Справа № 826/16675/13-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів
Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

при секретарі Строяновській
О.В.,

за участю:

представника позивача - Косьміна Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гід-Авторитет» до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві про визнання незаконними та
скасування припису та постанови про
накладення штрафу, за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гід-Авторитет» на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 14 листопада 2013 року,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Гід-Авторитет» звернулося у суд із
позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві, в якому просило визнати
незаконними та скасувати припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності від
26.09.2013 року та постанову про накладення
штрафу №439/13 від 03.10.2013 року, винесені
відповідачем.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
листопада 2013 року адміністративний
позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із постановою суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить її скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду -
скасуванню в частині, виходячи з
наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
відповідачем під час розгляду справи
було доведено допущення позивачем
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

З таким висновком суду не можна не
погодитися.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено колегією суддів,
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил ТОВ
«Гід-Авторитет». Зазначена перевірка
проведена на підставі вимоги
прокуратури м. Києва в присутності
директора ТОВ «Гід-Авторитет»
Шинкаренка М.Г. Об'єктом перевірки
виступала належна позивачу
одноповерхова нежитлова будівля - кафе
«Оазис», розташована на вул. М. Ушакова,
12 у Святошинському районі м. Києва.

За підсумками проведеної перевірки,
відповідачем складено акт від 26.09.2013
року. Зі змісту вказаного акту слідує,
що посадовою особою, яка проводила
перевірку, виявлено, що за вищевказаною
адресою розташована самочинно
збудована одноповерхова капітальна
будівля орієнтовною площею 100 кв. м з
літнім майданчиком (об'єкт належить до
ІІ категорії складності згідно з ДСТУ-Н
Б В. 1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків
(відповідальності) та категорії
складності об'єктів будівництва»). Зі
слів директора ТОВ «Гід-Авторитет»
будівлю збудовано у 2009 році. Будівля
влаштована на залізобетонному
фундаменті, підключена до інженерних
комунікацій та експлуатується під
заклад громадського харчування - кафе
«Оазис». Будівельні роботи не
проводяться, будівельники та
будівельна техніка відсутні. Під час
перевірки директором ТОВ
«Гід-Авторитет» документів, які
надають право на виконання будівельних
робіт та прийняття об'єкта в
експлуатацію не надано, чим порушено ч.
1 ст. 34 та ч. 8 ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

У зв'язку із виявленими порушенням,
відповідачем складено припис про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
26.09.2013 року, яким заборонено з 30.09.2013
року експлуатацію вищезазначеного
закладу, з одночасною вимогою усунути
виявлені порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності в термін до 25.11.2013 року. Крім
того, 26.09.2013 року складено протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності. А 03.10.2013 року винесено
постанову №439/13 про накладення штрафу
за вчинення дій, що суперечать вимогам
частини 8 статті 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
(експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих в експлуатацію,
забороняється), якою на позивача
накладено стягнення за вчинене
правопорушення у вигляді штрафу у
розмірі 51615 грн.

Не погоджуючись із указаними приписом
та постановою про накладення штрафу,
позивач звернувся у суд.

У ході апеляційного розгляду справи
з'ясовано, що за наслідками
вищезгаданої перевірки, результати
якої зафіксовані в акті від 26.09.2013 року,
та розгляду питань щодо порушення
позивачем законодавства у сфері
містобудівної діяльності Інспекцією
держаного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві винесено також
постанову №438/13 від 03.10.2013 року, якою
визнано ТОВ «Гід-Авторитет» винним у
недотриманні вимог частини 1 статті 34
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» (виконання
будівельних робіт без відповідного
дозволу/повідомлення Інспекції) та
накладено на останнього стягнення за
вчинене правопорушення у вигляді
штрафу в розмірі 41292,00 грн. Зазначена
постанова, разом із приписом про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
26.09.2013 року були оскаржені позивачем до
адміністративного суду в іншому
провадженні. Враховуючи те, що в даній
адміністративній справі також
оскаржується згаданий припис, у
провадженні адміністративних судів
перебуває дві адміністративні справи з
того самого спору і між тими самими
сторонами.

Так, постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 13 лютого 2014 року у справі №826/16674/13-а
за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гід-Авторитет» до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві про скасування припису від
26.09.2013 року та постанови №438/13 від 03.10.2013
року вимоги позивача задоволено:
визнано протиправними та скасовано
зазначені постанову та припис
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві.

Згідно з частиною 5 статті 254 КАС
України постанова суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо її було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення їх копій особам,
які беруть участь у справі.

Таким чином, наразі існує судове
рішення, ухвалене у справі між тими
самими сторонами, що набрало законної
сили, яким визнано протиправним та
скасовано припис Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві від 26.09.2013 року, який являється
предметом оскарження в даній
адміністративній справі.

Згідно частини 1 статті 203 КАС України
постанова суду першої інстанції
скасовується в апеляційному порядку і
провадження у справі закривається з
підстав, встановлених статтею 157 цього
Кодексу. Пунктом 4 частини 1 статті 157
цього Кодексу передбачено, що суд
закриває провадження у справі якщо є
такі, що набрали законної сили,
постанова чи ухвала суду з того самого
спору і між тими самими сторонами.

