Справа № 815/1580/14
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1580/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року
м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Судді
Харченко Ю.В.

При секретарі
Кипаренко Н.Ю.

За участю представників сторін:

Від позивача: Балтської Об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області не з'явився. Надіслав
до суду клопотання (вхід.№7220/14 від
25.03.2014р.) про розгляд справи за
відсутності представника Інспекції в
порядку письмового провадження.

Від відповідача: Відділу державної
виконавчої служби Кодимського
районного управління юстиції до суду
не з'явився, незважаючи на те, що про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином та
своєчасно.

Розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом Балтської
Об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Одеській області до
Відділу державної виконавчої служби
Кодимського районного управління
юстиції про визнання неправомірними
дій щодо винесення постанови від
20.02.2014р. про відмову у відкритті
виконавчого провадження, скасування
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження (ВП №42135321) від
20.02.2014р., зобов'язання відкрити
виконавче провадження з виконання
постанови Одеського окружного
адміністративного суду від 10.09.2013р. по
справі №815/5476/13-а, та виконати дану
постанову суду, -

ВСТАНОВИВ:

Балтська Об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів в Одеській області
звернулась до Одеського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою, в якій просить суд визнати
неправомірними дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Кодимського
районного управління юстиції Кушнір
С.М. щодо винесення постанови від
20.02.2014р. про відмову у відкритті
виконавчого провадження, скасувати
постанову державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Кодимського районного управління
юстиції Кушнір С.М. про відмову у
відкритті виконавчого провадження (ВП
№42135321) від 20.02.2014р., зобов'язати
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Кодимського районного управління
юстиції Кушнір С.М. відкрити виконавче
провадження з виконання постанови
Одеського окружного адміністративного
суду від 10.09.2013р. по справі №815/5476/13-а, та
виконати дану постанову суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідно до
ч.ч.1,2 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом. Також, податковий орган
зазначає, що згідно з ч.ч.1,2 ст.17 Закону
України «Про виконавче провадження»
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою, зокрема, такі виконавчі
документи: виконавчі листи, що
видаються судами, і накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду та
рішень Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті. До того ж,
податковий орган зазначає, що
роз'яснення Вищого адміністративного
суду України №1484/12/13-13 від 24.10.2013р.
носять лише рекомендаційний характер,
та в жодному разі не можуть бути
підставою для відмови у відкритті
виконавчого провадження.

Відповідач - Відділ державної
виконавчої служби Кодимського
районного управління юстиції з
позовними вимогами не погоджується та
вважає їх необґрунтованими з підстав,
викладених у письмових запереченнях на
адміністративний позов (від 18.03.2014р.
вхід.№ЕП/310/14), наголошуючи, зокрема, на
правомірності винесення оскаржуваної
Постанови від 20.02.2014р. ВП №42134989 про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову у прийнятті до
провадження виконавчого документа),
оскільки відповідно до роз'яснень
Вищого адміністративного суду України
№1484/12/13-13 від 24.10.2013р. повноваження щодо
стягнення податкового боргу із
платників податків-юридичних осіб
покладається на органи доходів і
зборів, які відповідно до пунктів 95.7-95.21
статті 95 Податкового кодексу України,
мають повноваження та чітко визначену
процедуру погашення податкового боргу
за рахунок реалізації майна цих
платників податків. Дане роз'яснення
виключає підстави для відкриття
виконавчого провадження та діяльність
виконавчої служби з примусового
виконання рішення про стягнення боргу
з платників податків, у зв'язку з чим, на
думку відповідача, виконавчий документ
не підлягає виконанню органами
державної виконавчої служби, так як це
суперечить положенню ст.1 Закону
України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши наявні у матеріалах справи
письмові докази в сукупності та
системно проаналізувавши приписи
чинного законодавства, суд встановив
наступне.

Основи організації та діяльності
державної виконавчої служби, її
завдання, правовий статус працівників
органів державної виконавчої служби та
їх соціальний захист визначено
положеннями Закону України «Про
державну виконавчу службу» від 24
березня 1998року №202/98-ВР (зі змінами та
доповненнями), відповідно до ст.1 якого
державна виконавча служба входить до
системи органів Міністерства юстиції
України і здійснює виконання рішень
судів, третейських судів та інших
органів, а також посадових осіб
відповідно до законів України.
Завданням державної виконавчої служби
є своєчасне, повне і неупереджене
примусове виконання рішень,
передбачених законом.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про
державну виконавчу службу» правову
основу діяльності державної
виконавчої служби становлять
Конституція України, цей Закон, інші
закони та нормативно-правові акти, що
прийняті на їх виконання.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначено Законом України «Про
виконавче провадження» від 21 квітня
1999року №606-XIV (зі змінами та
доповненнями), відповідно до ст.1 якого
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.2 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України. Примусове виконання
рішень здійснюють державні виконавці,
визначені Законом України "Про
державну виконавчу службу".

