Справа № 820/3199/14
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2014 р.
№ 820/3199/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді - Заічко О.В.,

при секретарі судового засідання -
Демченко В.В.,

за участю:

представника позивача - Ткачук О.Л.,

представника відповідача - Михайлової
О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом

Приватного підприємства "СПС" до
Західної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про визнання
протиправним та скасування наказу,-
В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного
адміністративного суду звернувся
позивач, Приватне підприємство «СПС», з
адміністративним позовом до Західної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, в якому просить суд визнати
протиправним та скасувати наказ
відповідача № 344 від 20.02.2014 року про
призначення документальної виїзної
позапланової перевірки ПП «СПС».

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначив, що наказ від
06.02.2014 року № 344 "Про призначення
документальної виїзної позапланової
перевірки ПП «СПС»", виданий Західною
об'єднаною державною податковою
інспекцією м.Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, є незаконним та
необґрунтованим, прийнятим з грубим
порушенням вимог Податкового кодексу
України, оскільки виданий без законних
підстав, в порушення вимог пп. 78.1.1 п.78.1.
ст. 78 ПК України, так як позивачем
своєчасно були надані відповіді на
запити від 20.03.2013 року за №3242/10/22.7-20 та
від 08.05.2013 року за № 5485/10/22.7-20, а запит
від 30.08.2013 року за № 9631/10/22.7-20 був
складений з порушенням вимог п.73.3 ст.73
ПК України.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги в
повному обсязі з підстав, зазначених у
позовній заяві, просив суд
задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав та
просив в їх задоволенні відмовити. В
наданих до суду письмових запереченнях
пояснив, що оскаржуваний в даній справі
наказ відповідача є цілком законним та
обґрунтованим, відповідає чинному
податковому законодавству України.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши
доводи позову, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Спосіб дій органів державної
податкової служби України при
реалізації владної управлінської
функції - контролю за правильністю та
повнотою справляння податкових
зобов'язань (станом на момент
виникнення спірних правовідносин)
визначений Податковим кодексом
України.

Відповідно до п.п.20.1.4. п.20.1. ст.20
Податкового кодексу України (надалі ПК
України), органи державної податкової
служби мають право проводити перевірки
платників податків (крім Національного
банку України) в порядку, встановленому
Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 цього Кодексу документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку контролюючим
органом документів та податкової
інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
контролюючого органу і проводиться за
наявності хоча б однієї з обставин,
визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
за місцезнаходженням платника
податків чи місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно якого
проводиться така перевірка.

З матеріалів справи вбачається, що 20
лютого 2014 року Західною об'єднаною
державною податковою інспекцію
м.Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області було
прийнято наказ за № 344 про призначення
документальної позапланової виїзної
перевірки ПП «СПС» з питань дотримання
вимог валютного законодавства по
імпортному контракту № 26082011/2-14 від
26.08.2011 року, який укладено з YANCHENG HENDING
NATIVE PRODUCTS CO, LTD (Китай) за період 01.04.2012 -
19.02.2014 рр., по імпортному контракту № ЕМ
01 від 21.11.2012 року, який укладено з EUROTHERM
(Італія), за період 21.11.2012 - 19.02.2014р.р., по
імпортному контракту № від
04.04.2013 року, який укладено з «MINEX
INTERNATIONAL» (Пакістан) за період з 04.04.2013 -
19.02.2014 рр., по експортному контракту № 3
від 25.03.2010 року, який укладено з ТОВ
«Приправка.РУ» (Росія) за період з
01.04.2012-19.02.2014 рр., встановлено
відповідальних осіб та строк
проведення перевірки, а саме з 20.02.2014
року терміном 5 робочих днів року (а.с.8) .

Як з'ясовано судом, юридичною підставою
для прийняття спірного наказу
відповідач зазначив п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78,
ст. 79 Податкового кодексу України.

Перевіряючи юридичну обґрунтованість
суджень, покладених суб'єктом владних
повноважень в основу спірного
правового акту індивідуальної дії, на
відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС
України, суд зазначає наступне.

Порядок проведення
документальних позапланових перевірок
врегульовано статтею 78 Податкового
кодексу України.

