Справа № 804/2469/14
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
03 квітня 2014 р. Справа № 804/2469/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава
Вікторовича при секретаріЛісна А.М.
за участю: представника позивача
представника відповідача ОСОБА_3
Волошин В.В. розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 до
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії
Позивач звернувся з позовом до суду, у
- визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
проведення позапланової невиїзної
документальної перевірки фізичної
особи - підприємця ОСОБА_5 (рнокпп
НОМЕР_1) щодо документального не
підтвердження реальності
господарських відносин із ТОВ «Сідлей»
року, жовтень 2012 року та січень 2013 року,
із ПП «ВКФ «Експостач» (код 32466363) за
період січень 2012 року, із ТОВ «Ланкорн»
(код 38329461) за період лютий 2013 року,
березень 2013 року, квітень 2013 року,
травень 2013 року, із ТОВ «Мелал» (код
33248577) за період листопад 2012 року, із ТОВ
«Голдлайн» (код 38329524) за період лютий 2013
року, березень 2013 року, квітень 2013 року,
із ТОВ ТК «Симплекс» (код 38548199) за
період травень 2013 року, червень 2013 року,
із ТОВ «Норен» (код 38548252) за період
травень 2013 року, червень 2013 року, за
наслідками якої складено Акт №
219/173-НОМЕР_1 від 30.01.2014 року;
- визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
формування в Акті № 219/173-НОМЕР_1 від
30.01.2014 року висновків про відсутність у
ФОП ОСОБА_5 об'єктів оподаткування та
неможливість реального здійснення ФОП
ОСОБА_5 операцій по ланцюгу придбання і
ланцюгу реалізації з контрагентами за
період січень, вересень, жовтень,
листопад 2012 року, січень-червень 2013
- визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
корегування в електронній базі даних
«Деталізована інформація по платнику
ПДВ щодо результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»
показників податкової звітності з
податку на додану вартість ФОП ОСОБА_5
за січень, вересень, жовтень, листопад
2012 року, січень-червень 2013 року,
здійсненого на підставі Акту №
219/173-НОМЕР_1 від 30.01.2014 року;
- зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області відновити в електронній
автоматичній системі співставлення
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів податкову
звітність з податку на додану вартість
ФОП ОСОБА_5 за січень, вересень, жовтень,
листопад 2012 року, січень-червень 2013
року, подану до ДПІ у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач на обов'язковий запит
відповідача надав останньому всі
витребувані документи, а тому
відповідач не мав передбачених
Податковим кодексом України підстав
для призначення позапланової
невиїзної документальної перевірки.
Наказ та повідомлення на проведення
позапланової невиїзної документальної
перевірки отримано позивачем вже під
час проведення самої перевірки. Окрім
того повідомлення про проведення
перевірки не містить номеру наказу, на
підставі якого здійснювалась
перевірка, а датою початку перевірки
вказано 09.01.2014 року замість 20.01.2014 року.
Позивач зазначає, що підставою для
висновків про не підтвердження
реальності здійснення господарських
операцій позивача з його контрагентами
слугували висновки актів перевірок
контрагентів позивача. Про те
відповідачем не враховано наявність
судових рішень, які виключають
можливість застосування вказаних
матеріалів перевірок і викладених в
них висновків в якості доказів
нереальності господарських відносин
позивача з його контрагентами.
Податковим законодавством не
передбачено право податкового органу
при складанні акту перевірки одного
платника податків приймати за основу
акт перевірки іншого платника податків
як підставу для висновку про наявність
порушень податкового законодавства з
боку першого. Податковий кодекс
України не ставить виникнення у
платника податку на додану вартість
права на податковий кредит у
залежність від дотримання вимог
податкового законодавства іншими
суб'єктами господарювання.
Законодавством України не передбачено
право податкового органу самостійно, в
позасудовому порядку, визнавати
нікчемними або недійсними право чини і
дані, які відображені платником
податків у податковій звітності.
Відповідач не мав законних підстав на
підставі акту перевірки здійснювати
корегування показників податкової
звітності позивача з ПДВ без винесення
податкового повідомлення - рішення та
його узгодження у встановленому
Ухвалою суду від 12.02.2014 року відкрито
провадження у справі.
Позивач у судовому засіданні підтримав
заявлені позовні вимоги.
Відповідач у судовому засіданні
заперечував проти задоволення
позовних вимог, вказуючи на те, що
оскаржувані дії вчинено ним на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Відповідач зазначає,
що перевірка позивача призначена ним у
зв'язку з отриманням податкової
інформації, яка може свідчити про
можливі порушення позивачем вимог
податкового законодавства. У зв'язку з
тим, що позивачем не надано всіх
витребуваних документів, а саме: не
надано заявок на проведення
транспортно-експедиційного
обслуговування, дорожніх листів,
товарно-транспортних накладниз,
довіреностей на отримання
товарно-матеріальних цінностей, то
відповідач прийняв рішення про
проведення перевірки позивача. Також
відповідач надав суду виписки з
електронної бази даних «Деталізована
інформація по платнику ПДВ щодо
результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України».
Суд дослідивши письмові докази наявні
у матеріалах справи, заслухавши
пояснення представників сторін,
20.01.2014 року відповідачем прийнято наказ
№ 67 «Про організацію здійснення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ФОП ОСОБА_5», у відповідності
до якого на підставі п.п.78.1.1 ст. 78 та
п.п.75.1.2 ст. 75 ПК України, у зв'язку з
отриманням податкової інформації про
можливі порушення податкового
законодавства ФОП ОСОБА_5 з
контрагентами за січень, вересень,
жовтень, листопад 2012 року,
січень-червень 2013 року, прийнято
рішення про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки
позивача з 20.01.2014 року на 5 робочих днів.

