Справа № 2а-27136/10/0570
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 р.
Справа №2а-27136/10/0570

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 10:55

Донецький окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого - судді Кошкош О.О.

при секретарі Олійник А.І.

за участю представника позивача
Пустовгар А.О.

за участю представника відповідача
Лисенкова Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Державного підприємства
"Добропіллявугілля" до Добропільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2010 року Державне
підприємство "Добропіллявугілля"
звернулося до Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Добропільської об'єднаної державної
податкової інспекції про визнання
недійсними податкових
повідомлень-рішень № /0, № /0,
№ /0 від 12.11.2010 року. В
обґрунтування зазначили, що штрафні
санкції за несвоєчасну сплату
податкових зобов'язань застосовані
податковим органом неправомірно, без
урахування судових рішень про
розстрочення виконання рішення про
стягнення податкового боргу та без
фактичної сплати податкових
зобов'язань. При цьому податковим
органом не враховано, що право на
застосування штрафних санкцій
розпочинається з наступного за
останнім днем граничного строку сплати
узгодженої суми податкових
зобов'язань, а закінчується - днем
сплати остаточної суми податкового
боргу. Отже, Добропільська ОДПІ
здійснила нарахування штрафних
санкцій без урахування вимог
передбачених Законом України «Про
виконавче провадження».

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав, з
урахуванням уточнень просив визнати
недійсними податкові
повідомлення-рішення Добропільської
ОДПІ №/0 від 12.11.2010 року, №/0
від 12.11.2010 року, №/0 від 12.11.2010 року.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог, зазначив,
що зазначені штрафні санкції пов'язані
з тим, що позивач несвоєчасно погашав
узгоджені суми податкових зобов'язань
з податку на додану вартість за періоди
з моменту закінчення граничного строку
оплати узгоджених податкових
зобов'язань до моменту прийняття ухвал
суду про розстрочення виконання
постанов суду. Саме за цей період
існування податкового боргу
представники відповідача вважають
правомірним нарахування штрафу,
передбаченого Законом України "Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами", при
цьому зазначили, що нарахування штрафу
відбувалося за розстроченими
податковими зобов'язаннями, які
фактично погашалися позивачем
відповідно до умов розстрочення. З
наведених підстав просили у
задоволенні позову відмовити.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 10.01.2011 року,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 22.02.2011 року, позовні вимоги
Державного підприємства
"Добропіллявугілля" задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
від 21.11.2013 року постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
10.01.2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 22.02.2011 року скасовано, а справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Скасовуючи рішення судів першої і
апеляційної інстанцій та направляючи
справу на новий розгляд Вищий
адміністративний суд України зазначив,
що підставою для внесення даних до
облікової картки платника податків не
можуть бути лише листи або акти
приймання-передачі податкового боргу
без документів, на підставі яких
здійснюється нарахування платежів
шляхом занесення інформації про
податкові зобов'язання платника до
бази даних передбачені пунктом 2.2
(чинним на момент формування
облікового картки позивача) Інструкції
«Про порядок ведення органами
державної податкової служби
оперативного обліку податків і зборів
(обов'язкових платежів), що надходять до
бюджетів та до державних цільових
фондів», затвердженої наказом
Державної податкової адміністрації
України. До зазначених документів,
зокрема, належать податкові
декларації, повідомлення (рішення),
рішення прийняті за результатами
розгляду скарг платників податків у
адміністративному та судовому
порядках, договори про розстрочення
або відстрочення податкового боргу та
інші. Відсутність зазначених
документів, унеможливлює встановлення
узгодженої суми податкових зобов'язань
за кожний звітний податковий період,
граничні строки їх сплати, кількість
днів затримки, розмір штрафу та його
суму.

Крім того, судами попередніх інстанцій,
не надано належної правової оцінки
доказам наявним у матеріалах справи,
постанов суду про стягнення
податкового боргу та ухвал суду про
розстрочення виконання рішень судів,
відповідних податкових декларацій за
якими виник податковий борг, платіжних
доручень про сплату податкового боргу
розстроченого рішенням суду та
відповідно погашення боргу у строки
встановлені судом, даних облікових
карток позивача.

Відповідно до частини п'ятої статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України, висновки і мотиви, з яких
скасовані рішення, є обов'язковими для
суду першої чи апеляційної інстанції
при розгляді справи.

Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 13.02.2014 року
у справі замінено відповідача
Добропільську об'єднану державну
податкову інспекцію її
правонаступником Добропільською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Донецькій області.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини суд встановив наступне.

Державне підприємство
"Добропіллявугілля" (ідентифікаційний
код 32186934, 85000, Донецька область,
м.Добропілля, прт.Шевченко,2) є
юридичною особою, зареєстроване
виконавчим комітетом Добропільської
міської ради 11.03.2003 року, про що
свідчить свідоцтво про державну
реєстрацію юридичної особи.