Перелік обставин, за наявності хоча б
однієї з якої здійснюється
документальна позапланова виїзна
перевірка визначено п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України. Так,
згідно з підпунктом 78.1.1 пункту 78.1
статті 78 Податкового кодексу України
документальна позапланова перевірка
здійснюється, якщо за наслідками
перевірок інших платників податків або
отримання податкової інформації
виявлено факти, що свідчать про можливі
порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

Виходячи з аналізу вище зазначених
положень Податкового кодексу України
суд зазначає, що рішення про проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки може бути прийняте
податковим органом лише в разі
існування підстав, котрі передбачені
ст. 78 згаданого кодексу, вказаний
перелік підстав є вичерпним.

Аналізуючи положення наведеної норми
матеріального права в кореспонденції з
приписами ст.42 Податкового кодексу
України, суд доходить висновку, що
рішення про проведення документальної
позапланової виїзної перевірки може
бути прийнято податковим органом лише
в разі одночасної наявності таких умов:
1) належного складення податковим
органом і направлення адресу платника
податків обов'язкового письмового
запиту, 2) фактичного отримання
платником податків такого запиту,
тобто вручення запиту під підпис
посадовій (службовій) особі платника
податків або уповноваженому
представнику платника податків чи
повернення до податкового органу
поштового повідомлення про вручення
такого запиту платнику податків, 3)
минування строку в 10 робочих днів від
дня отримання платником податків
письмового запиту податкового органу,
4) ненадання платником податків до
податкового органу письмових пояснень
та документальних підтверджень по суті
отриманого запиту.

Таким чином, виходячи із змісту п.п. 78.1.1
п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України
суд зазначає, що зазначеною нормою
законодавства передбачена
обов'язковість письмового запиту
органу державної податкової служби.

При цьому, в силу положень Податкового
кодексу України обов'язок платника
податків щодо надання письмових
пояснень та документального
підтвердження виникає лише в разі
фактичного отримання належно
складеного податковим органом запиту.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78
Податкового кодексу України про
проведення документальної
позапланової перевірки керівник
контролюючого органу приймає рішення,
яке оформлюється наказом.

Судом з'ясовано, що прийняттю спірного
наказу від 20.02.2014р. № 344 передувало
направлення запитів про надання
інформації та її документального
підтвердження, а саме: від 20.03.2013 року за
№3242/10/22.7-20 (а.с. 28), запит від 08.05.2013 року
за №5485/10/22.7-20 (а.с. 32) та запит від 30.08.2013
року за №9631/10/22.7-20 (а.с. 35).

Суд зазначає, що відповідно до абз. 1
п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
звернутися до платників податків та
інших суб'єктів інформаційних відносин
із письмовим запитом про подання
інформації (вичерпний перелік та
підстави надання якої встановлено
законом), необхідної для виконання
покладених на контролюючі органи
функцій, завдань, та її документального
підтвердження.

Згідно з абз.2 п.73.3 ст.73 Податкового
кодексу України такий запит
підписується керівником (заступником
керівника) органу державної податкової
служби і повинен містити перелік
інформації, яка запитується, та
документів, що її підтверджують, а
також підстави для надіслання запиту.

Аналогічні положення містить також і
п.10 Порядку періодичного подання
інформації органам державної
податкової служби та отримання
інформації зазначеними органами за
письмовим запитом, затвердженим
Постановою КМУ № 1245 від 27.12.2010 року. Так,
у відповідності до вказаного пункту
запит щодо отримання податкової
інформації від платників податків та
інших суб'єктів інформаційних відносин
оформляється на бланку органу
державної податкової служби та
підписується керівником (заступником
керівника) зазначеного органу. При
цьому, у запиті мають бути обов'язково
зазначені: посилання на норми закону,
відповідно до яких орган державної
податкової служби має право на
отримання такої інформації; підстави
для надіслання запиту; опис інформації,
що запитується, та в разі потреби
перелік документів, що її
підтверджують.

Перелік підстав для направлення
письмового запиту про подання
інформації передбачений абз. 3 п.73.3 ст.73
Податкового кодексу України. Так,
письмовий запит про подання інформації
надсилається платнику податків або
іншим суб'єктам інформаційних відносин
за наявності хоча б однієї з таких
підстав: за результатами аналізу
податкової інформації, отриманої в
установленому законом порядку,
виявлено факти, які свідчать про
порушення платником податків
податкового, валютного законодавства,
законодавства у сфері запобігання та
протидії легалізації (відмиванню)
доходів, одержаних злочинним шляхом,
або фінансуванню тероризму та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи;
для визначення рівня звичайних цін на
товари (роботи, послуги) під час
проведення перевірок та в інших
випадках, передбачених статтею 39 цього
Кодексу; виявлено недостовірність
даних, що містяться у податкових
деклараціях, поданих платником
податків; щодо платника податків
подано скаргу про ненадання таким
платником податків податкової
накладної покупцю або про порушення
правил заповнення податкової
накладної; у разі проведення
зустрічної звірки; в інших випадках,
визначених цим Кодексом.

Між тим, із змісту направленого
податковим органом запиту від 20.03.2013
року за №3242/10/22.7-20 вбачається, що
відповідач просив надати у
встановлений Податковим кодексом
термін пояснення та їх документальне
підтвердження щодо порушення ПП «СПС»
строків розрахунків у сфері ЗЕД по
зовнішньоекономічним договорах № 3 від
25.03.2010р., № 26082011/2-14 від 26.08.2011, №ЕМ 01 від
21.11.2012 року без зазначення найменування
контрагента або ж регіону його
місцезнаходження.

Судом під час розгляду справи
встановлено, що позивачем була
направлена відповідь від 04.04.2013 року за
вихідним № 151, зі змісту якої
вбачається, що підприємство позивача
не відмовлялось від надання
відповідної інформації та
запропонувало з метою надання пояснень
уточнити запит відносно зазначення
найменування контрагента або ж регіону
його місцезнаходження (ас.29).

У судовому засіданні встановлено, що
відповідачем надіслано запит від 08.05.2013
року за №5485/10/22.7-20, зі змісту якого
вбачається, що відповідачем було
уточнено контрагентів, відносно яких
запитувались пояснення та їх
документальне підтвердження.

Також, матеріалами справи
підтверджено, що позивачем 30.08.2013 року
була надана відповідь від 28.05.2013 року за
№ 248 на запит відповідача від 08.05.2013
року за №5485/10/22.7-20 та надано документи
на 292 аркушах, а саме: надані копії
запитуваних контрактів з додатками,
копії вантажно - митних декларацій,
копії виписок з банку по валютних
рахунках, які вказані в контрактах, а
також інші документи, що стосувалися
обставин справи, а саме - копію висновку
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України на продовження
строків розрахунків за імпортною
зовнішньоекономічною операцією.

Між тим, відповідач зазначає, що у
зв'язку з ненаданням пояснень та
документального підтвердження
керівником податкового органу було
прийнято рішення про проведення
позапланової виїзної перевірки, яке
оформлено наказом № 344 від 20.02.2014 року.

Як пояснив в судовому засіданні
представник відповідача, відповідь на
запит від 08.05.2013 року за №5485/10/22.7-20 була
надана не в повному обсязі.

Натомість, дане твердження відповідача
у судовому засіданні його
представником не доведено, доказів в
обґрунтування позиції відповідача до
суду не надано.

Суд наголошує, що своєчасне надання
платником податків письмових пояснень
та документів в підтвердження таких
пояснень до податкового органу за
змістом п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового
кодексу України унеможливлює
прийняття податковим органом рішення
про проведення перевірки.

Дослідивши запит від 30.08.2013 року за
№9631/10/22.7-20 (а.с.35), який надсилався
відповідачем на адресу ПП «СПС», судом
встановлено, що зазначений запит
оформлений не належним чином, а саме:
зміст вказаного запиту не містить
викладення жодних фактів порушення ПП
«СПС» вимог податкового чи іншого
законодавства, в ньому відсутні
посилання на підстави надіслання
такого запиту, визначені в п.73.3.
Податкового кодексу України. Така
підстава, як «отриманням інформації із
зовнішніх джерел щодо порушення
строків розрахунків у сфері ЗЕД» - не
відноситься до законодавчо
визначеного переліку підстав для
проведення документальних перевірок.

