Справа № 804/1611/14
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 р. Справа № 804/1611/14

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Турової О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Шабанова Д.В.

представника позивача:
Кісенко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Майстер-Буд»

до Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Майстер-Буд»
звернулося до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, в якій
просило визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції міста Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 29
листопада 2013 року №.

В обґрунтування пред'явлених позовних
вимог зазначалося, що відповідач за
результатами проведеної
документальної позапланової невиїзної
перевірки позивача дійшов помилкового
висновку про порушення останнім
податкового законодавства та про
заниження ним внаслідок цього податку
на додану вартість, оскільки позивач
правомірно включив до складу
податкового кредиту липня 2013 року суму
податку на додану вартість за
податковою накладною, виписаною його
контрагентом ТОВ «Крафт-Профі».
Правочин, укладений із вказаним
суб'єктом господарювання, є реальним,
що посвідчується відповідними
первинними документами, оформленими
належним чином, які були надані до
перевірки. При цьому акт перевірки не
містить фактів, які б спростовували
підтвердження цими первинними
документами відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між сторонами даного
правочину. Означений правочин
недійсним в судовому порядку не
визнавався, доказів його нікчемності
відповідачем також не надано. Єдиною
підставою для визнання недійсними
господарських операцій позивача з ТОВ
«Крафт-Профі» стали висновки акту про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Крафт-Профі» від 16.09.2013р.
№485/26-54-22-06-38615737, отриманого
відповідачем від ДПІ у Оболонському
районі міста Києва, в якому, зокрема,
значилося, що ТОВ «Крафт-Профі»
відсутнє за його юридичною адресою, у
нього відсутні необхідні умови для
ведення господарської діяльності,
отже, цей суб'єкт господарювання
здійснював операції з продажу та
купівлі товарів (робіт, послуг) без
фактичної поставки товару (робіт,
послуг) по ланцюгу постачання. Проте,
навіть у разі наявності певних
порушень податкового законодавства з
боку ТОВ «Крафт-Профі», позивач не
повинен відповідати за ці порушення,
оскільки Податковим кодексом України
встановлено самостійну
відповідальність платників податків
за порушення правил ведення
податкового обліку.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав пред'явлений
адміністративний позов у повному
обсязі та, посилаючись на викладені у
ньому доводи, просив повністю його
задовольнити.

Відповідач пред'явлений
адміністративний позов не визнав,
подав на нього письмові заперечення, в
яких просив повністю відмовити у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на те, що позивач
неправомірно відніс до складу
податкового кредиту липня 2013 року суму
податку на додану вартість за
податковою накладною, виписаною ТОВ
«Крафт-Профі», оскільки правочин,
укладений з цим контрагентом, не
спрямований на реальне настання
наслідків, що обумовлені ним, та не
містить у своїй суті розумних
економічних або інших причин (ділової
мети). Підтвердженням цього є висновки
акту про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Крафт-Профі»
від 16.09.2013р. №485/26-54-22-06-38615737, отриманого
відповідачем від ДПІ у Оболонському
районі м. Києва, згідно якого
встановлено, що це підприємство
відсутнє за юридичною адресою,
відсутня інформація щодо чисельності
працюючих у ньому осіб, наявності
основних засобів та документів, що
підтверджують здійснення
фінансово-господарської діяльності,
що, в свою чергу, свідчить про
відсутність фактів реального
здійснення господарських операцій з
контрагентами постачальниками та
контрагентами покупцями за період
травень, червень та липень 2013 року.

Представник відповідача у судовому
засіданні також заперечував проти
задоволення адміністративного позову,
посилаючись на доводи, викладені у
письмових запереченнях на нього.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
надані сторонами докази,
проаналізувавши зміст норм
матеріального та процесуального права,
які регулюють спірні правовідносини,
суд приходить до висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню у повному обсязі, виходячи
з наступних підстав.

Судом встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Майстер-Буд» (далі - ТОВ «Майстер-Буд»)
() зареєстроване як
юридична особа виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради 22.11.1999р.
та перебуває на обліку в Лівобережній
об'єднаній державній податковій
інспекції м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі -
Лівобережна ОДПІ ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області) як платник
податків, в тому числі є платником
податку на додану вартість згідно
свідоцтва від 16.12.2002р. №4660581 (а.с.27-29).

