Справа № 2а/2570/6355/11
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2014 р. м. Київ
К/800/32531/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Конюшка К.В.

суддів
Гончар Л.Я.,Чалого С.Я.

за участю:

секретаря Левіної
А.А.

представника позивача Юрченка Ю.І.

представника відповідача неприбуття

представників

третіх осіб
Ендоурової Ю.В., Кудрявцева Г.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Чернігівавтотранссервіс» на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 травня 2013
року

у справі № 2а/2570/6355/2011

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Чернігівавтотранссервіс»

до Комунального підприємства
«Чернігівське міжміське бюро
технічної інвентаризації»
Чернігівської обласної ради

треті особи, які не

заявляють самостійних вимог

на предмет спору Приватне комерційно -
виробниче підприємство «Літо»,
Приватне підприємство «Аір-систем»,
Приватне підприємство
«Гарант-автосервіс», Публічне
акціонерне товариство «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто»,
Публічне акціонерне товариство
«Українська автомобільна корпорація»

про визнання протиправною
бездіяльності, протиправними та
скасування рішень і зобов'язання
вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2011 року Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Чернігівавтотранссервіс» звернулось
до Чернігівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Комунального підприємства
«Чернігівське міжміське бюро
технічної інвентаризації»
Чернігівської обласної ради (далі - КП
«ЧМБТІ», треті особи: Приватне
комерційно - виробниче підприємство
«Літо», Приватне підприємство
«Аір-систем», Приватне підприємство
«Гарант-автосервіс», Публічне
акціонерне товариство «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто»,
Публічне акціонерне товариство
«Українська автомобільна корпорація»,
в якому (з урахуванням уточнення
позовних вимог) просило визнати
протиправною бездіяльність КП «ЧМБТІ»
щодо не проведення скасування запису
про реєстрацію права власності ВАТ
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» на 1,5,6,7 поверхи
адмінбудівлі по вул. Пушкіна, 16 в м.
Чернігові від 17.02.2005 в Реєстрі прав
власності на нерухоме майно та
зобов'язати скасувати даний запис; не
проведення скасування запису про
реєстрацію права власності ПП
«Аір-систем» на 1,5,6,7 поверхи
адмінбудівлі по вул. Пушкіна, 16 в м.
Чернігові від 18.02.2005 в Реєстрі прав
власності на нерухоме майно та
зобов'язати КП «ЧМБТІ» та скасувати
даний запис; не проведення скасування
запису про реєстрацію права власності
ПАТ «Українська автомобільна
корпорація» на 1 поверх адмінбудівлі по
вул. Пушкіна, 16 в м. Чернігові від 21.02.2005
в Реєстрі прав власності на нерухоме
майно та зобов'язати КП «ЧМБТІ»
скасувати даний запис; не проведення
скасування запису про реєстрацію права
власності ПП «Гарант-автосервіс» на 5,6
та 7 поверх адмінбудівлі по вул.
Пушкіна, 16 в м. Чернігові від 21.02.2005 в
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно та зобов'язати КП «ЧМБТІ»
скасувати даний запис; визнати
протиправними та скасувати рішення
відповідача про державну реєстрацію
права власності ВАТ «УСК
«Гарант-Авто» на 1, 5, 6, 7 поверхи
адмінбудівлі по вул. Пушкіна, 16 в м.
Чернігові від 17.02.2005; рішення про
державну реєстрацію права власності ПП
«Аір-систем» на 1, 5, 6, 7 поверхи
адмінбудівлі по вул. Пушкіна, 16 в м.
Чернігові від 18.02.2005; рішення про
державну реєстрацію права власності
ВАТ «Українська автомобільна
корпорація» на 1 поверх адмінбудівлі по
вул. Пушкіна, 16 в м. Чернігові від 21.02.2005;
рішення про державну реєстрацію права
власності ПП «Гарант-автосервіс» на 5, 6
та 7 поверхи адмінбудівлі по вул.
Пушкіна, 16 в м. Чернігові від 21.02.2005; а
також зобов'язати КП «ЧМБТІ»
зареєструвати право власності ТОВ
«Чернігівавтотранссервіс» на 1,5,6,7
поверхи адмінбудівлі по вул. Пушкіна, 16
в м. Чернігові на підставі договору
міни від 03.06.2003.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 26.09.2012 у
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.05.2013
рішення суду першої інстанції
скасовано та прийнято нове - про
часткове задоволення позову.

