Справа № 826/936/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18 березня 2014 року 15 год. 15
хв. № 826/936/14

Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Данилишин В.М.
розглянув у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Галант Пол Електра"
до комунального підприємства
"Введенське Подільського району м.
Києва" про зобов'язання відповідача
вчинити певні дії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду
міста Києва 27 січня 2014 року надійшов
позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Галант Пол Електра"
(далі - позивач) до комунального
підприємства "Введенське Подільського
району міста Києва" (далі - відповідач)
про зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок нарахувань за
рахунками-фактурами від 31 жовтня 2013
року № 0-13/10, від 30 листопада 2013
року № 0-13/11, від 31 грудня 2013
року № 0-13/12 та усіма іншими
рахунками-фактурами, які будуть
виставлені позивачу до прийняття
рішення судом, виходячи з тарифів за 1
Гкал згідно з постановою Кабінету
Міністрів України № 1198 та договором №
122, а також у подальшому здійснювати
нарахування за використання теплової
енергії виходячи з тарифів за 1 Гкал
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України № 1198 та договору №
122.

В обґрунтування позову представник
позивача зазначила, що відповідачем
при здійсненні розрахунків порушено
норми чинного законодавства.

Ухвалою суду від 29 січня 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі, яку
призначено до розгляду у судовому
засіданні.

Ухвалою суду від 24 лютого 2014 року
відмовлено у задоволенні письмового
клопотання представника відповідача
про закриття провадження у справі у
зв'язку з неналежністю її розгляду у
порядку адміністративного
судочинства.

У ході судового розгляду справи
представник позивача підтримала позов
та просила задовольнити його повністю.

Представник відповідача під час
судового розгляду справи правову
позицію (визнання, заперечення) щодо
позову не висловив та будь-яких доказів
на її обґрунтування суду не надав.

У судове засіданні 03 березня 2014 року
представник відповідача не прибув,
хоча про дату, час та місце судового
розгляду справи повідомлений належним
чином, заява про розгляд справи за
відсутності представника відповідача
до суду не надійшла.

Враховуючи викладене та зважаючи на
достатність наявних у матеріалах
справи доказів для розгляду та
вирішення справи по суті, у судовому
засіданні 03 березня 2014 року судом,
згідно з ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), прийнято рішення
про подальший розгляд та вирішення
справи у порядку письмового
провадження.

Оцінивши належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у матеріалах справи доказів у
їх сукупності, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем 03
березня 2008 року укладено договір № 122
про надання комунальних послуг та
експлуатаційного обслуговування (далі
та раніше - договір № 122), за умовами
якого відповідач зобов'язався надавати
позивачу комунальні послуги та
експлуатаційне обслуговування, а
позивач - своєчасно оплачувати надані
послуги за встановленими тарифами.

Відповідно до п. 4 договору № 122, тарифи
на послуги становлять: експлуатаційне
обслуговування згідно з діючими
тарифами; централізоване постачання
холодної води відповідно до
табуляграми "Київводоканал";
централізоване опалення згідно з
табуляграмою "Київенерго".

На підставі договору № 122 відповідачем
нараховано позивачу відповідні
грошові суми за послуги
централізованого опалення, що
підтверджується рахунком-фактурою від
31 жовтня 2013 року № 0-13/10 (із 03
жовтня 2013 року), рахунком-фактурою від 30
листопада 2013 року № 0-13/11 (із 01
листопада 2013 року) та рахунком-фактурою
від 31 грудня 2013 року № 0-13/12 (із 01
грудня 2013 року).

Суд погоджується з доводами
представника позивача щодо наявності
підстав для задоволення позову в
частині зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок нарахувань за
вказаними рахунками-фактурами,
виходячи з оцінки наявних у матеріалах
справи доказів та аналізу викладених у
цьому рішенні норм і обставин.