Отже, судова колегія доходить висновку,
що провадження в адміністративній
справі в частині вимог позивача про
визнання незаконним та скасування
припису Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві від 26.09.2013 року про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
підлягає закриттю, а постанова суду
першої інстанції в цій частині -
скасуванню.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, висновкам суду першої
інстанції та доводам апеляційної
скарги в частині вимог про оскарження
постанови відповідача від 03.10.2013 року
№439/13, колегія суддів зважає на
наступне.

Статтею 10 Закону України «Про
архітектурну діяльність» встановлено,
що державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд здійснює
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Центральним органом виконавчої влади,
який забезпечує реалізацію державної
політики з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
контролю у сфері житлово-комунального
господарства, у відповідності до указу
Президента України від 08.04.2011 року №
439/2011, є Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України.

Відповідно до пункту 5 цього Положення,
для виконання покладених на неї
завдань Інспекція має право в
установленому порядку вживати ряд
заходів, зокрема: видавати обов'язкові
до виконання приписи щодо усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил,
складати акти перевірок у сферах
містобудівної діяльності, складати
протоколи про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, накладати
штрафи відповідно до законодавства.

Згідно пункту 6 Положення про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженого вищевказаним
указом Президента України,
Держархбудінспекція України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через свої територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі або
міжрегіональні (повноваження яких
поширюються на декілька регіонів)
територіальні органи.

Процедуру здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності визначає
Порядок, затверджений постанови
Кабінету Міністрів України від 23.05.2011
року №553.

Згідно з пунктом 5 цього Порядку
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за
територіальним принципом (у межах
областей) у порядку проведення
планових та позапланових перевірок.

Пунктом 7 Порядку закріплено, що
позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції та визначено, що
підставами для проведення
позапланової перевірки є, зокрема,
вимога правоохоронних органів про
проведення перевірки.

З огляду на обставини проведення
перевірки Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гід-Авторитет» на
предмет дотримання останнім вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил, зміст
складеного за її результатами акту та
інші матеріали справи, колегія суддів
погоджується із встановленою місцевим
судом відповідністю її проведення
вищевикладеним нормам права.

Як було встановлено судом, в ході
перевірки позивача контролюючим
органом виявлено, що по вул. М. Ушакова,
12 у Святошинському районі м. Києва
розташована самочинно збудована
одноповерхова капітальна будівля
орієнтовною площею 100 кв. м з літнім
майданчиком, яка належить ТОВ
«Гід-Авторитет» та експлуатується під
заклад громадського харчування (кафе)
під назвою «Оазис». Перевіркою з
виїздом на місце об'єкта встановлено,
що згадана будівля влаштована на
залізобетонному фундаменті,
підключена до інженерних комунікацій.
Також, у акті, складеному за
результатами перевірки, зазначено, що
наразі будівельні роботи на об'єкті не
проводяться, будівельники та
будівельна техніка відсутні.
Враховуючи те, що ТОВ «Гід-Авторитет»
не надано контролюючому органу
документів, які надають право на
виконання будівельних робіт та
прийняття об'єкта в експлуатацію не
надано, останнім констатовано
порушення ч. 1 ст. 34 та ч. 8 ст. 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Статтею 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
визначено загальний порядок та умови
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, яка є
обов'язкової в силу цієї статті, в тому
числі для закінчених будівництвом
об'єктів, що належать до І-III категорії
складності.

Відповідно до частини 1 статті 39
вказаного Закону прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, що належать до I-III категорій
складності, та об'єктів, будівництво
яких здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації. Форма декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
порядок її подання і реєстрації
визначаються Кабінетом Міністрів
України. Частиною 8 названої правової
норми закріплено, що експлуатація
закінчених будівництвом об'єктів, не
прийнятих в експлуатацію,
забороняється.

Зі змісту позову та апеляційної скарги
випливає, що позивач заперечує
необхідність вжиття відповідних
заходів щодо введення в експлуатацію
вищезгаданого об'єкта, посилаючись на
те, що належна йому будівля, яка була
об'єктом перевірки відповідача,
являється тимчасовою спорудою для
здійснення підприємницької
діяльності.

Однак, апеляційний суд не погоджується
із даним покликанням позивача,
виходячи з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 28 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» тимчасова
споруда торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності - це
одноповерхова споруда, що
виготовляється з полегшених
конструкцій з урахуванням основних
вимог до споруд, визначених технічним
регламентом будівельних виробів,
будівель і споруд, і встановлюється
тимчасово, без улаштування фундаменту.
Тимчасова споруда для здійснення
підприємницької діяльності може мати
закрите приміщення для тимчасового
перебування людей (павільйон площею не
більше 30 квадратних метрів по
зовнішньому контуру) або не мати такого
приміщення.