Визнано протиправним та скасовано
рішення про державну реєстрацію права
власності ВАТ «УCK «Гарант-Авто» на 1, 5, 6,
7 поверхи адмінбудівлі по вул. Пушкіна,
16 в м. Чернігові, реєстраційний номер
1035950 від 17.02.2005, номер запису 348 в книзі 11;
визнати протиправною бездіяльність КП
«ЧМБТІ» щодо непроведения скасування
запису № 348 в книзі 11 про реєстрацію
права власності ВАТ «УCK «Гарант-Авто»
на 1, 5, 6, 7 поверхи адмінбудівлі по вул.
Пушкіна, 16 в м. Чернігові від 17.02.2005 в
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно та зобов'язано КП «ЧМБТІ», в
установленому законом порядку,
скасувати даний запис. У решті позову
відмовлено.

Не погоджуючись зі вказаним рішенням
суду апеляційної інстанції в частині
відмовленого позову, ТОВ
«Чернігівавтотранссервіс» оскаржило
його у касаційному порядку.

У касаційній скарзі касатор просив
змінити рішення суду апеляційної
інстанції з мотивів порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права, прийняти нове
рішення - про задоволення позову
повністю.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що
відповідач вчинив протиправні дії щодо
державної реєстрації прав на спірне
майно на третіх осіб у період дії
арешту та заборони на відчуження цього
майна, накладених ухвалами
господарського суду Чернігівської
області у справі №8/300.

Згідно з частиною другою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
присутніх у судовому засіданні
представників сторін, розглянувши та
обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи і
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія дійшла висновку про те,
що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з огляду на
таке.

Як установлено судами попередніх
інстанцій, 17.02.2005 зареєстровано право
власності на нежитлову будівлю по вул.
Пушкіна, 16 у м. Чернігові за ВАТ «УСК
«Гарант-Авто», реєстраційний номер
1035950, номер запису 348 в книзі 11 на
підставі рішення господарського суду
Чернігівської області від 31.01.2005.

Згідно з витягом про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 18.02.2005
зареєстровано право власності на
нежитлову будівлю по вул. Пушкіна, 16 у м.
Чернігові за ПП «Аір-систем»,
реєстраційний номер 1035950, номер запису
348 в книзі 11, на підставі договору
купівлі-продажу від 18.02.2005 № 735.

Відповідно до витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно
22.02.2005 відповідачем зареєстровано
право власності на 1-й поверх
нежитлової будівлі по вул. Пушкіна, 16 у
м. Чернігові за ВАТ «Українська
автомобільна корпорація»,
реєстраційний номер 1035950, номер запису
348 в книзі 11, на підставі договору
купівлі-продажу від 19.02.2005 № 766,
посвідченого приватним нотаріусом.

Крім того, відповідно до витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно 22.02.2005 КП «ЧМБТІ» зареєструвало
право власності на 5, 6, 7-й поверхи
нежитлової будівлі по вул. Пушкіна, 16 у
м. Чернігові за ПП «Гарант-автосервіс»,
реєстраційний номер 1035950, номер запису
348 в книзі 11, на підставі договору
купівлі-продажу від 19.02.2005 № 760,
посвідченого приватним нотаріусом.

