Справа № 808/7801/13-а
Суддя: Матяш Ольга Віталіївна
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року , о17-45 годині,Справа №
808/7801/13-а м.ЗапоріжжяЗапорізький
окружний адміністративний суд

у складі: головуючого - судді Матяш
О.В.,

за участю секретаря
Передерій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Запоріжжя

справу за адміністративним позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ
«ЕНЕРГЕТИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ»

до Запорізької митниці

про визнання протиправними та
скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду із вказаним
позовом, зазначивши в заяві, що між ним
та ТОВ керуюча компанія
«СамараНефтеОргСинтез» було укладено
зовнішньо-економічний контракт №
УК.272/12 від 15.08.2012 на поставку товару:
метіл-трет-амілового ефіру (далі - МТАЕ).
Кількість товару, ціна, умови
постачання, вартість партії поставки,
строк поставки та інші умови
обумовлено сторонами у додатках до
контракту. Поставка здійснювалася на
умовах СРТ - ст.Соловей/Тополі,
відповідно до Інкотермс-2010.

На виконання вимог зазначеного
контракту, додатку № 8 від 30.04.2013 та
додаткової угоди від 31.05.2013 до додатку
№ 8 від 30.04.2013, у травні 2013 року на адресу
ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЕНЕРГЕТИЧНІ
ТЕХНОЛОГІЇ» надійшов товар - МТАЕ у
кількості 118,429 тон (2 цистерни), вартістю
1070,11 доларів США за одну метричну тону.

12.09.2013 позивач подав митному органу
вантажну митну декларацію із
визначенням митної вартості товару, що
складає 1 012 969,36 гривень, яка була
вказана за ціною контракту. Разом з
декларацією позивачем було подано
документи за переліком, наведеним у
ст.53 Митного кодексу України, а саме:
вищезазначений контракт з додатками,
комерційний інвойс, сертифікат про
походження товару, паспорт якості,
експортну митну декларацію та інші
документи, що зазначені у графі 44
імпортної митної декларації від 12.09.2013.

Запорізька митниця надала картку
відмови в прийнятті митної декларації
від 12.09.2013, а також прийняла рішення про
коригування митної вартості товарів
№ 112050000/2013/000776/2 від 23.09.2013
з тієї причини, що документи, які надані
до митного оформлення товару, містять
розбіжності.

Відповідачем визначено митну вартість
товарів із застосуванням методу за
ціною договору щодо ідентичних
товарів, згідно з наявною у митного
органу інформації щодо раніше
визначених митними органами митних
вартостей товару з розрахунку 1,1738
доларів США/кг.

З метою випущення товару у вільний
обіг позивач подав митну декларацію
№ 112050000/2013/025334 від 26.09.2013, в
графі 47 якої зазначив суму нарахованої
рішенням митного органу митної
вартості товару у розмірі 1 111 122,6
гривень, після чого товар був випущений
у вільний обіг.

Рішення Запорізької митниці про
коригування митної вартості товарів
було прийняте з порушеннями вимог
Митного кодексу України, безпідставно
не був застосований основний метод
визначення митної вартості товару, а
був застосований метод за ціною
договору щодо ідентичних товарів, що
привело до надмірного нарахування
позивачу податку на додану вартість в
сумі 19630,65 гривень, що є порушенням його
майнових прав.

Позивачем було надано контракт з
додатками, інвойс та інші документи,
зазначені у митних деклараціях на
підтвердження розрахунку митної
вартості товару за основним методом -
за ціною контракту.

Додатком №8 від 30.04.2013 до контракту, п.п.
10, 11, передбачено ціну для попереднього
декларування товару на рівні 1060,25
доларів США за одну тону товару та
порядок розрахунку кінцевої ціни на
товар, яка дорівнює середньому
значенню з середніх котировок «Platts
European Marketscan», що публікуються під назвою
«Barger FOB Rotterdam» за період з 26.04.2013 по
26.05.2013.