Натомість, як було встановлено в ході
перевірки та підтверджується
фотофіксацією об'єкта перевірки, що
наявна в матеріалах справи, спірна
будівля має фундамент та за площею по
зовнішньому контуру перевищує норми,
встановлені законом, для тимчасових
будівель. Перевищення встановлених
обмежень площі, зокрема,
підтверджується паспортом прив'язки
тимчасової споруди №08-0288 на тимчасове
розміщення торгового павільйону за
адресою: вул. М. Ушакова, 12 у
Святошинському районі м. Києва, копія
якого наявна в матеріалах справи,
згідно з яким площа тимчасової споруди
становить 50 кв. м.

Та обставина що, на час перевірки
позивача жодної будівельної
діяльності не встановлено не доводить
той факт, що будівельні роботи, зокрема
щодо влаштування фундаменту будівлі та
зведення її конструкцій, не мали місця
взагалі.

Таким чином, колегія суддів доходить
висновку, що позивачем порушено вимоги
статті 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
в частині не введення в експлуатацію
об'єкта будівництва.

У апеляційній скарзі, так само як в
адміністративному позові, позивач
посилається на те, що відповідачем
неправильно визначено міру
відповідальності за встановлене ним
порушення. Так, позивач стверджує, що
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві помилково віднесено об'єкт
перевірки до будівлі ІІ категорії
складності.

Обговорюючи доводи позивача, колегія
суддів зважає на те, що відповідно до ч.
ч. 1, 2 статті 32 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
усі об'єкти будівництва поділяються на
I, II, III, IV і V категорії складності.
Категорія складності об'єкта
будівництва визначається відповідно
до державних будівельних норм та
стандартів на підставі класу наслідків
(відповідальності) такого об'єкта
будівництва.

У відповідності до Національного
стандарту України ДCTУ - Н Б В.1.2-16:2013
«Визначення класу наслідків
(відповідності) та категорії
складності об'єктів будівництва»
категорія складності об'єкта
будівництва залежить від класу
наслідків (відповідальності), що у свою
чергу залежить від можливої небезпеки
для здоров'я і життя людей, які постійно
перебувають на об'єкті, та визначається
відповідно до таблиці А.1 Додатку А до
цього Національного стандарту України.
Згідно вказаної таблиці до І-ІІ
категорії складності належать об'єкти
будівництва, які потенційно несуть
незначні наслідки для шкоди життю та
здоров'ю людей, які постійно
перебувають на об'єкті. При цьому, для
віднесення об'єкта будівництва до ІІ
категорії складності необхідною
умовою є постійне перебування на ньому
хоча б 1-ієї особи (але не більше 50).

Разом з тим, згідно примітки 2 до
таблиці №1, що наведена у ДБН В.1.2-14-2009
«Загальні принципи забезпечення
надійності та конструктивної безпеки
будівель, споруд, будівельних
конструкцій та основ», вважається, що
на об'єкті будівництва постійно є люди,
якщо вони перебувають там не менше ніж
вісім годин на добу і не менше ніж 150
днів на рік.

Спірний об'єкт будівництва
використовується (експлуатується)
позивачем як заклад громадського
харчування - кафе, що не заперечується
останнім. Тобто, задля забезпечення
ведення господарської діяльності
позивача, у згаданому кафе неодмінно
постійно знаходяться працівники -
обслуговуючий персонал, а також
періодично перебувають відвідувачі
закладу.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується із правомірністю
віднесення спірного об'єкта
будівництва до ІІ категорії
складності.

Таким чином, колегія суддів
погоджується із висновками
контролюючого органу, а також
місцевого суду про віднесення
одноповерхової нежитлової будівлі -
кафе «Оазис», розташованої на вул. М.
Ушакова, 12 у Святошинському районі м.
Києва, до ІІ категорії складності та
кваліфікацією вчиненого позивачем
порушення за частиною 8 статті 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та абзацом 3
пункту 6 частини 2 статті 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності».

Отже, доводи апеляційної скарги не
доводять помилковості викладених у
постанові суду першої інстанції
висновків, або ж порушень судом норм
матеріального чи процесуального права,
що призвели до неправильного вирішення
справи, спростовуються вищевикладеним,
а тому не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
А згідно ч. 1 ст. 203 та п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС
України суд апеляційної інстанції
скасовує постанову суду першої
інстанції і закриває провадження у
справі у випадку, якщо є такі, що
набрали законної сили, постанова чи
ухвала суду з того самого спору і між
тими самими сторонами.

Керуючись ст. ст. 157, 160, 195, 196, 198, 200, 203, 206,
212, 254, КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Гід-Авторитет» залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 14 листопада 2013 року
скасувати в частині відмови у
задоволенні позовної вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гід-Авторитет» про
визнання незаконним та скасування
припису Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві від 26 вересня 2013 року про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
адресованого Товариству з обмеженою
відповідальністю «Гід-Авторитет». У
цій частині провадження в
адміністративній справі закрити.

У решті постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
у повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

(Повний текст ухвали складений 31
березня 2014 року)

.

Головуючий суддя
Глущенко Я.Б.

Судді:
Пилипенко О.Є.

Романчук О.М