Так, у листі від 02 грудня 2013 року № 04/1401
відповідачем зазначено, що відповідно
до розпоряджень виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) від 31
травня 2011 року № 859 "Про встановлення
тарифів на комунальні послуги з
централізованого опалення і
постачання гарячої води виконавцям цих
послуг усіх форм власності для
здійснення розрахунків з бюджетними
установами та іншими споживачами" та
від 07 грудня 2011 року № 2316 "Про внесення
змін до розпорядження виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) від 31 травня 2011 року №
859", тариф за 1 кв.м. опалювальної площі
на місяць в опалювальний період при
відсутності будинкових засобів обліку
теплової енергії, яка використовується
на опалення, для категорії "інші
споживачі" становить 29,14 грн. з податком
на додану вартість (далі - ПДВ).

Разом з тим, згідно з абзацом 2 п. 23
Правил користування тепловою енергією,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 03 жовтня 2007 року
№ 1198 (далі та раніше - постанова
Кабінету Міністрів України № 1198), у
споживачів, що не мають приладів
комерційного обліку, обсяг фактично
спожитої теплової енергії
розраховується відповідно до
теплового навантаження, визначеного у
договорі, з урахуванням
середньомісячної фактичної
температури теплоносія в теплових
мережах теплопостачальної
організації, середньомісячної
температури зовнішнього повітря та
кількості годин (діб) роботи
тепловикористального обладнання в
розрахунковому періоді.

Крім того, у листі від 26 березня 2013 року
№ 04/398 відповідачем зазначено, що
згідно з постановами Національної
комісії регулювання електроенергетики
України від 17 лютого 2011 року № 242 та
Національної комісії регулювання
ринку комунальних послуг України від 30
вересня 2011 року № 216, починаючи із 01
жовтня 2012 року затверджено тарифи на
теплову енергію, у тому числі для
категорії "інші споживачі" (приміщення,
які використовуються як нежитлові та
не фінансуються за рахунок Державного
бюджету України), зокрема, тариф на
теплопостачання складає 800,61 грн. без
ПДВ за 1 Гкал.

Тобто, з викладених норм та обставин
вбачається, що тарифи на теплову
енергію визначені відповідними
рішеннями уповноваженого органу.

Слід зазначити, що постанова Кабінету
Міністрів України від 03 жовтня 2007 року
№ 1198 та постанови Національної
комісії регулювання електроенергетики
України від 17 лютого 2011 року № 242 і
Національної комісії регулювання
ринку комунальних послуг України від 30
вересня 2011 року № 216 мають вищу
юридичну силу, ніж розпорядження
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
теплопостачання", тариф (ціна) на
теплову енергію - грошовий вираз витрат
на виробництво, транспортування,
постачання одиниці теплової енергії (1
Гкал) з урахуванням рентабельності
виробництва, інвестиційної та інших
складових, що визначаються згідно із
методиками, розробленими національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері комунальних
послуг.

Таким чином, враховуючи викладені
норми та обставини, керуючись ч. 1 ст. 11
КАС України, згідно з якою, суд може
вийти за межі позовних вимог тільки в
разі, якщо це необхідно для повного
захисту прав, свобод та інтересів
сторін чи третіх осіб, про захист яких
вони просять, суд прийшов до висновку
про наявність підстав для зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
нарахувань за рахунками-фактурами від
31 жовтня 2013 року № 0-13/10, від 30
листопада 2013 року № 0-13/11 та від
31 грудня 2013 року № 0-13/12 виходячи з
тарифів за 1 Гкал, визначених
постановами Кабінету Міністрів
України від 03 жовтня 2007 року № 1198,
Національної комісії регулювання
електроенергетики України від 17 лютого
2011 року № 242 та Національної комісії
регулювання ринку комунальних послуг
України від 30 вересня 2011 року № 216, а
також відповідно до договору № 122.

