Справа № 805/725/14
Суддя: Блохін А. А.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Абдукадирова
Суддя-доповідач - Блохін А. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року
справа №805/725/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: судді-доповідача Блохіна А.А.,
суддів Міронової Г.М., Юрко І.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м. Донецька на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 26 лютого 2014
року у справі № 805/725/14 за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м. Донецька, за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про скасування
вимоги Управління пенсійного фонду
України в Кіровському районі м.
Донецька щодо сплати недоїмки від
17.05.2013р. № ф-1100 в розмірі 5 204,33 грн.., -

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2014 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до Управління
пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Донецька, за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору Державної податкової
інспекції у Кіровському районі м.
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
скасування вимоги Управління
пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Донецька щодо сплати недоїмки
від 17.05.2013р. № ф-1100 в розмірі 5 204,33 грн..

Правовою підставою скасування вимоги
про сплату недоїмки позивач під час
розгляду справи вважає норми Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».
Зазначає, що відповідачем до нього було
незаконно винесено вимогу про сплату
недоїмки у розмірі 5 204,33 грн.
Посилається на п. 4 ст. 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (зі змінами та
доповненнями) особи, зазначені у пункті
4 частини першої цієї статті, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та вказує, що
вона є пенсіонером за віком, а тому,
звільнена від сплати єдиного внеску.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 26 лютого 2014
року у справі № 805/725/14, позов
задоволено. Скасовано вимогу
Управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м. Донецька від
17.05.2013р. № Ф - 1100 про стягнення недоїмки
в розмірі 5 204,33 грн.

Не погодившись з таким рішенням,
відповідачем подано апеляційну скаргу,
в якій він зазначив, що постанова судом
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволені позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
судом першої інстанції не було
враховано, що пільги щодо звільнення
від сплати єдиного внеску, передбачені
ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску за
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не розповсюджуються на
позивача, оскільки останній не досяг
пенсійного віку, визначеного ст. 26
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Згідно частини 1 статті 197 КАС України
суд розглянув справу у порядку
письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
вивчивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів, здійснюючи апеляційний
перегляд справи в межах апеляційної
скарги, вважає, що останню необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що Позивач - фізична особа
- підприємець ОСОБА_2, зареєстрована як
фізична особа-підприємець Виконавчим
комітетом Донецької міської ради, про
що до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців внесено запис № 2
016329, присвоєно ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1 є пенсіонером
за віком, про що видано пенсійне
посвідчення (арк. справи 9 - 12 том 1).

Позивач є платником єдиного податку, що
підтверджено відповідним свідоцтвом
від 01.01.2012р. (арк. справи 12 том 1).

Відповідач - Управління пенсійного
фонду України в Кіровському районі м.
Донецька Донецької області, є органом
виконавчої влади, який здійснює
повноваження, покладені на нього
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», Положенням про Пенсійний
фонд України, затвердженим Указом
Президента України від 06.04.2011р. № 384/2011
(далі - Положення).

Управлінням пенсійного фонду України в
Кіровському районі м. Донецька було
винесено вимогу про сплату недоїмки у
відношенні фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 від 17.05.2013р. № ф-1100 на суму 5 204,33
грн. (арк. справи 13 том 1). Сума недоїмки,
визначена у спірній вимозі
підтверджена відповідними
розрахунками (арк. справи 14, 15, 38-39 том 1).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач є пенсіонером за віком та є
фізичною особою-підприємцем, який
обрав спрощену систему оподаткування
та сплачує єдиний податок, тому він не
був зобов'язаний сплачувати єдиний
внесок за себе.

Колегія суддів вважає, що висновки суду
першої інстанції про задоволення
позову зроблені на підставі всебічно
досліджених доказів, обставинам справи
дана правильна правова оцінка, а при
прийнятті рішення вірно застосовані
норми матеріального та процесуального
права.

Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010
року (далі Закон №2464) визначено, що
платниками єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Згідно ч.4 ст.4 Закону №2464 особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Статтею 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року
(далі Закон №1058) визначене поняття
«пенсія» - як щомісячна пенсійна
виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом та
поняття «пенсіонер - особа, які
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію, або члени її
сім'ї, які отримують пенсію в разі
смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом.

Згідно ч.1 ст. 9 Закону №1058 за рахунок
коштів Пенсійного фонду в солідарній
системі призначаються такі пенсійні
виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (у тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Згідно ст. 26 Закону №1058 особи мають
право на призначення пенсії за віком
після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років.

Колегія суддів вважає, що аналіз норм
наведених законів дає підстави для
висновку, що «пенсіонер за віком» - це
та особа, яка перебуває на обліку у
відповідному територіальному
управлінні Пенсійного Фонду України та
отримує пенсію за віком, незважаючи на
те, що її вік менший ніж визначений
частиною першої статті 26 Закону №1058,
оскільки норми діючого пенсійного
законодавства при наявності певних,
визначених законом умов, передбачають
призначення пенсії за віком із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого ст.26 Закону №1058.

Частиною 4 статті4 Закону №2464
встановлено, що особи, зазначені у
пункті 4 частини першої цієї статті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу і в ній
не встановлено ніяких застережень,
зокрема, що не можуть бути звільнені
від сплати єдиного внеску особи, яким
призначено пенсію за віком на
пільгових умовах.

Враховуючи вищенаведене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованих
висновків про те, що відповідач при
винесені вимоги про стягнення недоїмки
№ Ф-1100 від 17.05.2013 року діяв не у порядку
та не у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження,
колегія суду не встановила таких
порушень судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення справи по суті, які були
предметом розгляду і заявлені в суді
першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції є
обґрунтованим, прийняте на підставі
з'ясованих та встановлених обставинах
справи, які підтверджуються доказами,
та ухвалив постанову з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення без
змін.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності прийнятого
судом першої інстанції судового
рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 24, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Донецька на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 26 лютого 2014
року у справі № 805/725/14- залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 26 лютого 2014
року у справі № 805/725/14 за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м. Донецька, за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про скасування
вимоги Управління пенсійного фонду
України в Кіровському районі м.
Донецька щодо сплати недоїмки від
17.05.2013р. № ф-1100 в розмірі 5 204,33 грн. -
залишити без змін.

Ухвала Донецького апеляційного
адміністративного суду за наслідками
розгляду у письмовому провадженні
набирає законної сили через пґять днів
після направлення їх копій особами, які
беруть участь у справі і може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Суддя - доповідач
Блохін А.А.

Судді
Міронова
Г.М.

Юрко І.В.