Справа № К-28955/10-С
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2014 року
м. Київ К-28955/10

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу

Феодосійської міжрайонної державної
податкової інспекції Автономної
Республіки Крим

на постанову Окружного
адміністративного суду АР Крим від
10.12.2009 та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 15.06.2010

у справі №2а-6021/09/7/0170

за позовом Кримського Закритого
акціонерного товариства по туризму та
екскурсіях «Кримтур»

до Державної податкової інспекції у
м.Феодосії Автономної Республіки Крим

про визнання нечинним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 10.12.2009, залишеною
без змін ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 15.06.2010, позов задоволено. Визнано
протиправними та скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у м.Феодосії
АР Крим від 22.04.2009 №/0 про
нарахування податкового зобов?язання
з податку на прибуток підприємств у
сумі 87321 грн. основного платежу та 43660,5
грн. штрафних санкцій.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
відповідача, у якій ставиться питання
про скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції та прийняття
нового рішення про відмову в позові, з
підстав невірного застосування норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях, в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Відповідачем була проведена невиїзна
позапланова документальна перевірка
Філії Кримського Закритого
акціонерного товариства по туризму та
екскурсіях «Кримтур» туристсько
оздоровчий комплекс «Пріморє» щодо
підтвердження відомостей, отриманих
від особи, яка мала відносини з
платниками податків ТОВ «Центр
будівельної підготовки», ТОВ
«Техпромсепвіс Ойл», ТОВ «Прогресс
плюс», ТОВ «Юком» за період з 01.01.2006 по
30.09.2008, за результатами якої складено
акт №1031/23-2/02649868 від 15.04.2009.

За висновками акта перевірки позивачем
допущено порушення п. 5.1 ст. 5, пп.5.3.9 п.5.3
ст.5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», що призвело до
заниження зобов?язань з податку на
прибуток всього у сумі 87321грн.

На підставі акта перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення рішення від 22.04.2009
№/0 про нарахування податкового
зобов?язання з податку на прибуток у
сумі 87321 грн. та штрафних санкцій з
податку на прибуток у сумі 43660,5 грн.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, на які
посилається відповідач у касаційній
скарзі, та вважає, що судами повно
встановлені обставини у справі, яким
надана правильна правова оцінка на
підставі законодавства, яке
врегульовує спірні відносини.

Відповідно до підпункту 5.2.1 п. 5.2 ст. 5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» до складу
валових витрат включаються суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7
цієї статті.

В свою чергу, підпункт 5.3.9 п. 5.3 ст. 5
цього Закону передбачає, що не належать
до складу валових витрат будь-які
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Таким чином підставою для формування
валових витрат є реальність
господарських операцій;
добросовісність дій платника податку,
яка полягає у відповідності вчинених
ним дій господарській меті, а також
реальність усіх даних, наведених у
документах.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачем були
укладені договори постачання
паливно-мастильних матеріалів №72 від
01.01.2006 з ТОВ «Юком», №1 від 01.01.2008 з ТОВ
«Техпромсервіс Ойл», №63 від 01.04.2007 з ТОВ
«Центр будівельної підготовки», №153
від 01.07.2006 з ТОВ «Прогресс Плюс».

За умовами вищевказаних договорів
сторони домовилися про те, що ціни та
товар встановлюються сторонами в
накладній на час передачі партії
товару, загальна сума договору
встановлюється виходячи з цін на товар
та загальної кількості товару,
проданого відповідно з умовами
договору, покупець здійснює оплату за
товар протягом 10-ти календарних днів з
моменту отримання товару, оплата
проводиться у безготівковій формі
шляхом перерахування грошових коштів
на розрахунковий рахунок продавця,
договір вступає у силу з дня його
підписання сторонами.

На час укладення та виконання
договорів контрагенти позивача ТОВ
«Центр будівельної підготовки», ТОВ
«Техпромсепвіс Ойл», ТОВ «Прогресс
плюс», ТОВ «Юком» були зареєстровані в
єдиному державному реєстрі
підприємств та організацій України,
тобто були юридичними особами,
наділеними цивільною правоздатністю і
дієздатністю, що відповідачем не
заперечується.

Виконання зазначених договорів
підтверджується наявними в матеріалах
справи первинними документами, а саме,
податковими та видатковими накладними,
оплата проведена в повному обсязі,
шляхом безготівкових розрахунків,
згідно наданих платіжних доручень.

Правильність формування валових
витрат за операціями з вищезазначеними
контрагентами була предметом
судово-економічної експертизи, за
висновком якої від 27.10.2009, у вказаному
періоді, згідно оборотно-сальдових
відомостей позивачем оприбутковано на
підставі відповідних первинних
документів дизельне пальне в кількості
210188,69 кг., у т.ч. 93852,24 кг. отриманих від
постачальників ТОВ «Центр будівельної
підготовки», ТОВ «Техпромсепвіс Ойл»,
ТОВ «Прогресс плюс», ТОВ «Юком», оплата
якого проведена в повному обсязі
шляхом безготівкових розрахунків, а
також підтверджено використання
позивачем пального у періоді, що
перевірявся.

За таких обставин, суд першої
інстанції, з доводами якого погодився
суд апеляційної інстанції, дійшов
вірного висновку, що податковим
органом не було доведено правомірності
збільшення позивачу грошового
зобов'язання з податку на прибуток,
оскільки витрати позивача
підтверджені належними
бухгалтерськими та податковими
документами, у зв'язку з чим позивач
правомірно включив до валових витрат
вартість придбаних
товарно-матеріальних цінностей.

Не можуть бути підставою для інших
висновків доводи відповідача, що
спірні операції не мали реального
товарного характеру, оскільки вони
засновані на припущеннях, що
суперечить ст.159 КАС України. В акті
перевірки встановлено наявність у
позивача необхідних первинних
документів на підтвердження придбання
паливно-мастильних матеріалів, у той
час як товарно-транспортні накладні є
основними документами на перевезення
вантажів, тобто є обов'язковими для
перевізників, однак не є документами
первинного бухгалтерського обліку, що
підтверджують обставини придбання та
продажу товарно-матеріальних
цінностей.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що суд першої та апеляційної
інстанції, виконавши всі вимоги
процесуального законодавства,
всебічно перевіривши обставини справи,
вирішили справу у відповідності з
нормами матеріального права та
постановили обґрунтоване рішення,
підстав для скасування судових рішень,
з мотивів викладених в касаційній
скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Феодосійської
міжрайонної державної податкової
інспекції Автономної Республіки Крим
відхилити, а постанову Окружного
адміністративного суду АР Крим від
10.12.2009 та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 15.06.2010 залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун