Справа № 2а-6358/12
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-6358/12
Головуючий у 1-й інстанції: Міщенко К.М.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

25 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Епель О.В.,

при секретарі - Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду,
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області на постанову Тальнівського
районного суду Черкаської області від
07 вересня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач або ОСОБА_2)
звернувся до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області (далі - відповідач УПФ України у
Тальнівському районі) про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити дії.

Постановою Тальнівського районного
суду Черкаської області від 07 вересня
2012 року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції, у
зв'язку із порушенням судом першої
інстанції норм процесуального та
матеріального права та прийняти нову,
якою у задоволенні позовних вимог
відмовити.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанова суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції
та свідчать матеріали справи, позивач
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області з 25.12.2010 року та отримує
щомісячне довічне грошове утримання
судді у відставці, яке було йому
призначено відповідно до Закону
України «Про статус суддів».

У лютому 2012 року позивач звернувся до
відповідача із заявою щодо перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці на
підставі наданої довідки про заробітну
плату від 27.01.2012 року №180/04, однак в
перерахунку йому було відмовлено,
посилаючись на те, що Законом України
«Про судоустрій та статус суддів» не
передбачено здійснення перерахунку
довічного грошового утримання суддям у
відставці, крім суддів Конституційного
Суду України.

Вважаючи відмову неправомірною,
позивач звернувся із даною позовною
заявою до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
розмір щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
залежить від розміру грошового
утримання працюючого на відповідній
посаді судді, а тому повинен
збільшуватись у разі збільшення
розміру заробітної плати останнього.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Як вірно було зазначено судом першої
інстанції, відповідно до ст.43 Закону
України «Про статус суддів» (чинного на
час призначення позивачу щомісячного
довічного грошового утримання) судді у
відставці, який має стаж роботи на
посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж до 90
відсотків заробітку судді.

Після втрати згаданим Законом чинності
на підставі Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010
року №2453 (далі - Закон №2453) аналогічні
положення були передбачені ч.3 ст. 138
Закону №2453, згідно з якими щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання. З 01.10.2011 року положення
наведеної частині ст.138 Закону №2453
викладені в іншій редакції, відповідно
до якої щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді
з якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Також, суд першої інстанції вірно
зазначив, що відповідно до ч. 5 ст.138
Закону №2453 максимальний розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність. Довічне грошове
утримання суддям виплачується
органами Пенсійного фонду України за
рахунок коштів Державного бюджету
України. Наведеним положенням
кореспондують норми Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 06.04.2011
року №384, згідно з п. 4 якого саме на
органи Пенсійного фонду України
покладено обов'язок щодо призначення
(перерахунок) пенсій, щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці та підготовка документів для
їх виплати.

Крім того, згідно приписів ч. 1 ст. 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» (в редакції Закону від
07.07.2010 року №2453-VI, чинний на момент
звільнення позивача з посади судді)
судді, який вийшов у відставку, при
досягненні пенсійного віку
виплачується пенсія на умовах,
передбачених ст. 37 Закону України «Про
державну службу» або, за його вибором,
щомісячне довічне грошове утримання.

В силу положень частини першої статті 37
і статті 37-1 Закону України «Про
державну службу» пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. У разі підвищення розміру
заробітної плати працюючим державним
службовцям, а також у зв'язку із
набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.

Поряд з цим, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання передбачений на рівні
підзаконного нормативно-правового
регулювання. Так, Додатком № 2 до
Порядку подання документів для
призначення і виплати щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці органами Пенсійного фонду
України, затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
25.01.2008 р. № 3-1, встановлена форма довідки
про заробітну плату для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, в якій
зазначаються відомості про заробітну
плату судді, яка враховується при
призначенні (перерахунку) щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці.

З огляду на вищевикладене, судова
колегія погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що з
системного аналізу положень Закону
України «Про державну службу»,
приписів Закону №2453 та ст. 43 Закону
України «Про статус суддів», розмір
щомісячного грошового утримання судді
у відставці встановлений у відсотках
від грошового утримання працюючого на
відповідній посаді судді, а тому розмір
щомісячного довічного грошового
утримання має збільшуватись у разі
збільшення розміру заробітної плати
відповідного судді.

Крім того, суд першої інстанції
правомірно керувався приписами ст. 126
Конституції України, які закріплюють
основоположні принципи здійснення
правосуддя в Україні - незалежність і
недоторканність суддів, а також
положеннями п. 7 Рішення
Конституційного Суду України від 11.10.05
№8-рп/2005, де зазначено, що право судді,
який перебуває у відставці, на пенсійне
та щомісячне довічне грошове утримання
є гарантією незалежності працюючих
суддів.

При цьому, колегія суддів погоджується
з позицією суду першої інстанції
стосовно необґрунтованості доводів
Відповідача з приводу неможливості
здійснення Позивачу перерахунку
грошового утримання у зв'язку з
невизначеністю положеннями ч. 4 ст. 138
Закону №2453 порядку здійснення
перерахунку довічного утримання
суддям у відставці, крім суддів
Конституційного Суду України. Так,
положення ч. 4 ст. 138 Закону №2453,
по-перше, врегульовують порядок
здійснення перерахунку довічного
грошового утримання у разі зміни
розміру грошового утримання діючих
суддів Конституційного Суду України,
який є єдиним органом конституційної
юрисдикції в Україні та не відноситься
до суду загальної юрисдикції, суддею
якого є позивач, по-друге не дають
підстави для висновку стосовно
заборони здійснення перерахунку
довічного грошового утримання суддям
судів загальної юрисдикції.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються встановленими судом
першої інстанції обставинами, наявними
в матеріалах справи доказами та
нормами права, зазначеними в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення суду.

За таких обставин, оскільки суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та постановив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області залишити без задоволення, а
постанову Тальнівського районного
суду Черкаської області від 07 вересня
2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів з дня її складання в повному
обсязі шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Епель О.В.