З урахуванням наведеного, кінцева ціна
товару, який імпортував позивач, була
розрахована за котировками «Platts European
Marketscan» та складала 1070,11 доларів США за
одну тону товару, що підтверджується
додатковою угодою до додатку № 8 від
30.04.2013, розрахунком ціни постачальника
ТОВ «Керуюча компанія
«СамараНефтеОргСинтез», наведеним у
листі від 21.05.2013.

Крім того, на вимогу митного органу
позивачем було надано додаткові
документи, а саме: лист ДП
«Держзовнішінформ» щодо вартості
товару від 08.07.2013; лист ТОВ
«Торговий Дім Енергетичні технології»
від 02.07.2013; лист від 21.05.2013 -
розрахунок ціни ТОВ Керуюча Компанія
«СамараНефтеОргСинтез»; лист ТОВ
«Торговий Дім «Енергетичні
технології» від 05.07.2013 з додатком -
значеннями котировок «Platts European Marketscan»,
якими підтверджено правильність
розрахунку кінцевої ціни отриманого
Позивачем товару; лист ТОВ
Керуюча Компанія
«СамараНефтеОргСинтез» про формування
ціни на МТАЕ; інвойс № 1068/1 від 22.08.2013;
супровідний лист ТОВ Керуюча
Компанія «СамараНефтеОргСинтез» вих.
№ 161/13 від 05.09.2013; лист-претензію
ТОВ «Торговий Дім «Енергетичні
технології» від 13.06.2013; звіт SGS від
30.05.2013; накладні АС 593836, АС 593837;
інформацію з Інтернет-видання,
датовану 20.09.2012; інформацію з
Інтернет-видання, датовану 24.10.2012;
пояснювальна записка щодо закриття
декларації від 20.09.2013; лист ТОВ
«Торговий Дім «Енергетичні
технології» від 08.05.2013 про графік оплат;
лист ТОВ «Торговий Дім «Енергетичні
технології» від 20.09.2013 - пояснення щодо
закриття декларацій; інвойс № 14/13;
митні декларації від 11.07.2013.

Наданий позивачем Запорізькій митниці
пакет документів у повному обсязі
підтвердив митну вартість товару за
ціною контракту і усі розбіжності були
усунені.

Оскільки декларантом був наданий
митниці достовірний і повний пакет
документів, необхідний для
однозначного визначення митної
вартості товару за основним методом -
ціною контракту, а висновок ДП
«Держзовнішінформ» був обґрунтований
інформацією щодо цін на аналогічну
продукцію, у відповідача взагалі були
відсутні підстави для застосування
другорядного методу.

Крім того, при розмитненні першої
партії товару за додатком № 8 від 30.04.2013
до контракту № УК.272/12 від 15.08.2012,
оформленої митними деклараціями від
11.07.2013, Запорізька митниця винесла
рішення про коригування митної
вартості товару, в якому визначила
вартість товару у розмірі 1,1314 доларів
США/кг. При митному оформленні другої
партії товару за цим контрактом,
оформленої митною декларацією від
26.09.2013, відповідачем встановлена інша
вартість того ж самого товару на рівні
1,1738 доларів США/кг. Тобто, ідентичний
товар за одним контрактом митницею
оцінюється по-різному.

Обставини, що наведені в рішенні
відповідача, є помилковими, оскільки із
наданих позивачем документів при
проведенні процедури консультацій між
митним органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору підстав для
визначення митної вартості на вимогу
митниці були надані додаткові
документи, що давали можливість
визначитися с митною вартістю товару
за першим методом.

Прийняте митницею рішення про
коригування заявленої митної вартості
не містить обґрунтованих причин, через
які заявлену декларантом митну
вартість товару не може бути визнано.

З цих причин митниця необґрунтовано
надала картку відмови в прийнятті
митної декларації від 12.09.2013.

Позивач просить визнати протиправним
та скасувати рішення про коригування
митної вартості товарів № 112050000/2013/000776/2
від 23.09.2013 та картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України №
112050000/2013/00999 від 23.09.2013.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримує і просить
його задовольнити з підстав,
зазначених в позові.