Крім того, у запиті не відображено, в
рамках яких заходів відповідачем
встановлено порушення у сфері ЗЕД, на
підставі яких відомостей або
документів було встановлено факти
порушення, та в чому саме полягало таке
порушення.

Без зазначення у запиті наведених
відомостей надання пояснень платником
податків практично унеможливлюється.

З матеріалів справи судом встановлено,
що відповідач фактично позбавив
можливості позивача надати пояснення
та їх документальні підтвердження
органу державної податкової служби, що
передбачено Податковим кодексом
України.

Отже, зазначений запит складений
податковим органом з порушення
приписів абз.1 і 2 пюп.73.3.1. п.73.3. ст.73
Податкового кодексу України, що в силу
абз.5 цієї статі звільняє платника
податків від обов'язку надання
відповіді.

Суд зауважує, що відповідно до ст.78
Податкового кодексу України, рішення
про проведення документальної
позапланової перевірки може бити
прийняте податковим органом лише в
разі існування підстав, які
передбачені ст.78 Податкового кодексу
України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
оскільки на запит від 20.03.2013 року за
№3242/10/22.7-20 та запит від 08.05.2013 року за
№5485/10/22.7-20 позивачем надано відповіді в
строк, визначений податковим
законодавством, а запит від 30.08.2013 року
за №9631/10/22.7-20 був оформлений з
порушення приписів п.73.3. ст.73 ПК
України, то позивач не був зобов'язаний
надавати на нього відповідь, отже у
відповідача не існувало законних
підстав для прийняття оскаржуваного
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.

Згідно пункту 16 Порядку періодичного
подання інформації органам державної
податкової служби та отримання
інформації зазначеними органами за
письмовим запитом, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2010 р. № 1245, у разі, коли запит
складено з порушенням вимог,
визначених у пунктах 9 і 10 цього
Порядку, суб'єкт інформаційних
відносин звільняється від обов'язку
надавати відповідь на такий запит.

З урахуванням вищевикладеного,
суд вбачає, що податковим органом не
виконані обов'язкові приписи ст. 78 ПК
України, невиконання яких виключає
можливість призначення та проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки.

Під час судового розгляду справи судом
встановлені порушення вимог діючого
податкового законодавства, які
допущені податковим органом під час
складання запиту, а отже є недоведеними
підстави для призначення перевірки
підприємства позивача.

Відповідно до ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Досліджуючи обставини дотримання
відповідачем згаданих критеріїв при
реалізації владної управлінської
функції у спірних правовідносинах, суд
зауважує, що відповідно до ч.1 ст.71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Натомість, відповідачем не надано
належних та допустимих доказів в
обґрунтування своєї позиції щодо
правомірності прийняття наказу від
20.02.2014 року № 344 «Про призначення
позапланової виїзної перевірки ПП
«СПС».

Статтею 86 КАС України передбачено, що
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не
мають для суду наперед встановленої
сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності (ч.3 ст.86).

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень
органу владних повноважень, суд
керується критеріями, закріпленими у ч.
3 ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, та перевіряє чи
прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З урахування зазначеного, суд дійшов
висновку, що відповідачем прийнято
наказ від 20.02.2014 року № 344 "Про
призначення позапланової виїзної
перевірки ПП «СПС»" за відсутністю
передбачених діючим законодавством
підстав для її проведення.

При зазначених обставинах, вимоги
позивача правомірні, обґрунтовані і
підлягають задоволенню в повному
обсязі, а заперечення відповідача суд
відхиляє як безпідставні і такі, що
суперечать чинному законодавству та
фактичним обставинам справи.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 19 Конституції України,
ст.ст. 9, 11, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов
Приватного підприємства "СПС" до
Західної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про визнання
протиправним та скасування наказу -
задовольнити у повному обсязі.

Скасувати наказ Західної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області" Про
призначення документальної
позапланової виїзної перевірки ПП "СПС"
від 20.02.2014 року № 344.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 04.04.2014 року

Суддя
Заічко О.В.