Добропільською об'єднаною державною
податковою інспекцією проведена
невиїзна документальна перевірка
Державного підприємства
"Добропіллявугілля" з питань
несвоєчасної сплати узгоджених
податкових зобов'язань по податковим
деклараціям з податку на додану
вартість, податковий борг по яким був
розстрочений згідно ухвал суду та
сплачений (погашений) у період з 01.03.2010
року по 30.09.2010 року за результатами якої
8 листопада 2010 року складено акт
№1224/15-2/32186934. У результаті перевірки
встановлено порушення підпунктів 5.3.1,
п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" 21.12.2000 року № 2181-III
та підпунктів 7.7.1 п. 7.7 ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" від 03.04.1997 року № 168/97-ВР, п.3 ч.1
ст.9 Закону України «Про систему
оподаткування» в частині своєчасності
сплати сум узгодженого податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість у загальній сумі - 13 369 862,98 грн.,
в т.ч. з затримкою до 30 календарних днів
включно - 750 469,70 грн., від 31 до 90
календарних днів включно - 9 687 916,16 грн.,
з затримкою 90 календарних днів - 2 931 477,12
грн.

10 листопада 2010 року позивачем до
Добропільської ЄДПІ надано
заперечення до акту невиїзної
позапланової перевірки №1224/15-2/3218634 від
08.11.2010 року. При цьому, у відповіді
№24451/15-2/32186934 від 12.11.2010 року до
заперечення, податковим органом
зазначено, що акт складено відповідно
до вимог чинного законодавства та є
правомірним.

На підставі акту перевірки
відповідачем 12 листопада 2010 року
винесені податкові
повідомлення-рішення, а саме

№/0, яким за затримку 86
календарних днів граничного строку
сплати узгодженої суми податкового
зобов'язання в розмірі 9 687 916,16 грн.
зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20%
у сумі 1 937 583,23 грн. за платежем з податку
на додану вартість;

№/0, яким за затримку на 221
календарний день граничного строку
сплати узгодженої суми податкового
зобов'язання в розмірі 2 931 477,12 грн.,
зобов'язано сплатити штраф у розмірі 50%
у сумі 1 465 738,56 грн. за платежем з податку
на додану вартість;

№/0, яким за затримку на 24
календарних дня граничного строку
сплати узгодженої суми податкового
зобов'язання в розмірі 750 469,70 грн.,
зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10%
у сумі 75 046,97 грн. за платежем з податку
на додану вартість.

Підставами прийняття зазначених
податкових повідомлень-рішень
відповідач зазначив несвоєчасну
сплату позивачем самостійно
узгоджених податкових зобов'язань за
поданими позивачем деклараціями, а
саме у період з дня винесення рішення
про стягнення заборгованості до дати
прийняття ухвал про розстрочення
податкового боргу.

Судом встановлено, що відповідачем до
податкового органу подані податкові
декларації з податку на додану
вартість, а саме № 13086 від 20.09.2007 року, №
16136 від 19.10.2007 року, № 2675 від 20.03.2008 року,
№ 1868 від 20.02.2008 року, № 8499 від 20.06.2008
року, № 13673 від 20.08.2008 року, № 7663 від
19.05.2008 року, № 6064 від 21.04.2008 року, № 17729
від 20.10.2008 року, № 11868 від 21.07.2008 року, №
20921 від 22.12.2008 року, № 23928 від 20.01.2009 року,
№ 19804 від 20.11.2008 року, № 14486 від 19.09.2008
року, № 1849 від 20.02.2009 року, № від
19.02.2010 року, № від 19.03.2010 року, №
від 19.04.2010 року, № від 19.04.2010
року, № 8983 від 20.05.2010 року.