Відповідач позов не визнає, просить
відмовити в його задоволенні,
зазначивши в запереченнях, що за
результатами оцінки ризику модулем
АСАУР сформовано профілі ризику,
ймовірність виникнення ризиків,
відповідно до наказу Держмитслужби
України «Про затвердження Концепції
створення, упровадження і розвитку
системи аналізу та керування ризиками
та Положення про систему аналізу й
селекції факторів ризику при
визначенні окремих форм митного
контролю» № 435 від 27.05.2005. Так, за митною
декларацією №112050000/2013/002400 від 12.09.2013
системою згенеровано обов'язкові митні
процедури: за кодом 105-2 Контроль
правильності визначення митної
вартості товарів «Заявлена митна
вартість товару нижча, ніж при
попередньому митному оформленні
такого товару одержувача»; за кодом
106-2 Витребування документів, які
підтверджують митну вартість товарів
«Заявлена митна вартість товару нижча,
ніж при попередньому митному
оформленні такого товару одержувача».
Тобто, необхідно здійснити посилений
контроль перевірки правильності
визначення митної вартості товарів.

При перевірці правильності визначення
митної вартості товару митниця дійшла
висновку, що документи, які надані до
митного оформлення товару, не містять
всіх даних відповідно до обраного
декларантом методу визначення митної
вартості та містять наступні
розбіжності:

- в інвойсі № 1068 від 15.05.2013 та інвойсі №
1068/1 від 22.08.2013 відсутнє посилання на
марку «А» товару, яка зазначена в
паспортах № 1393 та № 1396 від 13.05.2013, що не
дає змогу однозначно ідентифікувати
товар;

- в паспортах № 1393 та № 1396 від 13.05.2013
наявне посилання на СТО 6-2012 (зі
змінами), натомість в інвойсах № 1068 від
15.05.2013 та № 1068/1 від 22.08.2013 міститься
посилання на ТУ 2434-030-11,
відповідно, виникає розбіжність щодо
документу, згідно з яким
підтверджується якість товару, згідно
з п. 2.1 контракту № УК.272/12 від 15.08.2012;

- згідно з п. 12 додатку №8 від 30.04.2013 до
контракту № УК.272/12 від 15.08.2012, умови
оплати - 100 % передплата за ціною
попереднього декларування товару
повинна складати - 125564,35 доларів США, а
згідно з платіжним дорученням №1 від
13.05.2013 сплачено 127 320 доларів США;

- в платіжному дорученні №1 міститься
посилання на інвойс № 14/13 від 30.04.2013,
який відсутній в поданих до митного
оформлення документах.

12.09.2013 декларанту було винесено
письмову вимогу щодо надання
додаткових документів для
підтвердження заявленої митної
вартості товару, а саме: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
виписку з бухгалтерської документації;
4) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 5)
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини, що
підтверджується відповідними
відмітками на зворотньому боці ДМВ-1.

20.09.2013 декларантом були додатково
надані документи, в процесі аналізу
яких були виявлені наступні недоліки
та розбіжності:

1) копія інвойсу № 1068/1 від 22.08.13, лист
продавця від 05.09.2013 № 161/13, копії
залізничних накладних № АС593836, АС593837
від 17.05.2013 подавалися до митного
оформлення та зазначені в графі 44
заявленої митної декларації та не
можуть вважатися додатково наданими;

