Справа № 826/2195/14
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2014 року 13:57 №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Каракашьяна С.К.,
при секретарі Бабич Г.Ю., за участі
позивача представника відповідача
Данилюка Р.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу
до Відділу державної виконавчої
служби Деснянського районного
управління юстиції міста Києва
про визнання протиправною та
скасування постанови.
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:
ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач)
звернулось з позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції в м. Києві (далі по тексту -
відповідач). В позовній заяві позивач
просить суд визнати протиправною та
скасувати постанову від 25.01.2014 р.
ВП№41523301 про стягнення з позивача
Позивач стверджує, що зазначене
рішення порушує публічно-правовий
порядок, права та охоронювані законом
інтереси позивача. При цьому позивач
зазначає, що ним не було отримано
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог заперечує,
та зазначає, що постанову про відкриття
виконавчого провадження було
направлено позивачу своєчасно, та не
було отримано з незалежних від
відповідача причин.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом, на виконанні у
відділі державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції міста Києва перебуває
виконавче провадження №41523301, відкрите
на підставі виконавчого напису № 7978,
виданого 13.11.2013 приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
звернення стягнення на нерухоме майно -
квартиру, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_2.

Постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у м.Києві від 16.01.2014 року
відкрито виконавче провадження та
запропоновано боржнику самостійно
виконати рішення суду та надати до
відділу документальне підтверджене
виконання документа в строк до семи
днів з моменту винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження, а
саме : в строк до 23.01.2014 року.

Постановою від 25 січня 2014 року
відповідачем стягнуто з позивача
виконавчий збір у розмірі 74713,30 грн.

Суд з правомірністю винесення
даної постанови не погоджується,
виходячи з наступного.

Як вбачається з конверту
поштового відправлення, наданого
відповідачем, постанову про відкриття
виконавчого провадження було
направлено позивачу 20 січня 2014 року,
повернуто відділенням поштового
зв'язку з відміткою «за письмовою
відмовою адресата від одержання» 18
лютого 2014 року.

Отже, направлення постанови про
відкриття виконавчого провадження 20
січня 2014 року унеможливило її
виконання у семиденний строк з моменту
винесення, оскільки, з урахуванням
нормативно встановлених строків обігу
поштової кореспонденції по місту
Києву, позивач міг її отримати не
раніше 23.01.2014р.

Крім того, на момент винесення
постанови про стягнення виконавчого
збору (25.01.2014р.) у відповідача була
відсутня інформація про отримання
позивачем постанови про відкриття
виконавчого провадження, чи повернення
постанови, оскільки повернення
відбулося не раніше 18.02.2014р.

Частиною другою статті 19
Конституції України передбачено, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини третьої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною другою статті 30
Закону України «Про виконавче
провадження», у разі, якщо копія
постанови про відкриття виконавчого
провадження одержана боржником
несвоєчасно, внаслідок чого боржник
був позбавлений можливості
добровільно виконати рішення у
встановлений державним виконавцем
строк, за письмовою заявою боржника при
підтвердженні факту несвоєчасного
одержання вказаної постанови
державний виконавець відкладає
провадження виконавчих дій у порядку,
встановленому статтею 32 цього Закону,
та поновлює боржнику строк для
добровільного виконання рішення.

Отже, вищезазначеною нормою
встановлені можливі наслідки
несвоєчасного отримання боржником
постанови про відкриття виконавчого
провадження (відкладення виконавчих
дій, поновлення строку для
добровільного виконання), підстави для
застосування таких наслідків
(позбавлення можливості добровільного
виконання).

Частиною першою статті 28 Закону
України "Про виконавче провадження",
передбачено, що у разі невиконання
боржником рішення майнового характеру
у строк, встановлений частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
його виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених
розмірах виконавчий збір стягується з
боржника також у разі повернення
виконавчого документа без виконання за
письмовою заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема, шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини першої
статті 27 Закону України "Про виконавче
провадження", у разі ненадання
боржником у строки, встановлені
частиною другою статті 25 цього Закону
для самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

Оскільки відповідачем не було
надано жодних доказів вручення
позивачу постанови про відкриття
виконавчого провадження, а на момент
винесення оспорюваної постанови
відповідач не мав жодних доказів щодо
повідомлення чи не повідомлення
позивача про відкриття, судом
вбачаються протиправними дії
відповідача, зокрема, стягнення з
позивача виконавчого збору.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до частини першої
статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163, 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити
повністю.

Визнати протиправною та
скасувати постанову Відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції в м. Києві
від 25.01.2014 р. ВП№41523301.

Судові витрати в сумі 73,08грн.
присудити на користь ОСОБА_2 за рахунок
Державного бюджету України.

Покласти на відповідний підрозділ
Державної казначейської служби
України виконання постанови суду в
частині стягнення судових витрат за
рахунок бюджетних асигнувань Відділу
державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції в м. Києві.

Постанова може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
С.К. Каракашьян

Повний текст постанови
виготовлений та підписаний 14.03.2014р.