При цьому, ухвалою Донецького
окружного адміністративного суду від
24.12.2007 року №2а-6949/07 податковий борг у
сумі 16 245 642,00 грн. розстрочений на 120
місяців (до складу якого увійшло
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість згідно декларації №
13086 від 20.09.2007 року), ухвалою від 31.03.2008
року №2а-4381/08 податковий борг у сумі 8 102
175,70 грн. розстрочений на 120 місяців
(декларація № 16136 від 19.10.2007 року),
ухвалою від 10.07.2008 року №2а-11336/08
податковий борг у сумі 7 488 469,00 грн.
розстрочений на 120 місяців (декларація
№ 2675 від 20.03.2008 року), ухвалами від 15.07.2008
року №2а-10113/08, №2в-63/08 податковий борг у
сумі 7 590 077,00 грн. розстрочений на 120
місяців (декларація № 1868 від 20.02.2008
року), ухвалою від 19.09.2008 року № 2а-14966/08
податковий борг у сумі 5 599 487,77 грн.
розстрочений на 120 місяців (декларація
№ 8499 від 20.06.2008 року), ухвалою від 24.09.2008
року №19107/08 податковий борг у сумі 9 005
636,00 грн. розстрочений на 120 місяців
(декларація № 13673 від 20.08.2008 року),
ухвалою від 24.10.2008 року №2а-13951/08
податковий борг у сумі 10 104 462,50 грн.
розстрочений на 120 місяців (декларація
№ 7663 від 19.05.2008 року), ухвалою від 24.10.2008
року №2а-11595/08 податковий борг у сумі 4 493
481,77 грн. розстрочений на 120 місяців
(декларація № 6064 від 21.04.2008 року),
ухвалою від 22.12.2008 року №2в-164/08
податковий борг у сумі 12 344 023,00 грн.
розстрочений на 120 місяців (декларація
№ 17729 від 20.10.2008 року), ухвалою від 26.01.2009
року №2в-17154 податковий борг у сумі 5 667
985,18 грн. розстрочений на 120 місяців
(декларація № 11868 від 21.07.2008 року),
ухвалою від 23.03.2009 року №2а-1130/09
податковий борг у сумі 26 372 795,00 грн.
розстрочений на 120 місяців (декларації
№ 20921 від 22.12.2008 року, № 23928 від 20.01.2009
року), ухвалою від 23.02.2009 року №2а-476/09
податковий борг у сумі 11 678 732,81 грн.
розстрочений на 120 місяців (декларація
№ 19804 від 20.11.2008 року), ухвалами від
08.05.2009 року №2а-179/09, №2а-30263/08 податковий
борг у сумі 6 246 920,43 грн. розстрочений на
120 місяців (декларація № 14486 від 19.09.2008
року), ухвалою від 13.05.2009 року №2а-4945/09
податковий борг у сумі 14 732 883,00 грн.
розстрочений на 120 місяців (декларація
№ 1849 від 20.02.2009 року), ухвалою від 26.05.2010
року №2а-4970/10 податковий борг у сумі 5 764
288,00 грн. розстрочений на 6 місяців
(декларація № від 19.02.2010 року),
ухвалою від 21.06.2010 року №2а-9131/10
податковий борг у сумі 6 285 653,00 грн.
розстрочений на 60 місяців (декларація
№ від 19.03.2010 року), ухвалою від
14.07.2010 року №2а-12385/10 податковий борг у
сумі 10 184 422,00 грн. розстрочений на 60
місяців (декларація № від 19.04.2010
року), ухвалою від 31.08.2010 року №2а-15851/10
податковий борг у сумі 5 707 549,00 грн.
розстрочений на 60 місяців (декларація
№ 8983 від 20.05.2010 року).

Факт оплати розстрочених сум
заборгованості підтверджується
платіжними дорученнями та зворотнім
боком облікової картки платника
податків.

Відповідно до підпункту 5.3.1. ст. 5 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" від 21.12.2000 р. №2181-III (в редакції,
що діяв на час виникнення спірних
правовідносин, надалі Закон №2181-III),
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом десяти
календарних днів, наступних за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого підпунктом 4.1.4
пункту 4.1 статті 4 цього Закону для
подання податкової декларації.

Підпунктом 4.1.4. ст.4 Закону № 2181-III
зазначено, що податкові декларації
подаються за базовий податковий
(звітний) період, що дорівнює: а)
календарному місяцю (у тому числі при
сплаті місячних авансових внесків), -
протягом 20 календарних днів, наступних
за останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Згідно п. 1.3) ст. 1 Закону № 2181-III
податковий борг (недоїмка) - податкове
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгоджене платником податків або
узгоджене в адміністративному чи
судовому порядку, але не сплачене у
встановлений строк, а також пеня,
нарахована на суму такого податкового
зобов'язання.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 10 Закону України
"Про державну податкову службу в
Україні" державні податкові інспекції,
до яких відноситься відповідач,
здійснюють контроль за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування та
сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів). Крім того, на них покладена
функція із забезпечення застосування
та своєчасного стягнення сум
фінансових санкцій, передбачених цим
Законом та іншими законодавчими актами
України за порушення податкового
законодавства.