2) лист від 20.09.2013 № 20/09/2013-02, лист
продавця від 21.05.2013 № 51/13-ДТР, лист
продавця від 05.07.2013 № 70/13-ДТР, лист №
13/06/2013-01 від 13.06.2013, рахунок № 1731/30-ZA-13-LOC
від 30.05.2013, звіт про інспекцію ZP 1330-0404
від 30.05.2013, копії МД № 112050000/2013/018026,
112050000/2013/018027 від 11.07.2013, лист №02/07/2013-03
від 02.07.2013, інтернет інформація від
24.10.2012, інтернет інформація щодо
виставки «Бензини-2012»; лист № 20/09/2013-03
від 20.09.2013; лист № 08-05-2013-01 від 08.05.2013,
лист продавця від 20.09.2013 № 176/13 - дані
документи мають інформативно-описовий
характер, не містять цінової
інформації та не підтверджують
заявлений декларантом рівень митної
вартості;

3) в листі від 05.07.2013 № 05/07/2013-06 з
котировками Platts European Marketscan з 26.04.2013 по
24.05.2013 помилково зазначено, що
інформація надана з 26.04 по 21.05 число 2013
року;

4) лист ДП «Держзовнішінформ» № 11/620 від
08.07.2013 не містить конкретних числових
значень рівня цін на світовому ринку на
товар, тому порівняти заявлену ціну на
товар з рівнем цін на світовому ринку
неможливо. На момент подання до митного
органу останній втратив чинність.

Декларантом не надані в повному обсязі
додаткові документи, згідно з ч. 3 ст. 53
Митного кодексу України, у встановлені
законодавством строки, що
підтверджують митну вартість товару: 1)
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2)
рахунки про здійснення платежів третім
особам на користь продавця, якщо такі
платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом); 3) виписку з бухгалтерської
документації; 4) каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару.

У митного органу була наявна
інформація про вартісні показники за
товар вище, ніж заявлені. Документи,
зазначені в ч.ч. 2, 3 ст. 53 Митного кодексу
України, не містили всіх даних
відповідно до обраного декларантом
методу визначення митної вартості, а
містили розбіжності. Це призвело до
виникнення сумнівів у правильності
визначення митної вартості товарів.

У митного органу також була наявна
інформація щодо вартості ідентичного
товару на рівні 1,1738 доларів США/кг
(митна декларація № 110010000/2013/006026 від
09.09.2013), що призвело до виникнення
сумнівів у правильності визначення
митної вартості товарів та до
прийняття рішення про коригування
митної вартості, заявленої
декларантом.

Під час консультації митний орган та
декларант здійснили обмін наявною у
кожного з них інформацією. За
результатами проведеної консультації
узгоджено та прийнято рішення про
визначення митної вартості за ціною
договору щодо ідентичних товарів, з
використанням способів, які не
суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами й
положеннями Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі (ГАТТ).

23.09.2013 прийнято рішення про визначення
митної вартості за другорядним
методом визначення митної вартості 2а)
- метод визначення митної вартості за
ціною договору щодо ідентичних
товарів, була використана наявна в
митниці інформація щодо раніше
визнаної митної вартості ідентичного
товару (з розрахунку 1,1738 доларів США/кг,
джерело - 110010000/2013/006026 від 09.09.2013).

У зв'язку з відсутністю звернення
декларанта було неможливо внести зміни
до митної декларації. Відповідно до
рішення про визначення митної вартості
товарів №112050000/2013/000776/2 від 23.09.2013,
складено картку відмови в митному
оформленні товарів №112050000/2013/00999 від
23.09.2013.

Митницею правомірно винесено картку
відмови в митному оформленні товару, де
зазначено причини відмови: «Відповідно
до Рішення про визначення митної
вартості товарів від 23.09.2013
№112050000/2013/000776/2 митним органом прийнято
рішення про коригування митної
вартості товару. Підстава - Закон від
13.03.2012 № 4495-VІ "МИТНИЙ КОДЕКС УКРАЇНИ" на
підставі положень ст.54, ст. 55. Від
декларанта не надійшло відповідної
заяви про проведення дій передбачених
п.п. 33 - 36 ПКМУ № 450 від 21.05.2012. Порядок
оскарження рішень, дій або
бездіяльності митних органів
здійснюється відповідно до гл.4 МКУ.».