Частинами 1,3 статті 5 означеного закону
передбачено, що вимоги державного
виконавця щодо виконання рішень
обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.
Невиконання законних вимог державного
виконавця тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Частинами 1,2 статті 17 Закону України
«Про виконавче провадження»
передбачено, що примусове виконання
рішень здійснюється державною
виконавчою службою на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом. Відповідно до цього Закону
підлягають виконанню державною
виконавчою службою, зокрема, такі
виконавчі документи: виконавчі листи,
що видаються судами, і накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду та
рішень Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті.

Так, судом встановлено, що Постановою
Одеського окружного адміністративного
суду від 10.09.2013р. по справі №815/5476/13-а,
задоволено адміністративний позов
Балтської Об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Одеській
області, та присуджено до стягнення і
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ГАЗМОНТАЖСПЕЦБУД",
на користь держави, борг у сумі
252749,77грн.

На виконання означеної Постанови
Одеського окружного адміністративного
суду від 10.09.2013р. по справі №815/5476/13,
Балтській Об'єднаній державній
податковій інспекції Головного
управління Міндоходів в Одеській
області 21.10.2013р. був виданий виконавчий
лист.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Так, з урахуванням вищевказаних
приписів Закону України «Про виконавче
провадження», стягувач - Балтська
Об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів в
Одеській області звернулась до Відділу
державної виконавчої служби
Кодимського районного управління
юстиції з відповідною заявою від
28.10.2013р. №2756/9/15-08-10-023 про примусове
виконання виконавчого листа по справі
№815/5476/13.

Зокрема, судом встановлено, що 25.01.2014р.
державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Кодимського районного управління
юстиції Кушнір С.М. при примусовому
виконанні виконавчого листа Одеського
окружного адміністративного суду від
21.10.2013р. по справі №815/5476/13, щодо
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ГАЗМОНТАЖСПЕЦБУД",
на користь держави, боргу у сумі
252749,77грн., винесено Постанову ВП №40494954
про повернення виконавчого документа.

Також, судом з'ясовано, що 04.02.2014р.
стягувач - Балтська Об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів в Одеській
області повторно звернулась до Відділу
державної виконавчої служби
Кодимського районного управління
юстиції з заявою №778/9/15-08-25-01 про
примусове виконання виконавчого листа
по справі №815/5476/13.

За результатами розгляду вищевказаної
заяви податкового органу від 04.02.2014р.
№778/9/15-08-25-01 про примусове виконання
виконавчого листа по справі №815/5476/13,
державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Кодимського районного управління
юстиції Кушнір С.М., винесено Постанову
від 20.02.2014р. ВП №42134989 про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову у прийнятті до провадження
виконавчого документа).

Не погодившись із означеною Постановою
Відділу державної виконавчої служби
Кодимського районного управління
юстиції від 20.02.2014р. ВП №42134989 про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову у прийнятті до
провадження виконавчого документа),
позивач звернувся до Одеського
окружного адміністративного суду з
даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги
Балтської Об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Одеській
області є правомірними, документально
підтвердженими, та такими, що
ґрунтуються на приписах чинного
законодавства України, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії),
безсторонньо (неупереджено),
добросовісно, розсудливо, з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації, пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія), з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення, своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Так, як встановлено судом та вбачається
з наявних у матеріалах справи
документів, підставою для звернення
Балтської Об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Одеській
області до Одеського окружного
адміністративного суду з даною
позовною заявою слугувало винесення
Відділом державної виконавчої служби
Кодимського районного управління
юстиції Постанови від 20.02.2014р. ВП №42134989
про відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову у прийнятті до
провадження виконавчого документа).