Основними видами діяльності ТОВ
«Майстер-Буд» є будівництво житлових і
нежитлових будівель, інші
будівельно-монтажні роботи, які
здійснюються позивачем відповідно до
наданої Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області ліцензією
на провадження господарської
діяльності, пов'язаної із створенням
об'єктів архітектури Серії АГ №575422 та
додатків до неї (а.с.30-36).

На підставі наказу начальника
Лівобережної ОДПІ ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області від 04.10.2013р.
№398 та згідно повідомлення про
направлення на перевірку від 07.10.2013р.
№59 головним державним
ревізором-інспектором відділу
планування та інформаційного
забезпечення управління податкового
аудиту Лівобережної ОДПІ ГУ Міндоходів
у Дніпропетровській області Замковою
Є.П. була проведена документальна
позапланова невиїзна перевірка
фінансово-господарської діяльності
ТОВ «Майстер-Буд» з питань дотримання
вимог податкового законодавства
України під час здійснення
взаємовідносин з ТОВ «Крафт-Профі» () за липень 2013 року.

За результатами означеної перевірки
було складено акт №806/2203/30627944 від
10.10.2013р., яким зафіксовано допущення
позивачем порушення приписів п.198.2, 198.6
ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу
України, що призвело до завищення
останнім податкового кредиту за липень
2013 року на загальну суму 487509,00 грн., в
результаті чого ним занижено податок
на додану вартість, що підлягає сплаті
до бюджету за вказаний період, на цю ж
суму (а.с.37-50).

Висновок означеного акту перевірки
обґрунтований тим, що позивач
неправомірно відніс до складу
податкового кредиту липня 2013 року суму
податку на додану вартість за
податковою накладною, виписаною ТОВ
«Крафт-Профі», оскільки правочин,
укладений з цим контрагентом, не
спрямований на реальне настання
наслідків, що обумовлені ним, та не
містить у своїй суті розумних
економічних або інших причин (ділової
мети). Підтвердженням цього є висновки
акту про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Крафт-Профі»
від 16.09.2013р. №485/26-54-22-06-38615737, отриманого
відповідачем від ДПІ у Оболонському
районі м. Києва, згідно якого
встановлено, що це підприємство
відсутнє за юридичною адресою,
відсутня інформація щодо чисельності
працюючих у ньому осіб, наявності
основних засобів та документів, що
підтверджують здійснення
фінансово-господарської діяльності,
що, в свою чергу, свідчить про
відсутність фактів реального
здійснення господарських операцій з
контрагентами постачальниками та
контрагентами покупцями за період
травень, червень та липень 2013 року.

На підставі акту перевірки №806/2203/30627944
від 10.10.2013р. Лівобережною ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області 29 листопада 2013 року було
винесено податкове
повідомлення-рішення форми «Р» №,
яким ТОВ «Майстер-Буд» збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у загальному розмірі
731263,50грн., з яких за основним платежем -
487509,00грн. та за штрафними санкціями -
243754,50грн. (а.с.51).

Розглядаючи позовні вимоги щодо
визнання протиправним та скасування
вищевказаного податкового
повідомлення-рішення, суд зважає на
наступне.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає, зокрема, у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

При цьому п.198.2 ст.198 цього Кодексу
передбачено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно п.198.3 ст.198 Податкового кодексу
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Отже необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товарів (послуг) сум
податку на додану вартість є факт
придбання товарів та послуг із метою їх
використання в господарській
діяльності.

Не відносяться до податкового кредиту,
згідно з пунктом 198.6. цієї статті, суми
податку, сплаченого (нарахованого) у
зв'язку з придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Таким чином, податковий кредит для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість має бути
підтверджений належним чином
складеними первинними документами, що
відображають реальність господарської
операції, яка є підставою для
формування податкового обліку
платника податків.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
03 липня 2013 року між ТОВ «Майстер-Буд» та
ТОВ «Крафт-Профі» було укладено
договір підряду №0307/П-13, згідно якого
ТОВ «Майстер-Буд», як генпідрядник,
доручає, а ТОВ «Крафт-Профі», як
підрядник, приймає на себе зобов'язання
виконати якісно та у строки
будівельно-монтажні роботи на об'єкті
«Розподільчий центр №7 смт. Ювілейний,
м. Дніпропетровськ»(а.с.56-58).