Здійснюючи ці повноваження, відповідач
прийняв спірні податкові
повідомлення-рішення, якими застосував
до позивача штрафні санкції на
підставі п. 17.1.7 статті 17 Закону № 2181-III,
де передбачено, що у разі коли платник
податків не сплачує узгоджену суму
податкового зобов'язання протягом
граничних строків, визначених цим
Законом, такий платник податку
зобов'язаний сплатити штраф у таких
розмірах:

при затримці до 30 календарних днів,
наступних за останнім днем граничного
строку сплати узгодженої суми
податкового зобов'язання, - у розмірі
десяти відсотків погашеної суми
податкового боргу;

при затримці від 31 до 90 календарних
днів включно, наступних за останнім
днем граничного строку сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання, - у розмірі двадцяти
відсотків погашеної суми податкового
боргу;

при затримці, що є більшою 90
календарних днів, наступних за
останнім днем граничного строку сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

З цієї норми Закону випливає, що для її
застосування обов'язковою умовою є
оплата платником податку узгодженої
суми податкового зобов'язання за
межами граничних строків, встановлених
для його сплати. Тобто, для
застосування п. 17.1.7 статті 17 Закону №
2181-III передбачений наступний фактичний
склад з декількох юридичних фактів:
факту наявності узгодженої суми
податкового зобов'язання; факту
несплати такого зобов'язання у
встановлений строк, через що воно
вважається податковим боргом; факту
оплати зазначеного податкового боргу.

В обґрунтування прийнятих рішень
відповідач посилається на наявність
прострочення сплати узгоджених
податкових зобов'язань, які набули
статусу податкового боргу. Проте факт
виникнення податкового боргу не є
підставою для нарахування штрафних
санкцій за відсутністю факту його
сплати. До моменту розстрочення
податкового боргу ухвалами суду факт
сплати такого боргу не відбувся. Тому
відсутність сплати податкового боргу
виключає нарахування штрафу за
прострочення його сплати у період від
дати виникнення боргу до дати його
розстрочення ухвалою суду.

Натомість, набрання чинності ухвалою
суду про розстрочення податкового
боргу змінює встановлені законом
строки сплати відповідного
податкового зобов'язання, яке через
зміну судом термінів сплати втрачає
ознаки податкового боргу, визначені п.
1.3) ст. 1 Закону № 2181-III, що також виключає
можливість застосування штрафу,
передбаченого п. 17.1.7 статті 17 Закону №
2181-III, за умови своєчасного виконання
платником податків ухвал суду про
розстрочення оплати.

Тому, посилання відповідача на те, що
рішення суду про стягнення податкового
боргу та ухвала про розстрочення його
сплати не змінюють підстав для
нарахування штрафів за п. 17.1.7 статті 17
Закону № 2181-III, не відповідають
приписам саме цього Закону.

Крім того, суд враховує, що згідно ст. 124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України. Відповідно до ст. 255
Кодексу адміністративного судочинства
України, постанова або ухвала суду, яка
набрала законної сили, є обов'язковою
для осіб, які беруть участь у справі,
для їхніх правонаступників, а також для
всіх органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Відстрочка виконання - це відкладення
чи перенесення строку виконання
рішення на новий строк, який
визначається судом, а розстрочка -
виконання рішення частками,
встановленими судом, з певним
інтервалом у часі. По своїй суті,
відстрочка виконання судового рішення
це передбачений процесуальним
законодавством спосіб, який тимчасове
позбавляє стягувача права вимагати
примусового виконання і надає боржнику
можливість на законних підставах
виконувати рішення суду з урахуванням
вимог ухвал.

Судове рішення щодо розстрочення
виконання постанови про стягнення
податкового боргу є перенесенням
виконання такої постанови на новий
строк, тобто вищезазначеними ухвалами
Донецького окружного
адміністративного суду перенесені
граничні строки сплати податкових
зобов'язань. Зазначені ухвали набрали
законної сили, тобто граничними
термінам сплати є строки, вказані в
судових рішеннях.

Отже, на дату винесення спірних
податкових повідомлень-рішень діяли
граничні строки сплати податкових
зобов'язань вказані у відповідних
ухвалах Донецького окружного
адміністративного суду.

Таким чином, позивач по справі виконує
рішення суду відповідно до наданих
розстрочок згідно ухвалам суду, які
набрали чинності та обов'язкові для
осіб, які беруть участь у справі і
підлягають виконанню на всій території
України. За таких умов, відповідно до
приписів Закону № 2181-III, відсутні
підстави для нарахування штрафів,
передбачені п. 17.1.7 статті 17 цього
Закону.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За таких умов, на підставі
вищенаведених приписів закону,
враховуючи, що спірні податкові
повідомлення-рішення прийняті за
відсутністю передбачених законом
підстав, заявлені по справі позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійсненні нею документально
підтверджені судові витрати з
державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167,
254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Державного підприємства
"Добропіллявугілля" до Добропільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати недійсними податкові
повідомлення-рішення Добропільської
об'єднаної державної податкової
інспекції №/0 від 12.11.2010 року,
№/0 від 12.11.2010 року, №/0 від
12.11.2010 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Державного підприємства
"Добропіллявугілля" ()
витрати зі сплати судового збору у
розмірі 3 (три) грн. 40 коп.

Повний текст постанови виготовлений 17
березня 2014 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови особами, які беруть участь у
справі, з подачею її копії до суду
апеляційної інстанції.

Суддя
Кошкош О.О.