08.11.2011 та 11.11.2011 позивач звертався до КП
«ЧМБТІ» із заявами про скасування
реєстрації права власності ВАТ
«Українська страхова компанія
«Дженералі-гарант» (на цей час ПАТ
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто») на 1, 5, 6, 7 поверхи
адмінбудівлі по вул. Пушкіна, 16 в м.
Чернігові, здійсненої 17.02.2005; ПП
«Аір-систем» на 1, 5, 6, 7 поверхи
адмінбудівлі по вул. Пушкіна, 16 в м.
Чернігові, здійсненої 18.02.2005; ВАТ
«Української автомобільної
корпорації» (на цей час ПАТ «Українська
автомобільна корпорація») на 1 поверх
адмінбудівлі по вул. Пушкіна, 16 в м.
Чернігові, здійсненої 22.02.2005 та ПП
«Гарант-автосервіс» на 5, 6, 7 поверхи
адмінбудівлі по вул. Пушкіна, 16 в м.
Чернігові, здійсненої 22.02.2005.

Листами від 18.11.2011 № 1456 та від 21.11.2011 №
1462 КП «ЧМБТІ» повідомило позивача, що
заява ТОВ «Чернігівавтотранссервіс»
не може бути підставою для скасування
зареєстрованого права власності на
нежитлові приміщення 1, 5, 6, 7 поверхів за
адресою: вул. Пушкіна, 16, м. Чернігів та
роз'яснило порядок оскарження дій
державного реєстратора у судовому
порядку.

Постановою Вищого господарського суду
України від 22.06.2011 у справі № 18/38 (11/137
(14/34 (9/38/15)) встановлено, що право
власності у позивача на перший, пятий,
шостий, сьомий поверх нежитлової
будівлі, розташованої за адресою: м.
Чернігів, вул. Пушкіна, 16, виникло з
03.06.2003 на підставі договору міни від
03.06.2003, фактичне виконання якого
встановлено рішенням Ічнянського
районного суду Чернігівської області у
справі № 2-704/2005 та підтверджується
належним чином оформленими актами
приймання-передачі від 03.06.2003.

Рішенням господарського суду
Чернігівської області від 31.01.2005 у
справі № 9/120/16 (8/300), залишеним без змін
рішенням Київського апеляційного
адміністративного суду від 26.07.2005 та
скасованим рішенням касаційної
інстанції від 26.07.2005, права покупця з
позивача було переведено на ПАТ
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» за договором
купівлі-продажу від 01.04.2002.

Крім того, судом апеляційної інстанції
було установлено, що реєстрація права
власності у кожному з випадків була
проведена в період дії ухвал
Господарського суду Чернігівської
області від 03.01.2003, від 29.12.2004, від 09.02.2005
у справі № 8/300, згідно з якими було
накладено арешт на спірне майно та
заборонено КП «ЧМБТІ» вчиняти будь-які
дії щодо реєстрації прав власності на
будь-які об`єкти нерухомого майна, що
знаходяться за адресою: м. Чернігів,
вул. Пушкіна, 16 та видавати витяги з
реєстру прав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не надано суду жодного
правовстановлювального документа,
передбаченого Законом України від
01.07.2004 № 1952 - IV «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» (далі - Закон №1952) та/або
Тимчасовим положенням про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України 07.02.2002 №7/5
(далі - Тимчасове Положення №7/5), який би
підтверджував право власності
останнього на нерухоме майно по вул.
Пушкіна, 16, м. Чернігів.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та частково задовольняючи
позов, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що рішення про
реєстрацію права власності на 1, 5, 6, 7
поверхи адмінбудівлі в м. Чернігові,
вул. Пушкіна, 16, реєстраційний номер
1035950, від 17.02.2005, номер запису 348 в книзі
11, було прийнято відповідачем на
підставі судового рішення у справі №
9/120/16 (8/300) від 31.01.2005, яке не набрало на
той час законної сили, оскільки 10.02.2005
позивачем була подана апеляційна
скарга на зазначене рішення
господарського суду Чернігівської
області.