Пунктами 4.1 та 5.1 вказаного Договору
передбачено, що підрядник здає
виконані роботи генпідряднику з
оформленням акту приймання фактично
виконаних робіт форми КБ-2в, довідки
КБ-3, а генпідрядник забезпечує
передачу підряднику затвердженої
проектної документації у двох
екземплярах за п'ять днів до початку
робіт.

Згідно довідки про вартість виконаних
будівельних робіт та витрати за липень
2013 року форми КБ-3 та актів приймання
виконаних будівельних робіт за липень
2013 року форми КБ-2в, ТОВ «Крафт-Профі» на
виконання умов договору підряду
№0307/П-13 від 03.07.2013р. виконало для ТОВ
«Майстер-Буд» будівельно-монтажні
роботи щодо благоустрою території
об'єкта «Розподільчий центр №7 смт.
Ювілейний, місто Дніпропетровськ»
загальною вартістю 2925056,00грн., в тому
числі податок на додану вартість -
487509,33грн. (а.с.59-87).

На вказану суму вартості виконаних
робіт ТОВ «Крафт-Профі» була виписана
податкова накладна №84 від 31.07.2013р., на
підставі якої ТОВ «Майстер-Буд»
віднесло суму податку на додану
вартість у розмірі 487509,33грн. до складу
податкового кредиту липня 2013 року
(а.с.88).

Сума податку на додану вартість за
зазначеною податковою накладною також
була відображена позивачем у реєстрі
отриманих податкових накладних, що
відповідає даним додатку №5
розшифровки податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів.

Означена вище податкова накладна
оформлена з дотриманням вимог ст.201
Податкового кодексу України, що
відповідачем не заперечується.

Розрахунки між ТОВ «Майстер-Буд» та ТОВ
«Крафт-Профі» за виконані згідно
договору підряду №0307/П-13 від 03.07.2013р.
будівельно-монтажні роботи було
здійснено у безготівковій формі
відповідно до банківських виписок,
копії яких містяться в матеріалах
справи (а.с.90-95).

Наведені вище первинні документи по
господарським операціям з ТОВ
«Крафт-Профі» були надані позивачем до
перевірки, що посвідчується
відповідними записами в акті перевірки
№806/2203/30627944 від 10.10.2013р.

На підтвердження права ТОВ
«Крафт-Профі» на здійснення
будівельно-монтажних робіт позивачем
була надана відповідна ліцензія на
провадження господарської діяльності
ТОВ «Крафт-Профі», пов'язаної із
створенням об'єктів архітектури, серії
АЕ №262185 від 01.07.2013 року, видана
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією України. Строк дії даної
ліцензії - до 01.07.2016 року (а.с.54).

Також позивачем було надано проектну
документацію, яка відповідно до п.5.1
договору підряду №0307/П-13 від 03.07.2013р.
надавалася ним, як генпідрядником, за
п'ять днів до початку робіт ТОВ
«Крафт-Профі» (а.с.172-191).

Як пояснив представник позивача у
судовому засіданні, необхідність
укладення договору підряду з ТОВ
«Крафт-Профі» була викликана тим, що
ТОВ «Майстер-Буд», як генпідрядник, у
липні 2013 року був задіяний у виконанні
декількох будівельно-монтажних робіт
за декількома підрядними контрактами,
тому не встигав виконати
будівельно-монтажні роботи власними
силами на об'єкті «Розподільчий центр
№7 смт. Ювілейне у Дніпропетровській
області», згідно договору на виконання
комплексу робіт з будівництва №01/03-12
від 01.03.2012 року, укладеного позивачем з
ТОВ «Завод Майстер-Профі Україна», тому
був змушений залучити до їх виконання
підрядника - ТОВ «Крафт-Профі» (а.с.107-112).