Зокрема, судом з'ясовано, що державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Кодимського
районного управління юстиції Кушнір
С.М. відмовлено Балтській Об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області у відкритті
виконавчого провадження, з огляду на
те, що відповідно до роз'яснень Вищого
адміністративного суду України
№1484/12/13-13 від 24.10.2013р. повноваження щодо
стягнення податкового боргу із
платників податків-юридичних осіб
покладається на органи доходів і
зборів, які відповідно до пунктів 95.7-95.21
статті 95 Податкового кодексу України,
мають повноваження та чітко визначену
процедуру погашення податкового боргу
за рахунок реалізації майна цих
платників податків. Дане роз'яснення
виключає підстави для відкриття
виконавчого провадження та діяльність
виконавчої служби з примусового
виконання рішення про стягнення боргу
з платників податків, у зв'язку з чим
виконавчий документ не підлягає
виконанню органами державної
виконавчої служби, так як це суперечить
положенню ст.1 Закону України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець, у тому числі,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Таким чином, із системного аналізу
вищенаведених законодавчих приписів
вбачається, що порядок та спосіб
виконання рішення суду визначено
законодавчо, та врегульовано, зокрема,
положенням Закону України «Про
виконавче провадження», та самим
виконавчим документом.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі:
пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання;
неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону, та
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом; якщо рішення,
на підставі якого видано виконавчий
документ, не набрало законної
(юридичної) сили, крім випадків, коли
воно у встановленому законом порядку
допущено до негайного виконання;
пред'явлення виконавчого документа до
органу державної виконавчої служби не
за місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення; якщо не закінчилася
відстрочка виконання рішення, надана
судом, яким постановлено рішення;
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону; офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури; якщо виконавчий документ
повернуто стягувачу за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів; наявності інших
передбачених законом обставин, що
виключають здійснення виконавчого
провадження.

Так, як встановлено судом та вбачається
з наявних у матеріалах справи
документів, при винесенні оскаржуваної
позивачем - Балтською Об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів в
Одеській області, Постанови від 20.02.2014р.
ВП №42134989 про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову у
прийнятті до провадження виконавчого
документа), державний виконавець
Відділу державної виконавчої служби
Кодимського районного управління
юстиції Кушнір С.М. керувався п.8 ч.1 ст.26
Закону України «Про виконавче
провадження», мотивуючи свої дії
наявністю роз'яснень Вищого
адміністративного суду України
№1484/12/13-13 від 24.10.2013р.

Водночас, на думку суду, такі дії
виконавця є прямим порушенням Закону
України «Про виконавче провадження»,
оскільки підстав для відмови у
відкритті виконавчого провадження,
передбачених ст.26 Закону, у виконавця
не було, натомість така обставина, як
покладення на податковий орган, згідно
пунктів 95.7-95.21 статті 95 Податкового
кодексу України, повноважень щодо
стягнення з платників податків
податкового боргу, не є підставою для
відмови у відкритті виконавчого
провадження, оскільки, в межах даних
правовідносин, судом, на виконання
Постанови Одеського окружного
адміністративного суду від 10.09.2013р. по
справі №815/5476/13, Балтській Об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області 21.10.2013р., був виданий
виконавчий лист, котрий, відповідно до
приписів Закону України «Про виконавче
провадження», є обов'язковим до
виконання саме Відділом державної
виконавчої служби Кодимського
районного управління юстиції.

До того ж, суд вважає за доцільне
наголосити, що застосування Відділом
державної виконавчої служби
Кодимського районного управління
юстиції до даних правовідносин
положень ст.26 Закону України «Про
виконавче провадження», тягне за собою
неможливість подальшого звернення
виконавчого документа до виконання,
унеможливлюючи виконання виконавчого
листа Одеського окружного
адміністративного суду, виданого на
виконання Постанови від 10.09.2013р. по
справі №815/5476/13, та як наслідок
порушення права Балтської Об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області як стягувача.

Вищевикладене спростовує твердження
відповідача, наведені у письмових
запереченнях на адміністративний
позов.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування.

Згідно зі ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене,
та оцінюючи наявні в матеріалах справи
письмові докази в сукупності, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
Балтської Об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Одеській
області правомірні, документально
підтверджені та обґрунтовані,
відповідають чинному законодавству,
отже підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, 94, ч.4
ст.122, ч.ч.4,6 ст.128, ст.ст.158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Балтської
Об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Одеській області до
Відділу державної виконавчої служби
Кодимського районного управління
юстиції про визнання неправомірними
дій щодо винесення постанови від
20.02.2014р. про відмову у відкритті
виконавчого провадження, скасування
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження (ВП №42135321) від
20.02.2014р., зобов'язання відкрити
виконавче провадження з виконання
постанови Одеського окружного
адміністративного суду від 10.09.2013р. по
справі №815/5476/13-а, та виконати дану
постанову суду, задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Кодимського районного управління
юстиції Кушнір С.М. щодо винесення
постанови від 20.02.2014р. про відмову у
відкритті виконавчого провадження.

3. Скасувати постанову державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Кодимського
районного управління юстиції Кушнір
С.М. про відмову у відкритті
виконавчого провадження (ВП №42135321) від
20.02.2014р.

4. Зобов'язати державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Кодимського районного управління
юстиції Кушнір С.М. відкрити виконавче
провадження з виконання постанови
Одеського окружного адміністративного
суду від 10.09.2013р. по справі №815/5476/13-а, та
виконати дану постанову суду.

Постанова може бути оскаржена шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому приписами ст.254
КАС України.

Суддя
Харченко Ю.В.