Відповідач вважає, що при винесенні
оскаржуваних рішень він діяв у межах
своїх повноважень та у відповідності
до нормативно-правових актів, які
регулюють дії митних органів при
здійсненні контролю за визначенням
митної вартості товару.

Відповідач просить відмовити у позові.

У судовому засіданні представник
відповідача надав пояснення,
аналогічні викладеним у запереченнях,
позов не визнає та просить відмовити у
його задоволенні.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні у справі
докази та надавши їм оцінку, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
огляду на таке:

судом встановлено, що 15.08.2012 між ТОВ
«ТОРГОВИЙ ДІМ «ЕНЕРГЕТИЧНІ
ТЕХНОЛОГІЇ» та ТОВ керуюча компанія
«СамараНефтеОргСинтез» (скорочено -
САНОРС) був укладений контракт №УК.272/12,
відповідно до якого та додатку № 8 від
30.04.2013, додаткової угоди до додатку №8
від 31.05.2013, позивач отримав МТАЕ (а.с.
22-25).

Кількість товару, ціна, умови
постачання, вартість партії поставки,
строк поставки та інші умови
обумовлено сторонами у додатках до
контракту. Поставка здійснювалася на
умовах СРТ - ст.Соловей/Тополі,
відповідно до Інкотермс-2010.

12.09.2013 для митного оформлення позивачем
була надана митна декларація
№112050000/2013/024000, згідно з якою митна
вартість товару - МТАЕ - в кількості 118
429 кг була визначена за методом №1 та
склала 1 012 969,36 гривень (а.с. 32).

Судом встановлено, що разом з митною
декларацією позивач подав митному
органу наступні документи:
вищезазначений контракт з додатками,
платіжні відомості АС 593836, АС 593837,
комерційний інвойс, сертифікат про
походження товару, паспорт якості,
експортну митну декларацію та інші
документи, що зазначені у графі 44
імпортної митної декларації від 12.09.2013.

Митний орган дійшов висновку, що
документи, які були надані до митного
оформлення містять розбіжності:

- в інвойсі № 1068 від 15.05.2013 та інвойсі №
1068/1 від 22.08.2013 відсутнє посилання на
марку «А» товару, яка зазначена в
паспортах № 1393 та № 1396 від 13.05.2013, що не
дає змогу однозначно ідентифікувати
товар;

- в паспортах № 1393 та № 1396 від 13.05.2013
наявне посилання на СТО 6-2012 (зі
змінами), натомість в інвойсах № 1068 від
15.05.2013 та № 1068/1 від 22.08.2013 міститься
посилання на ТУ 2434-030-11,
відповідно, виникає розбіжність щодо
підтвердження якості товару, згідно з
п. 2.1 контракту № УК.272/12 від 15.08.2012 (ТУ чи
СТО);

- згідно з п. 12 додатку №8 від 30.04.2013 до
контракту № УК.272/12 від 15.08.2012 умови
оплати - 100 % передплата за ціною
попереднього декларування товару,
повинна складати - 125564,35 доларів США.
Згідно з платіжним дорученням №1 від
13.05.2013, сплачено 127 320 доларів США;

- в платіжному дорученні №1 міститься
посилання на інвойс № 14/13 від 30.04.2013,
який відсутній в поданих до митного
оформлення документах.

Відповідно, для підтвердження митної
вартості відповідачем були
витребувані наступні документи: 1)
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів; 2)
рахунки про здійснення платежів третім
особам на користь продавця; 3) виписку з
бухгалтерської документації; 4)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 5)
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини (а.с. 34).

