Справа № 2а-3/11
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/59504/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Ємельянової В.І., Олендера І.Я.,
розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду
України в Середино-Будському районі
Сумської області на постанову
Середино-Будського районного суду
Сумської області від
10 листопада 2011 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від
22 травня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду
України в Середино-Будському районі
Сумської області про призначення
пенсії,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2010 року позивач
звернувся до суду із вказаним позовом
до відповідача. Просив зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
Середино-Будському районі Сумської
області призначити пенсію за віком зі
зниженням пенсійного віку на 10 років,
визнати за ним право на пенсію зі
зниженням пенсійного віку на 10 років
відповідно до ст. 55 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", як
ліквідатору наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії, який
відпрацював у зоні відчуження не менше
5 днів у період з 1 липня 1986 року по 31
грудня 1986 року.

Постановою Середино-Будського
районного суду Сумської області від
10 листопада 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22 травня 2012
року, позов задоволено. Визнано
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Середино-Будському районі Сумської
області щодо відмови у призначенні
ОСОБА_4 пенсії за віком на пільгових
умовах та скасовано рішення комісії №
1/155 від 28 травня 2009 року про відмову у
призначенні вказаної пенсії .
Зобов"язано управління Пенсійного
фонду України в Середино-Будському
районі Сумської області призначити
ОСОБА_4 пенсію за віком на пільгових
умовах відповідно до ст. 55 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з часу
звернення його із заявою про
призначення вказаної пенсії.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказані судові
рішення та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

Перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі у
межах доводів касаційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач народився 13
січня 1955 року. Наказом
Середино-Будської дорожньої
ремонтно-будівельної дільниці № 127 від
5 грудня 1986 року ОСОБА_4 було
відряджено в Іванківську
дорожньо-експлуатаційну дільницю № 625,
де він знаходився з 7 грудня 1986 року по 31
грудня 1986 року, всього 25 днів, у зв'язку
з аварією на Чорнобильській АЕС.
Працював у відрядженні 23 дні, виконував
роботу на дільниці дороги
Чорнобиль-Прип"ять на спеціальному
автомобілі ЗИЛ 130 КДМ, і заробітна плата
нараховувалась за роботу в цій зоні із
застосуванням кратності «3» відповідно
листа Держмінпраці від 31 жовтня 1986 року
№ 05/2-58. Позивач має статус учасника
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї
категорії, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1

Згідно ст. 10 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
учасниками ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС
вважаються громадяни, які
безпосередньо брали участь у будь-яких
роботах, пов'язаних з усуненням самої
аварії, її наслідків у зоні відчуження
у 1986-1987 роках незалежно від кількості
робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30
календарних днів, у тому числі
проведенні евакуації людей і майна з
цієї зони, а також тимчасово направлені
або відряджені у зазначені строки для
виконання робіт у зоні відчуження,
включаючи військовослужбовців,
працівники державних, громадських,
інших підприємств, установ і
організацій незалежно від їх відомчої
підпорядкованості, а також ті, хто
працював не менше 14 календарних днів у
1986 році на діючих пунктах санітарної
обробки населення і дезактивації
техніки або їх будівництві. Перелік цих
пунктів визначається Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до ст. 55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
пенсії із зменшенням
пенсійного віку призначаються особам,
які є учасниками ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС та працювали у зоні
відчуження з моменту аварії до 1 липня
1986 року незалежно від кількості
робочих днів або з 1 липня 1986 року по 31
грудня 1986 року - не менше 5 календарних
днів - на 10 років раніше.

Порядком подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженим постановою
правління Пенсійного фонду України
25 листопада 2005 року №22-1 та
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 27 грудня 2005 року
за №1566/11846 передбачено, що при
призначенні (перерахунку) пенсії за
віком надаються, зокрема, документи,
які засвідчують особливий статус
особи, та довідка про період (періоди)
участі в ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС, форма якої затверджена
постановою Державного комітету СРСР по
праці та соціальних питаннях від 9
березня 1988 року №122.

Задовольняючи позовні вимоги
суд першої інстанції з яким погодився
апеляційний суд прийшов до висновку, що
звернувшись до управління Пенсійного
фонду України в Середино-Будському
районі Сумської області із заявою про
призначення йому пенсії відповідно до
ст. 55 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", позивач надав всі
необхідні документи, що передбачені
Порядком подання та оформлення
документів для призначення пенсій.
Надані документи підтверджують
особливий статус позивача, а саме те, що
в період з 7 грудня 1986 року по 31 грудня
1986 року він знаходився у відрядженні в
Іванківському районі Київській
області та працював на дільниці дороги
Чорнобиль-Прип"ять, за що отримав
заробітну плату у трьохкратному
розмірі, а тому має право на
призначення йому пенсії відповідно до
ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи". Тому, відмова відповідача
призначити пенсію у відповідності до
вимог ст. 55 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" є протиправною.

Проте, повністю погодитись з
такими рішеннями судів не можна.

Порядком подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженим постановою
правління Пенсійного фонду України
25 листопада 2005 року №22-1 та
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 27 грудня 2005 року
за №1566/11846 передбачено, що при
призначенні (перерахунку) пенсії за
віком надаються, зокрема, документи,
які засвідчують особливий статус
особи, та довідка про період (періоди)
участі в ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС, форма якої затверджена
постановою Державного комітету СРСР по
праці та соціальних питаннях від 9
березня 1988 року №122.

Всупереч вимог ст.86 КАС України,
яка передбачає, що ніякі докази не
мають наперед встановленої сили, та
ст.159 КАС України, яка передбачає, що
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим, суди попередніх
інстанцій належним чином не з'ясували
обставин справи, зокрема, у чому
полягає неправомірність дій
відповідача та не спростували його
доводів, що відповідно до Порядку
подання та оформлення документів для
призначення пенсій позивач не надав
необхідні документи, як і не перевірили
доводів відповідача, що підтвердження
трудового стажу на підставі показань
свідків здійснюється органами
Пенсійного фонду, а не судом. А тому
суди прийшли до передчасних висновків
про неправомірність дій відповідача.

Крім того, пославшись як на доказ
на письмові пояснення свідка
ОСОБА_5, який не давав показань у
судовому засіданні, суди не врахували
положень ч. 1 ст. 69 КАС України, яка
передбачає, що доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно ч.1 ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції не може
досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Частиною 2 статті 227 цього Кодексу
визначено, що підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

За таких обставин, коли судами першої
та апеляційної інстанцій порушено
вищезазначені норми процесуального
права, які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи, а суд
касаційної інстанції не може
досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені у судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, то судові
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій не можуть залишатися без
змін і підлягають скасуванню з
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Середино-Будському районі Сумської
області задовольнити частково.

Постанову Середино-Будського
районного суду Сумської області від
10 листопада 2011 року
та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від
22 травня 2012 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: В.В. Тракало В.І.
Ємельянова І.Я. Олендер