Так, у період дії договору підряду
№0307/П-13 від 03.07.2013 року, укладеного між
ТОВ «Майстер-Буд» та його контрагентом,
позивач був задіяний на інших об'єктах
на підставі наступних договорів:

- підрядний контракт №283 від 04.05.2012р.,
укладений між ТОВ «Майстер-Буд» та ПАТ
«Запорізький оліяжиркомбінат»,
предметом якого є комплексна
реконструкція котельної ПАТ
«Запорізький оліяжиркомбінат»;

- договір субпідряду №33-01/2011-К від
08.02.2013р., укладений між ТОВ
«Майстер-Буд» та Консорціумом
«Науково-виробниче об`єднання
«Укргідроенергобуд», предметом якого є
виконання будівельно-монтажних робіт
із завершення гідроагрегатів №2 та №3
Дністровської гідроакумулюючої
електростанції;

- договір №06/04 від 29.04.2013р., укладений
між ТОВ «Майстер-Буд» та Управлінням
капітального будівництва
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації, предметом якого є
виконання робіт на об'єкті - пішохідні
переходи закритого типу в різних
рівнях із проїзною частиною пр. ім.
газети «Правда» у місті
Дніпропетровську, будівництво. Перша
черга» (а.с.121-162).

З наведеного вбачається, що роботи,
виконані ТОВ «Крафт-Профі» згідно
договору підряду №0307/П-13 від 03.07.2013р.,
були використані позивачем у власні
господарській діяльності, при цьому
укладення з ТОВ «Крафт-Профі»
вказаного договору викликано певними
обставинами, що містять у своїй суті
певну ділову мету.

Доводи відповідача, викладені у акті
перевірки №806/2203/30627944 від 10.10.2013р. про
нереальність правочину, укладеного між
позивачем та ТОВ «Крафт-Профі» судом не
приймаються, оскільки в матеріалах
справи відсутні докази на
підтвердження факту розірвання,
визнання недійсним чи неукладеним
вказаного правочину. Також
відповідачем не було надано належних
та допустимих доказів нікчемності
означеного договору, фіктивної
господарської діяльності контрагента
позивача, безтоварності господарської
операції, відсутності зв'язку
укладеної угоди з господарською
діяльністю позивача, притягнення до
кримінальної відповідальності
посадових осіб вказаних підприємств за
ухилення від сплати податків або інші
податкові правопорушення, а також, що
укладений правочин порушує публічний
порядок відповідно до ч.2 ст.228
Цивільного кодексу України.

Необхідними умовами для визнання угоди
нікчемною в силу вимог ст.228 Цивільного
кодексу України є її укладання з метою,
завідомо суперечною інтересам держави
і суспільства та наявність умислу хоча
б у однієї із сторін щодо настання
відповідних протиправних наслідків.
При кваліфікації правочину за статтею
228 Цивільного кодексу України має
враховуватися вина, яка виражається в
намірі порушити публічний порядок
сторонами правочину або однією зі
сторін. Доказом вини може бути вирок
суду, постановлений у кримінальній
справі, щодо знищення, пошкодження
майна чи незаконного заволодіння ним
тощо. Проте, існування відповідних
обставин у даній справі податковим
органом не доведено.

Зміст укладеного між ТОВ «Майстер-Буд»
та ТОВ «Крафт-Профі» договору не
суперечить актам цивільного
законодавства, а відповідачем не
надано доказів, які б підтверджували,
що зміст цієї угоди не відповідає
дійсним намірам сторін щодо набуття
цивільних прав і обов'язків чи свідчить
про намір сторін ухилитися від
оподаткування доходів, отриманих
внаслідок виконання договорів або
приховування дійсного об'єкту
оподаткування, зменшення бази
оподаткування, створення штучних
підстав для незаконного відшкодування
сум сплачених податків за рахунок
коштів бюджету, отримання незаконних
пільг з оподаткування тощо. В межах
спірних правовідносин позивач не
складав податкової накладної, а
отримав її від контрагента та згідно
неї і сформував податковий кредит за
відповідний період.

При цьому, як на час укладення угоди між
позивачем та його означеним вище
контрагентом, так і на час її виконання,
а також на час розгляду справи судом,
вказані суб'єкти господарювання
знаходяться в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, а також є платниками
податку на додану вартість, що
відповідачем не заперечується.