20.01.2014 року відповідачем виписано
повідомлення про проведення перевірки
позивача № 15/04-62-17-03.

Вказані вище документи позивач отримав
20.01.2014 року, що підтверджується
підписом останнього на копії
повідомлення від 20.01.2014 року № 15/04-62-17-03,
яке знаходиться у матеріалах справи.

Як вбачається із матеріалів справи
підставою для прийняття відповідачем
наказу від 20.01.2014 року № 67 слугувала
інформація отримана від інших органів
державної податкової служби, а саме:
акти перевірок контрагентів позивача,
що може свідчити про можливі порушення
позивачем вимог податкового
законодавства, які знаходяться у
матеріалах справи.

У зв'язку з отриманням вказаної вище
інформації відповідач направив
позивачу запит від 24.12.2013 року №
28836/04-62-17-01/53 та від 11.11.2013 року №
25300/04-62-17-01/53 про надання пояснень та
документів, який позивач отримав 08.01.2014
року та 19.12.2013 року відповідно, що
вбачається зі підпису останнього на
самому листі, копія якого знаходиться у
матеріалах справи, а також
повідомленням про вручення поштового
відправлення, копія якого також
знаходиться у матеріалах справи.

20.01.2014 року позивачем надано
відповідачу оригінали документів та
періоди, які перевіряються, що
підтверджується листом позивача від
20.01.2014 року із штампом податкового
органу про отримання.

Судом з пояснень представника позивача
встановлено, що позивачем не оскаржено
у судовому порядку наказ про
призначення перевірки позивача від
20.01.2014 року № 67.

Відповідно до пункту 79.1 статті 79
Податкового кодексу України
документальна невиїзна перевірка
здійснюється у разі прийняття
керівником органу державної
податкової служби рішення про її
проведення та за наявності обставин
для проведення документальної
перевірки, визначених статтями 77 та 78
цього Кодексу . Документальна невиїзна
перевірка здійснюється на підставі
зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 цього Кодексу документів та
даних, наданих платником податків у
визначених цим Кодексом випадках, або
отриманих в інший спосіб, передбачений
законом.

Відповідно до пункту 79.2 статті 79
Податкового кодексу України
документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами органу державної податкової
служби виключно на підставі рішення
керівника органу державної податкової
служби, оформленого наказом, та за
умови надіслання платнику податків
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
перевірки.

Виконання умов цієї статті надає
посадовим особам органу державної
податкової служби право розпочати
проведення документальної невиїзної
перевірки.

Оскільки на практиці таке правове
регулювання призводить до того, що на
момент отримання платником податків
інформації щодо призначення невиїзної
перевірки її результати вже є
оформленими відповідним актом або
довідкою, то як наслідок, у цьому
випадку необхідно визначатися із
юридичною долею податкових
повідомлень-рішень, винесених за
результатами невиїзних перевірок,
проведених із процедурними
порушеннями.

Виходячи з вищезазначеного та
враховуючи, що фактичне проведення
перевірки нівелює правові наслідки
процедурних порушень, допущених
контролюючим органом при призначенні
та проведенні податкової перевірки та
те, що задоволення позову в цій частині
не призводить до відновлення порушених
прав платника податків, а також те, що
позивачем не оскаржено у судовому
порядку наказ відповідача на
проведення перевірки від 20.01.2014 року №
67, який був підставою для її проведення,
то суд відмовляє у задоволенні
позовної вимоги - визнати
протиправними дії Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
проведення позапланової невиїзної
документальної перевірки фізичної
особи - підприємця ОСОБА_5 (рнокпп
НОМЕР_1) щодо документального не
підтвердження реальності
господарських відносин із ТОВ «Сідлей»
() за період вересень 2012
оку, жовтень 2012 року та січень 2013 року,
із ПП «ВКФ «Експостач» (код 32466363) за
період січень 2012 року, із ТОВ «Ланкорн»
(код 38329461) за період лютий 2013 року,
березень 2013 року, квітень 2013 року,
травень 2013 року, із ТОВ «Мелал» (код
33248577) за період листопад 2012 року, із ТОВ
«Голдлайн» (код 38329524) за період лютий 2013
року, березень 2013 року, квітень 2013 року,
із ТОВ ТК «Симплекс» (код 38548199) за
період травень 2013 року, червень 2013 року,
із ТОВ «Норен» (код 38548252) за період
травень 2013 року, червень 2013 року, за
наслідками якої складено Акт №
219/173-НОМЕР_1 від 30.01.2014 року.

Щодо позовної вимоги - визнати
протиправними дії Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
формування в Акті № 219/173-НОМЕР_1 від
30.01.2014 року висновків про відсутність у
ФОП ОСОБА_5 об'єктів оподаткування та
неможливість реального здійснення ФОП
ОСОБА_5 операцій по ланцюгу придбання і
ланцюгу реалізації з контрагентами за
період січень, вересень, жовтень,
листопад 2012 року, січень-червень 2013
року, то суд зазначає наступне.

У відповідності до правової позиції
Верховного Суду України, що викладена у
постанові від 10.09.2013 року по справі №
21-237а13, акт перевірки не є рішенням
суб'єкта владних повноважень у
розумінні статті 17 КАС, не зумовлює
виникнення будь-яких прав і обов'язків
для осіб, робота (діяльність) яких
перевірялися, тому його висновки не
можуть бути предметом спору.
Відсутність спірних відносин, в свою
чергу, виключає можливість звернення
до суду, оскільки відсутнє право, що
підлягає судовому захисту. Акт
перевірки є носієм доказової
інформації про виявлені контролюючим
органом порушення вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
суб'єктами господарювання, документом,
на підставі якого приймається
відповідне рішення контролюючого
органу, а тому оцінка акта, в тому числі
й оцінка дій службових осіб
контролюючого органу щодо його
складання, викладення у ньому
висновків перевірки, може бути надана
судом при вирішенні спору щодо
оскарження рішення, прийнятого на
підставі такого акта.

На підставі викладеного суд відмовляє
у задоволенні даної позовної вимоги.

Щодо позовних вимог - визнати
протиправними дії Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
корегування в електронній базі даних
«Деталізована інформація по платнику
ПДВ щодо результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»
показників податкової звітності з
податку на додану вартість ФОП ОСОБА_5
за січень, вересень, жовтень, листопад
2012 року, січень-червень 2013 року,
здійсненого на підставі Акту №
219/173-НОМЕР_1 від 30.01.2014 року; зобов'язати
Державну податкову інспекцію у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області відновити в електронній
автоматичній системі співставлення
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів податкову
звітність з податку на додану вартість
ФОП ОСОБА_5 за січень, вересень, жовтень,
листопад 2012 року, січень-червень 2013
року, подану до ДПІ у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська, то суд
зазначає наступне.

Судом на підставі виписок з
електронної бази даних «Деталізована
інформація по платнику ПДВ щодо
результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України», що
надано відповідачем, встановлено, що
відповідач на підставі Акту №
219/173-НОМЕР_1 від 30.01.2014 року здійснив
корегування (зміну) показників
податкових зобов'язань та податкового
кредиту позивача з ПДВ за січень,
вересень, жовтень, листопад 2012 року,
січень-червень 2013 року.