Стосовно вимог про зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
нарахувань за усіма іншими
рахунками-фактурами, які будуть
виставлені позивачу до прийняття
рішення судом, виходячи з тарифів за 1
Гкал згідно з постановою Кабінету
Міністрів України № 1198 та договором №
122, а також у подальшому здійснювати
нарахування за використання теплової
енергії виходячи з тарифів за 1 Гкал
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України № 1198 та договору № 122
суд зазначає наступне.

Згідно з п. 10.3 постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
20 травня 2013 року № 7 "Про судове
рішення в адміністративній справі",
резолютивна частина рішення не повинна
містити приписів, що прогнозують
можливі порушення з боку відповідача
та зобов'язання його до вчинення чи
утримання від вчинення дій на майбутнє.

Тобто, як вбачається з викладеної
норми, судове рішення у справі не може
зобов'язувати суб'єкта вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення у
майбутньому. Застосування такого
способу захисту прав та законних
інтересів особи, відповідно до позиції
Верховного Суду України, яка міститься
у постанові від 19 березня 2013 року у
справі № 21-53а13, є передчасним,
оскільки у майбутньому може і не бути
порушено права та законні інтереси
особи.

Таким чином, із системного аналізу
викладених норм та обставин, а також
врахування того факту, що у ході
судового розгляду справи не надано
суду інших рахунків-фактур, окрім тих,
що приєднані до позову, суд прийшов до
висновку про відсутність підстав для
задоволення вимог про зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
нарахувань за усіма іншими
рахунками-фактурами, які будуть
виставлені позивачу до прийняття
рішення судом, виходячи з тарифів за 1
Гкал відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України № 1198 та договору №
122, а також у подальшому здійснювати
нарахування за використання теплової
енергії виходячи з тарифів за 1 Гкал
згідно з постановою Кабінету Міністрів
України № 1198 та договором № 122.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6
ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

На підставі викладених норм та
обставин вбачається, що позов
товариства з обмеженою
відповідальністю "Галант Пол Електра"
до комунального підприємства
"Введенське Подільського району м.
Києва" про зобов'язання відповідача
вчинити певні дії підлягає задоволенню
в частині вимог про зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
нарахувань за рахунками-фактурами від
31 жовтня 2013 року № 0-13/10, від 30
листопада 2013 року № 0-13/11 та від 31
грудня 2013 року № 0-13/12.

Згідно з ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено. У зв'язку з тим,
що представником позивача не заявлено
вимогу про стягнення судового збору за
рахунок бюджетних коштів, суд не
присуджує на користь позивача
здійснені ними судові витрати
відповідно до задоволеної вимоги.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов'язати комунальне підприємство
"Введенське Подільського району міста
Києва" (ідентифікаційний код 35669355)
здійснити товариству з обмеженою
відповідальністю "Галант Пол Електра"
(ідентифікаційний код 25589459)
перерахунок нарахувань за
рахунками-фактурами від 31 жовтня 2013
року № 0-13/10, від 30 листопада 2013
року № 0-13/11 та від 31 грудня 2013 року
№ 0-13/12 виходячи з тарифів за 1 Гкал
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 03 жовтня 2007 року
№ 1198 "Про затвердження Правил
користування тепловою енергією",
постанови Національної комісії
регулювання електроенергетики України
від 17 лютого 2011 року № 242 "Про
затвердження Порядку формування
тарифів на теплову енергію, її
виробництво, транспортування та
постачання" та постанови Національної
комісії регулювання ринку комунальних
послуг України від 30 вересня 2011 року №
216, а також договору від 03 березня 2008
року № 122 про надання комунальних
послуг та експлуатаційного
обслуговування.

4. Позов в іншій частині залишити без
задоволення.

Копії постанови направити сторонам
(вручити їх уповноваженим
представникам) у порядку та строки,
встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України,
постанова може бути оскаржена шляхом
подання до Київського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд міста Києва
апеляційної скарги протягом десяти
днів із дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
В.М. Данилишин