Судом встановлено, що 20.09.2013 на вимогу
митниці позивач додатково надав
наступні документи: пояснювальна щодо
закриття декларації № 20/09/2013-02 від
20.09.2013); лист про значення котировок №
05/07/2013-06 від 05.07.2013; котировки Platts European
Marketscan з 26.04.2013 по 24.05.2013; лист про
розрахунок ціни № 51/13-ДТР від 21.05.2013;
лист про формування ціни на МТАЕ №
70/13-ДТР від 05.07.2013; інвойс № 1068/1 від
22.08.2013; лист № 161/13 від 05.09.2013; лист про
недолік № 13/06/2013-01 від 13.06.2013; рахунок
(інвойс) № 1731/30-ZA-13-LOC від 30.05.2013; звіт про
інспекцію ZP 1330-0404 від 30.05.2013; копії
залізничних накладних № АС593836, АС593837;
копії митних декларацій № 112050000/2013/018026,
112050000/2013/018027 від 11.07.2013; лист про цінову
оцінку товару МТАЕ за додатком №8 від
30.04.2013 №02/07/2013-03 від 02.07.2013; лист ДП
«Держзовнішінформ» № 11/620 від 08.07.2013; -
інтернет інформація (НЕФТЕХІМІЯ) від
24.10.2012; інтернет інформація щодо
виставки «Бензини-2012»; пояснювальна
щодо закриття декларації № 20/09/2013-03 від
20.09.2013; лист про графік оплати та
відвантаження № 08-05-2013-01 від 08.05.2013;
лист № 176/13 від 20.09.2013; інвойс №14/13 від
30.04.2013; - аналітика котировок Platts на
нафту та нафтопродукти (а.с. 35).

23.09.2013 Запорізькою митницею прийнято
рішення про коригування митної
вартості товарів № 112050000/2013/000776/2 та
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
112050000/2013/00999 (а.с.26,31).

Відповідно до ст. 53 Митного кодексу
України (у редакції Закону № 405-VII від
04.07.2013, який набрав чинності та діяв на
момент прийняття оскаржуваних рішень -
23.09.2013), «у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає органу
доходів і зборів документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу органу
доходів і зборів зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів, крім
документів, зазначених у частинах
другій та третій цієї статті, подає (за
наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у
країні-експортері товарів, що є
ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа
за власним бажанням може подати
додаткові наявні у них документи для
підтвердження заявленої ними митної
вартості товару».

Із змісту даних норм вбачається, що
право митниці вимагати додаткові
документи виникає лише у разі, коли
документи, перелічені у ч.1 ст. 53 Митного
кодексу України, містять, зокрема,
розбіжності. На думку суду, розбіжності
повинні бути встановлені між цими
документами, а не іншими документами,
наданими митниці. І тільки після цього
у декларанта виникає обов'язок надання
додаткових документів (за наявності) на
письмову вимогу митного органу.

Відмовляючи в митному оформленні
товару за першим методом, митний орган
зазначив, що декларант не надав в
повному обсязі додаткові документи, що
підтверджують митну вартість: договір
(угоду, контракт) з третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
поставкою) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); виписку
з бухгалтерської документації;
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару. У
митного органу наявна інформація щодо
вартості ідентичного товару на рівні
1,1738 доларів США/кг (митна декларація
№110010000/2013/006026 від 09.09.2013), що призвело до
виникнення сумнівів у правильності
визначення митної вартості товарів та
до прийняття рішення коригування
митної вартості, заявленої
декларантом.

В оскаржуваному рішенні також
зазначено, що метод визначення митної
вартості за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції), не може бути застосований
через те, що використані декларантом
або уповноваженою ним особою відомості
не підтверджені документально, не
визначені достовірно. Декларант
відмовився від надання в повному
обсязі додаткових документів для
підтвердження заявленої ним митної
вартості товарів. Проведено процедуру
консультацій між митним органом та
декларантом з метою обґрунтованого
вибору методу визначення митної
вартості товарів (а.с. 26, звор. бік).

Щодо зазначених під час митного
оформлення недоліків судом
встановлено, що в паспортах на
поставлений позивачу товар від 13.05.2013
№1393, №1396 зазначено, що МТАЕ відповідає
вимогам СТО 6-2012 зі змінами 1, 2
марці «А» (а.с. 93,94). Проте, в інвойсах
№1068 від 15.05.2013 №1068/1 від 22.08.2013 зазначено
МТАЕ ТУ 2434-030-11 (а.с. 67,95).

Відповідно до листа ТОВ Керуюча
компанія «СамараОргНефтесинтез» № 176/13
від 20.09.2013, виправлено помилку в інвойсі
№1068/1 від 22.08.2013 - графу «найменування
товару» даного інвойса читати в
редакції: «Єфір метіл-трет-аміловий
(МТАЕ) СТО 6-2012» (а.с. 69).

Відповідно, в паспортах на товар № 1393
та № 1396 від 13.05.2013 було зазначено марку
«А» товару МТАЕ, згідно з СТО
6-2012(а.с. 122-135). Тому, в інвойсах №1068
від 15.05.2013 №1068/1 від 22.08.2013 не вказано
марку товару, як було вказано в
паспортах.

Судом встановлено, що в листі №20/09/2013-02
від 20.09.2013 позивач надав роз'яснення
щодо розрахунку та сплати вартості
товару (а.с. 62).

Відповідно до додатку №8 до контракту,
ціною попереднього декларування
товару визначено в розмірі 1060,25 доларів
США/т. Позивач отримав та задекларував
118,429 т МТАЕ (а.с. 24, 26). Тому повинен був
сплатити 125 564,35 доларів США.

Відповідно до платіжного доручення №1
від 13.05.2013, позивач сплатив 127 230 доларів
США за вказаний товар (а.с. 90). Зазначена
сума є передоплатою за партію товару
кількістю 120 тон, яка розрахована за
попередньою ціною 1060,25 доларів США за 1
тону товару. Вказана кількість товару
була передбачена заявкою на
відвантаження товару, надісланою
позивачем постачальнику САНОРС листом
від 08.05.2013 (а.с. 64).

Судом встановлено, що інвойс №14/13 був
наданий позивачем митному органу 20.09.2013
(під №22).

Таким чином, усі розбіжності, які
виникли 12.09.2013 під час митного
оформлення, були усунені позивачем в
повному обсязі.

Посилання відповідача на неподання
позивачем усіх додатково витребуваних
документів не відповідає обставинам
справи, оскільки позивачем, відповідно
до приписів Митного кодексу України,
надавались відповідні документи, що
підтверджують митну вартість. Й
митницею не було встановлено
розбіжностей саме в цих - обов'язкових -
документах. А тому у митниці не було
підстав для витребування додаткових
документів.

Суд також вважає, що посилання
відповідача тільки на наявну у нього
інформацію про вартість товару, з якою
здійснювалось порівняння, також не
може бути визнано підставою для
прийняття рішення про визначення
митної вартості.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 54 Митного
кодексу України, «контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється органом
доходів і зборів під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів орган доходів і
зборів визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу».

Судом встановлено, що у митного органу
під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості були відсутні підстави для
сумнівів щодо числового значення
заявленої декларантом митної вартості,
оскільки подані декларантом документи
містили в числовій формі об'єктивні
дані про митну вартість товару. Проте
митницею безпідставно не було визнано
заявлену декларантом митну вартість
ввезеного товару та було прийняте
рішення про її коригування.

З оскаржуваного рішення про визначення
митної вартості товару за методом №2 не
вбачається, в чому саме полягала
неможливість визначення митної
вартості за першим методом на підставі
наявних документів, поданих позивачем.

Проте, в оскаржуваному рішенні
зазначено, що заявлена позивачем митна
вартість товару не може бути визнана,
оскільки заявлені ним відомості не
підтверджені документально, не
визначені достовірно.

Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 57 Митного
кодексу України, «визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу».

Судом встановлено, що, відповідно до
п.п.10,11 додатку 8 від 30.04.2013 до контракту,
передбачено ціну для попереднього
декларування товару на рівні 1060,25
доларів США за одну тону товару та
порядок розрахунку кінцевої ціни на
товар, яка дорівнює середньому
значенню з середніх котировок «Platts
European Marketscan», що публікуються під назвою
«Barger FOB Rotterdam» за період з 26.04.2013 по
26.05.2013.

