Справа № 2а-1252/11
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/51482/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів : Логвиненко А.О.
(доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 10.11.2011р. у справі

за позовом ОСОБА_3

до відповідача Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі
м.Дніпропетровська

про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В :

10.11.2010р. ОСОБА_3 звернулася з позовом, в
якому просила визнати дії управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська (далі
Пенсійний фонд) щодо відмови в
перерахунку пенсії з урахуванням усіх
складових заробітної плати
протиправними та зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату пенсії з урахуванням
винагороди за вислугу років в розмірі
30% посадового окладу з урахуванням
надбавки за спеціальне звання та
матеріальної допомоги на оздоровлення,
починаючи з 12.01.2010р.

Постановою Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 4.04.2011р. позов
задоволено. Визнано дії Пенсійного
фонду щодо відмови в перерахунку
пенсії ОСОБА_3 з урахуванням усіх
складових заробітної плати
протиправними. Зобов'язано Пенсійний
фонд здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_3 пенсію, починаючи з
10.05.2010р., з урахуванням повної суми
винагороди за вислугу років в розмірі
30% посадового окладу з урахуванням
надбавки за спеціальне звання та
середньомісячного розміру
матеріальної допомоги на оздоровлення.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 10.11.2011р. апеляційну скаргу
відповідача задоволено частково.
Скасовано рішення суду першої
інстанції в частині визнання
протиправними дій щодо не включення в
розрахунок пенсії середньомісячного
розміру матеріальної допомоги на
оздоровлення та в частині зобов'язання
здійснити ОСОБА_3 перерахунок та
виплату пенсії з урахуванням
середньомісячного розміру
матеріальної допомоги на оздоровлення.
У задоволенні позову в цій частині
відмовлено. В іншій частині постанову
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 4.04.2011р. залишено
без змін.

Не погодившись з постановою
апеляційного суду, ОСОБА_3 звернулася з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
просила її скасувати та залишити в силі
рішення суду першої інстанції. При
цьому скаржник зазначив, що суд дійшов
помилкового висновку про
необґрунтованість позовних вимог в
частині.

Відповідач в своїх запереченнях
просив скасувати постанову
апеляційного суду та прийняте нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з огляду
на таке.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 12.01.2010р. ОСОБА_3 вийшла
на пенсію державного службовця та в
цілях призначення пенсії подала до
Пенсійного фонду довідку ДПІ у
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська, згідно якої надбавка
за вислугу років становить 30%. При
розрахунку розміру пенсії на момент її
призначення відповідач вчинив дії щодо
складових заробітної плати, а саме у
вигляді зменшення 5% винагороди за
вислугу років та не включення в
розрахунок пенсії середньомісячного
розміру матеріальної допомоги на
оздоровлення.

На звернення позивача до Пенсійного
фонду щодо здійснення перерахунку
пенсії, вона отримувала відмови.

Частиною 2 ст.220 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

Відповідно до ст.37 Закону України "Про
державну службу" №3723-ХІІ пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

Згідно ч.2 ст.33 Закону №3723-ХІІ заробітна
плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранг, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Частина 7 ст.33 Закону №3723-ХІІ
встановлює, що умови оплати праці
державних службовців, розміри їх
посадових окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Згідно Постанови КМУ від 31.05.2000р. №865
"Про деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії" посадовий оклад,
надбавка за ранг або кваліфікаційні
класи, класний чин або спеціальне
звання, вислугу років при призначенні
пенсії відповідно до Закону України
"Про державну службу" враховується в
розмірах, що виплачуються на день
звільнення з роботи, що дає право на
відповідний вид пенсії.

Згідно частини 2 ст.37-1 Закону № 3723-ХІІ
перерахунок пенсії здійснюється,
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

У частині 1 статті 1 Закону України від
24.03.1995 року "Про оплату праці"
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України "Про
державну службу" передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Системний аналіз наведених положень
дає підстави для висновку, що
матеріальна допомога на оздоровлення
входить до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього
Закону до заробітку для обчислення
пенсії включаються всі види оплати
праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Для вирішення спірних правовідносин
слід застосовувати спеціальні норми,
що визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії, зокрема, статтю 41
Закону України від 09.07.2003р. "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та статтю 66 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", а не
положення Законів України "Про
державну службу" та "Про оплату праці",
норми яких є загальними.

Наведене відповідає рішенню
Верховного Суду України, прийнятому у
справі №21-430а11, яке відповідно
до ст.244-2 КАС України є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Відповідно до статті 226 КАС України суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

Керуючись ст.ст. 222, 223, 226, 230, 231, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України ,-

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 10.11.2011р. скасувати, залишивши в силі
постанову Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 4.04.2011р.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України в
порядку, передбаченому ст. 235-244 КАС
України.

Судді
А.О.
Логвиненко

О.Є.
Донець

В.Ф. Мороз