Одночасно судом встановлено, що
відповідач на підставі акту перевірки
не приймав податкових повідомлень -
рішень, що підтверджується службовою
запискою відповідача від 28.03.2014 року.

Суд зазначає, що процес зіставлення
даних податкової звітності з ПДВ у
розрізі контрагентів є формальним
рівнем податкового контролю, на стадії
якого податковий орган фактично
порівнює задекларовані контрагентами
кореспондуючі суми податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
метою оперативного виявлення
платників, що підлягають
документальній перевірці.

Зазначений етап
контрольно-перевірочної роботи не
передбачає здійснення податковим
органом оцінки дотримання платником
вимог податкового законодавства та
аналізу змісту та характеру
правовідносин, що стали підставою для
формування даних податкового обліку
платника. Адже питання правильності
відображення платником в обліку
проведених господарських операцій
досліджуються податковим органом при
проведенні податкової перевірки
платника з дослідженням
фінансово-господарських документів,
пов'язаних з нарахуванням і сплатою
податку.

Сама по собі здійснена відповідачем
кваліфікація операцій за відсутності
відмінності між задекларованими
показниками податкової звітності
контрагентів не може слугувати
підставою для внесення змін до
електронної бази даних
«Автоматизована система співставлення
Інформаційної системи Міністерства
доходів і зборів України «Податковий
блок».

Висновок щодо правильності (або
недостовірності) задекларованих
платником даних податкового обліку як
підстави для внесення змін до вказаної
бази даних може бути зроблений
податковим органом після визначення
платникові податкових зобов'язань та
їх узгодження у встановленому законом
порядку.

Слід також наголосити, що у податковому
праві визнається критерій
добросовісності платника, який
передбачає законність дій платника у
сфері податкових правовідносин (у тому
числі і щодо формування даних
податкового обліку), доки це не
спростовано у порядку, встановленому
Податковим кодексом України. Наведене
також виключає можливість
застосування до платника негативних
правових наслідків (зокрема, у вигляді
вилучення з електронної бази даних
задекларованих ним показників) до
моменту донарахування платникові
податкового зобов'язання в порядку
статті 54 Податкового кодексу України
та його узгодження.

Аналогічну позицію займає і Вищий
адміністративний суд України в ухвалі
від 13.02.2013 року по справі № К/9991/74156/12
(номер у ЄДРСР 29332909).

За таких обставин суд доходить до
висновку про протиправність дій
відповідача щодо корегування (зміни) на
підставі Акту № 219/173-НОМЕР_1 від 30.01.2014
року податкових зобов'язань та
податкового кредиту з ПДВ в
електронній базі даних «Деталізована
інформація по платнику ПДВ щодо
результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України», які
визначені позивачем у податкових
деклараціях за період січень, вересень,
жовтень, листопад 2012 року,
січень-червень 2013 року без винесення
податкового повідомлення - рішення та
його узгодження.

На підставі викладеного суд вважає за
необхідне зобов'язати відповідача
відновити в електронній базі даних
«Деталізована інформація по платнику
ПДВ щодо результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»
показники податкової звітності
позивача, зазначені останнім в
податкових деклараціях за періоди
січень, вересень, жовтень, листопад 2012
року, січень-червень 2013 року.

На підставі викладеного суд
задовольняє вказані позовні вимоги
позивача.

Відповідно до ч.3 ст. 94 КАС України у
разі якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійсненні позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 50, 70, 71, 72, 86, 159-163 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
корегування (зміни) в електронній базі
даних «Деталізована інформація по
платнику ПДВ щодо результатів
автоматичного співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України» показників
податкової звітності з податку на
додану вартість ФОП ОСОБА_5 за періоди:
січень, вересень, жовтень, листопад 2012
року, січень-червень 2013 року,
здійсненого на підставі Акту №
219/173-НОМЕР_1 від 30.01.2014 року.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області відновити в електронній базі
даних «Деталізована інформація по
платнику ПДВ щодо результатів
автоматичного співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України» показники
податкової звітності позивача,
зазначені останнім в податкових
деклараціях за періоди січень,
вересень, жовтень, листопад 2012 року,
січень-червень 2013 року.

В іншій частині заявлених позовних
вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 36,54 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
03 квітня 2014 року

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили станом на 03.04.2014
року Суддя З оригіналом згідно
Помічник суддіС.В. Златін С.В. Златін
Р.Ю. Ричка