Відмовляючи у решті позову, суд
апеляційної інстанції зазначив, що
внесення записів до Державного реєстру
прав про скасування державної
реєстрації права власності можливо
лише у випадках, коли обставини, які
були підставою для внесення записів,
визнані судом недійсними.

У той же час, відсутність судових
рішень про скасування договорів
купівлі-продажу (визнання їх
недійсними), які укладав в подальшому
ВАТ «УCK «Гарант-Авто» з ПП «Аір-систем»,
а ПП «Аір-систем» з ВАТ «Українська
автомобільна корпорація», ПП
«Гарант-автосервіс», та які були
підставою для реєстрації прав
власності за відповідними суб'єктами
господарювання, є підставою для
відмови у задоволенні решти позову.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій в частині відмови
у позові та вважає їх передчасними з
огляду на таке.

Відповідно до пункту 3.3 Тимчасового
положення №7/5 (чинного на час
виникнення спору) у реєстрації прав на
нерухоме майно може бути відмовлено,
якщо, зокрема, право власності на
нерухоме майно виникло на підставі
договорів відчуження, за наявності
інформації про накладення арешту на
відчуження об'єктів нерухомого майна з
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна.

Згідно з частиною першою статті 24
Закону №1952 (у чинній на час виникнення
спору редакції) у державній реєстрації
права може бути відмовлено в разі, якщо
заяву про державну реєстрацію права
власності відповідно до правочину про
відчуження нерухомого майна було
подано після державної реєстрації
обмежень, вчинених щодо цього майна.

Згідно з частиною першою статті 159 КАС
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Рішення судів попередніх інстанцій
названим вимогам процесуального
закону відповідають не вповній мірі.

Відповідно до частини першої статті 70
КАС України належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування.

Згідно з частиною четвертою статті 70
КАС України обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Відповідно до частин четвертої та
п'ятої статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства суд
вживає передбачені законом заходи,
необхідні для з'ясування всіх обставин
у справі, у тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи. Суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі,
подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду,
не вистачає.

Ураховуючи вказані положення правових
норм адміністративного судочинства
стосовно принципу офіційного
з'ясування всіх обставин у справі та
належності доказів, колегія суддів
звертає увагу на те, що під час нового
розгляду справи для прийняття
правильного рішення по суті спору суду
першої інстанції необхідно установити,
чи була на час вчинення КП «ЧМБТІ»
оспорюваних дій щодо реєстрації прав
власності на майно в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна наявна інформація про обмеження,
вчинені стосовно наступного майна: 1, 5,
6, 7 поверхи адмінбудівлі по вул.
Пушкіна, 16 в м. Чернігові.

Крім того, суд касаційної інстанції
звертає увагу на те, що позовні вимоги
стосуються дій та рішень відповідача
стосовно, зокрема, державної
реєстрації прав власності на майно за
ПП «Гарант-автосервіс» та за ВАТ
«Української автомобільної
корпорації» від 21.02.2005, тоді як судами
попередніх інстанцій установлено факт
здійснення таких реєстраційних дій
відповідачем саме 22.02.2005.

З огляду на викладене доводи
касаційної скарги відповідають
фактичним обставинам, у зв'язку з чим
наявні підстави для її часткового
задоволення та скасування рішень судів
попередніх інстанцій у частині відмови
у задоволенні позову.

Частиною першою статті 220 КАС України
визначено, що суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно з частиною другою статті 227 КАС
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій під час
прийняття рішень по суті спору у даній
справі було порушено норми
процесуального права, що унеможливило
встановлення фактичних обставин, які
мають значення для правильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Чернігівавтотранссервіс»
задовольнити частково.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 26 вересня
2012 року та постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22 травня 2013 року в частині відмови в
позові в цій справі скасувати,
направивши в цій частині справу на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

У решті постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України у строк та у
порядку, визначеними статтями 237 - 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.