З урахуванням наведеного, кінцева ціна
товару, який імпортував позивач, була
розрахована за котировками «Platts European
Marketscan» та складала 1070,11 доларів США за
одну тону товару, що підтверджується
додатковою угодою до додатку № 8 від
30.04.2013, розрахунком ціни постачальника
ТОВ «Керуюча компанія
«СамараНефтеОргСинтез», наведеним у
листі №51/13-ДТР від 21.05.2013 (а.с. 25, 59).

Згідно з ч.ч. 1-5 ст. 58 Митного кодексу
України, «метод визначення митної
вартості за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, застосовується
у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав
покупця (імпортера) на використання
оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи
запроваджуються органами державної
влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у
якому товари можуть бути перепродані
(відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на
вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або
їх ціни відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого
подальшого перепродажу, розпорядження
або використання товарів покупцем не
надійде прямо чи опосередковано
продавцеві, якщо тільки не буде
зроблено відповідне коригування з
урахуванням положень частини десятої
цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між
собою особи або хоч і пов'язані між
собою особи, однак ці відносини не
вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути
визначена за основним методом,
застосовуються другорядні методи,
зазначені у пункті 2 частини першої
статті 57 цього Кодексу.

Митною вартістю товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту, є ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за товари, якщо вони продаються
на експорт в Україну, скоригована в
разі потреби з урахуванням положень
частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті, - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця».

Згідно з ч. 7 ст. 59 Митного кодексу
України, «у разі якщо для цілей
застосування цього методу виявляється
більш як одна вартість договору щодо
ідентичних товарів, для визначення
митної вартості оцінюваних товарів
використовується найменша така
вартість».

З поданих при митному оформлені
документів та прийнятих митницею
рішень вбачається наявність
додержання умов, зазначених в ч.1 ст. 58
МКУ, які дозволяють застосувати метод
за ціною договору та відсутність
підстав, передбачених ч.2 ст.58 Митного
кодексу України, які б свідчили про
неможливість застосування митним
органом основного методу визначення
митної вартості за ціною договору, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті.

Судом встановлено, що при розмитненні
першої партії товару за додатком № 8
від 30.04.2013 до контракту № УК.272/12 від
15.08.2012, оформленої митними деклараціями
від 11.07.2013 та від 22.07.2013, Запорізька
митниця винесла рішення про
коригування митної вартості товару, в
якому визначила вартість товару у
розмірі 1,1314 та 1,1456 доларів США/кг (а.с.
96-101). При митному оформленні другої
партії товару за вказаним контрактом,
оформленої митною декларацією від
26.09.2013, відповідачем встановлена інша
вартість того ж самого товару - на рівні
1,1738 доларів США/кг. Тобто, ідентичний
товар за одним контрактом Запорізькою
митницею оцінюється по-різному.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, «органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України».

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України, «в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову».

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що Запорізькою митницею не
доведено правомірність прийняття
картки відмови в прийнятті митної
декларації № 112050000/2013/00999
від 23.09.2013 та рішення № 112050000/2013/000776/2
від 23.09.2013.

Відповідно до ст. 94 КАС України,
присудженню на користь позивача
підлягають здійснені ним
документально підтверджені судові
витрати.

Керуючись ст.ст.17,158-163, 167 КАС України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
112050000/2013/00999 від 23.09.2013 та рішення про
коригування митної вартості товарів №
112050000/2013/000776/2 від 23.09.2013, прийняті
Запорізькою митницею.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ
«ЕНЕРГЕТИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ» судові
витрати у розмірі 196 (ста дев'яноста
шести) гривень 31 копійки.

Постанова може бути оскаржена у
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд через
Запорізький окружний адміністративний
суд у десятиденний строк з дня
отримання постанови у повному обсязі
шляхом подання апеляційної скарги.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, що її подає, до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо її не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя
О.В. Матяш