Посилання відповідача на те, що позивач
неправомірно завищив суму податкового
кредиту по взаємовідносинам з
контрагентом ТОВ «Крафт-Профі» за
липень 2013 року, оскільки правочин,
укладений з цим контрагентом, не
спрямований на реальне настання
наслідків, що обумовлені ним,
підтвердженням чого є висновки акту
про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Крафт-Профі»
від 16.09.2013р. №485/26-54-22-06-38615737, отриманого
відповідачем від ДПІ у Оболонському
районі м. Києва, згідно якого
встановлено, що це підприємство
відсутнє за юридичною адресою,
відсутня інформація щодо чисельності
працюючих у ньому осіб, наявності
основних засобів та документів, що
підтверджують здійснення
фінансово-господарської діяльності,
що, в свою чергу, свідчить про
відсутність фактів реального
здійснення господарських операцій з
контрагентами постачальниками та
контрагентами покупцями по ланцюгу за
період травень, червень та липень 2013
року, судом також не приймаються, тому
що не є обов'язковою передумовою для
визначення контролюючими органами
грошових зобов'язань визнання
недійсними (у тому числі нікчемними)
правочинів, які укладалися за ланцюгом
між попередніми посередниками, через
ланцюг яких декларувався рух товарів
чи послуг, нібито придбаних останнім у
такому ланцюгу платником податку. При
цьому, відносини між учасниками
попередніх ланцюгів постачань товарів
та послуг не мають безпосереднього
впливу на дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
останнім у ланцюгу постачань платником
податку та його безпосереднім
контрагентом.

Крім того, навіть якщо контрагент
(постачальник по ланцюгу) і порушив
вимоги податкового законодавства, то
це тягне відповідальність та негативні
наслідки саме для цієї особи. Зазначена
обставина не є підставою для
позбавлення платника податку (покупця
товарів, робіт, послуг) права на
відшкодування податку на додану
вартість за правочином з таким
контрагентом у разі, якщо платник
податку виконав усі передбачені
законом умови щодо отримання такого
відшкодування і має документальне
підтвердження розміру свого
податкового кредиту.

При цьому жодною нормою законодавства
України не передбачається обов'язку
платників податків - одержувачів
товарів - вимагати від
контрагентів-постачальників будь-яких
відомостей щодо повноти сплати ними
податків за окремою операцією
придбання товарів, відомостей щодо
третіх осіб (постачальників у ланцюгу),
перевіряти додержання чи порушення
ними законодавчих приписів, а також
наявність у цих контрагентів умов для
належного здійснення господарської
діяльності, оскільки податкове
законодавство не ставить в залежність
податковий облік певного платника
податків від інших осіб, від фактичної
сплати контрагентом податку до
бюджету, а також від господарських та
виробничих можливостей контрагента.

До того ж, постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 13.02.2014р. у справі №826/17653/13-а за
адміністративним позовом ТОВ
«Крафт-Профі» до ДПІ у Оболонському
районі ГУ Міндоходів у місті Києві про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії
означений позов було задоволено
частково: визнано протиправними дії
ДПІ у Оболонському районі ГУ
Міндоходів у місті Києві щодо внесення
коригувань до інформаційної системи
«Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України» на
підставі акту №485/26-54-22-06-38615737 від
16.09.2013р. про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Крафт-Профі» за
травень, червень та липень 2013 року
показників податкових зобов'язань з
податку на додану вартість та
податкового кредиту ТОВ «Крафт-Профі»
в розрізі контрагентів за травень,
червень та липень 2013 року; зобов'язання
ДПІ у Оболонському районі ГУ
Міндоходів у місті Києві відновити в
АІС «Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»
показники податкових зобов'язань з
податку на додану вартість та
податкового кредиту ТОВ «Крафт-Профі»
в розрізі контрагентів за травень,
червень та липень 2013 року(а.с.163-171).

За таких обставин, суд приходить до
висновку про те, що оскаржуване
податкове повідомлення-рішення є
протиправним та підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд виходить із того, що
позивачем при подачі позову до суду
понесені судові витрати у вигляді
сплати судового збору у сумі 4872,00, що
підтверджується платіжним дорученням,
наявним в матеріалах справи (а.с.2), а
відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Таким чином, судові витрати, понесені
позивачем та підтверджені
вищенаведеними належними доказами
підлягають стягненню з Державного
бюджету України на користь позивача у
розмірі 4872,00 грн.

Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Майстер-Буд» до Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення -
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області форми «Р» від 29.11.2013р. №.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Майстер-Буд» () судові витрати із сплати
судового збору у розмірі 4872грн. 00 коп.
(чотири тисячі вісімсот сімдесят дві
гривні 00 копійок).

Постанова суду набирає законної
сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу
до Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова