Справа № 872/10110/13
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2014 рокусправа № 804/4159/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Надточого В.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
квітня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Кривому Розі
Дніпропетровської області про
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення коштів, -

в с т а н о в и В :

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
квітня 2013 року у задоволенні позовних
вимог Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області
відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду справи, тому у відповідності
до положення ст. 41 КАС України
фіксування судового процесу не
здійснюється.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши
законність та обґрунтованість
оскарженої постанови, не знаходить
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
актом щомісячної звірки по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за січень 2013 року,
Управлінням Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області визначено
суму допомоги на поховання, виплаченої
сім'ї померлого або особі, яка
здійснила поховання особи, яка
отримувала пенсію по інвалідності в
наслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, в частині, що підлягає
відшкодуванню у розмірі 300,00 грн., а
Відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області - 0,00 грн.

Згідно довідки про суму допомоги на
поховання, виплачену сім'ї померлого,
який отримав пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсію у зв'язку з
втратою годувальника, або осіб які
здійснили поховання, в частині, що
підлягає відшкодуванню Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в січні 2013 року,
судом було встановлено, що в січні 2013
року було виплачено 300,00 грн. ОСОБА_1
після смерті ОСОБА_2, яка отримувала
пенсію за рахунок коштів Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві у розмірі 150,00
грн.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 померла у віці 85 років
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть Серії
НОМЕР_1

Представником Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області, на виконання ухвали
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2013
року, було надано суду копії виписок з
акту огляду ОСОБА_4, копію трудових
рекомендацій та копію свідоцтва про
смерть ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2
року.

Отже, судом першої інстанції правильно
зазначено про відсутність причинного
зв'язку між смертю ОСОБА_2 та її
виробничою травмою або професійним
захворюванням, оскільки докази щодо
наявності причинного зв'язку між
смертю особи та професійним
захворюванням було надано позивачем
лише щодо ОСОБА_4, який помер ще у 1983
році.

Актом щомісячної звірки по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за лютий 2013 року,
Управлінням Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області визначено
суму допомоги на поховання, виплаченої
сім'ї померлого або особі, яка
здійснила поховання особи, яка
отримувала пенсію по інвалідності в
наслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, в частині, що підлягає
відшкодуванню у розмірі 0,00 грн., та
Відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області - 0,00 грн.

Відповідно ст.1 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від 14
січня 1998 року № 16/98-ВР (далі - Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включав матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати забезпечення громадян у разі
хвороби, повної, часткової або
тимчасової втрати працездатності,
втрати годувальника, безробіття з
незалежних від них обставин, а також у
старості та в інших випадках,
передбачених законом, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати страхових внесків власником або
уповноваженим ним органом,
громадянами, а також бюджетних та інших
джерел, передбачених законом.

Згідно ст.4 Основ, залежно від
страхового випадку є такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття;
інші види страхування, передбачені
законами України. Відносини, що
виникають за зазначеними у частині
першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

Види соціальних послуг та
матеріального забезпечення за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням визначені у
статті 25 Основ. Усі види страхування,
крім медичного, включають в себе
допомогу на поховання. Так, зокрема, до
пенсійного страхування входить
допомога на поховання пенсіонерів; до
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими похованням, - допомога на
поховання (крім поховання пенсіонерів,
безробітних та осіб, які померли від
нещасного випадку на виробництві; до
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання - допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Відповідно п.5 ч.1 ст. 24 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" № 1105-Х1V (далі Закон
№1105), Фонд зобов'язано співпрацювати з
фондами з інших видів соціального
страхування у фінансуванні заходів,
пов'язаних з матеріальним
забезпеченням та наданням соціальних
послуг застрахованим, у кожному
конкретному випадку спільно приймаючи
рішення щодо того, хто з них братиме
участь у фінансуванні цих заходів.

Згідно ст. 21 цього Закону визначені
соціальні послуги та виплати, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом. Так, у разі настання страхового
випадку Фонд у встановленому законом
порядку повинен, зокрема, своєчасно та
в повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачувати відповідні
кошти йому або особам, які перебували
на його утриманні; організовувати
поховання померлого, відшкодовувати
вартість пов'язаних з цим ритуальних
послуг відповідно до місцевих умов.

Відповідно до частини восьмої статті 34
Закону № 1105, у разі смерті потерпілого
від нещасного випадку або професійного
захворювання витрати на його поховання
несе Фонд згідно з порядком, визначеним
Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення витрат на поховання
у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 11 липня 2001 року
№826, регулює питання відшкодування
Фондом таких витрат страхувальнику або
сім'ї застрахованого, чи іншій особі,
яка здійснювала поховання потерпілого,
на організацію поховання та пов'язаних
з цим ритуальних послуг. Витрати на
поховання провадяться у разі смерті
потерпілого, що настала за обставин, за
яких настає страховий випадок
державного соціального страхування
громадян від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, перелік яких наведено
Кабінетом Міністрів України (пункт 2
цього Порядку).

Організація поховання працівника, який
загинув на виробництві або помер у
лікарні під час лікування отриманої на
виробництві травми, проводиться
страхувальником (пункт 5 зазначеного
Порядку).

Згідно ч. 9 ст. 34 Закону № 1105 у разі
смерті потерпілого, який одержував
страхові виплати і не працював, розмір
відшкодування шкоди особам, зазначеним
у статті 33 цього Закону, визначається
виходячи із суми щомісячних страхових
виплат і пенсій, які одержував
потерпілий на день його смерті, з
відповідним коригуванням щомісячних
страхових виплат згідно із статтею 29
цього Закону. Причинний зв'язок смерті
потерпілого з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я має
підтверджуватися висновками
відповідних медичних закладів.

Відповідно ч. 4 ст. 26 Основ та частини
другої статті 24 Закону № 1105 вбачається:
якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулась застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика та відшкодувати понесені
ним витрати.

Відповідно до Закону № 1105, який
визначає правову основу, економічний
механізм та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, що призвели
до втрати працездатності або загибелі
застрахованих на виробництві осіб та
зазначеного вище Порядку,
затвердженого на виконання частини 8
статті 34 цього Закону, Фонд
зобов'язаний відшкодовувати виплачені
іншими страховиками суми допомоги на
поховання лише тих осіб, які померли
від нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання, тобто
за умови наявності причинного зв'язку
їх смерті з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я .

Так, зокрема стаття 21 цього Закону
пов'язує виникнення такого обов'язку у
Фонду зі смертю працівника, а не з
отриманням померлим, який не працював,
зазначеної вище пенсії.

Таким чином, з наданих суду доказів не
вбачається, що смерть ОСОБА_2 пов'язана
з нещасним випадком на виробництві або
професійним захворюванням, у зв'язку з
чим витрати на виплату та доставку
допомоги на її поховання в сумі 300,00 грн.
не підлягають відшкодуванню
Відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області.

Також додатково суд зазначає, що
позивачем у позовній заяві заявлено до
стягнення та до включення до актів
звірки суму за січень та лютий 2013 року у
розмірі 302,37 грн., проте, з наданих
позивачем доказів вбачається, що за
січень 2013 року позивачем було
перераховано на користь ОСОБА_1 після
смерті ОСОБА_2 300,00 грн., а у лютому 2013
року взагалі таких витрат не було. У
зв'язку з чим, суд вважає, що позивачем
було невірно визначено суму, яка
підлягає відшкодуванню.

З огляду на викладене, судом першої
інстанції правомірно відмовлено у
задоволенні позовних вимог Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області.

Переглядаючи справу в межах доводів
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що постанова окружного суду
відповідає вимогам закону, підстави
для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

у х в а л и В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
квітня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко