщо особа має стаж, що дає право на
призначення цих пенсій на кількох
підприємствах, витрати покриваються
цими підприємствами пропорційно стажу
роботи. Інших джерел на фінансування
зазначених пенсій у бюджеті Пенсійного
фонду не передбачено.

Однак, за період за жовтень 2013 року -
лютий 2014 року платником підлягало
відшкодуванню 100 відсотків фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день у нього на роботах з важкими та
шкідливими умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України.

Згідно з тарифами на оплату послуг,
пов'язаних з виплатою і доставкою
державних пенсій та грошової допомоги,
затверджених Наказом Держкомзв'язку та
інформатизації України № 166 від 22.07.2004
року, розмір плати за виплату та
доставку відповідних сум пенсій та
грошової допомоги становлять для міста
0, 79%, для села 1, 56%.

Судом встановлено, що на адресу
відповідача позивачем щомісячно
направлялися повідомлення із
зазначенням поіменного списка
пенсіонерів, які працювали на
підприємстві - правопопередникові
відповідача в шкідливих умовах праці
повний робочий день на атестованих
робочих місцях разом із щомісячними
розрахунками сум фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах (а.с.6-18
). Громадяни ОСОБА_1; ОСОБА_2; ОСОБА_3;
ОСОБА_4; ОСОБА_5; ОСОБА_6 в порядку
визначеному законодавством набули
право на пільгове пенсійне
забезпечення по Списку № 2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, на підставі чого їм відповідно
до пункту "б" ст. 13 Закону України " Про
пенсійне забезпечення" від 05.11.1991р. була
призначена пенсія до досягнення ними
загальновстановленого пенсійного
віку. Дані обставини засвідчуються
відомостями пенсійних справ вказаних у
списках пенсіонерів, підтверджуються
документально.

Доказом про отримання відповідачем
вищевказаних повідомлень є наявні в
матеріалах справи копії повідомлень
про вручення поштових відправлень (а.
с.5-9). Згідно даних повідомлень та
зведеному розрахунку, який також
міститься у матеріалах справи (а.с.19),
суми фактичних витрат Пенсійного
фонду на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених громадянам -
пільговикам, які відповідно до розділу"
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" підлягають
відшкодуванню підприємством ПАТ
"Управління механізації будівництва"
за спірний період з жовтня 2013 року -
лютий 2014 року становлять суму в розмірі
38720,77 грн.

Сума заборгованості та дії управління
ПФУ по її нарахуванню відповідачем не
оспорювалась у встановленому порядку,
відповідне зобов'язання ним не
сплачено та не наведено причин такої
несплати.

Ненадходження належних до
відшкодування сум до бюджету
Пенсійного фонду перешкоджає
виконанню одного з основних завдань
Фонду - забезпечення збирання та
акумулювання коштів, призначених для
повного та своєчасного фінансування
виплати пенсій.

На час розгляду даної адміністративної
справи відповідачем заборгованість не
погашена.

За наведених обставин, позовні вимоги
підтверджені належними та допустимими
доказами і підлягають до задоволення
повністю.

Судові витрати по справі згідно ч.4 ст. 94
КАС України з відповідача не
стягуються.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 11, 70, 71, 86, 94, 104-107, ч.6 128, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Управління Пенсійного фонду
України в м. Ужгороді Закарпатської
області до Публічного акціонерного
товариства "Управління механізації
будівництва" про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій в сумі 38720,77 грн. - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Управління механізації
будівництва" (вул. Огарьова, буд. 6-8, м.
Ужгород, Закарпатська область,88000,
ідентифікаційний код 05433778 ) на користь
державного бюджету про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій в сумі 38720,77 грн. (тридцять вісім
тисяч сімсот двадцять гривень сімдесят
сім копійок).

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

СуддяП.П. Микуляк