Справа № 2а-6934/10/16/0170
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/9017/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.

розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 04
листопада 2010 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 13 липня 2011
року у справі за позовом Державного
підприємства "Видавництво і друкарня
"Таврида" до Управління Пенсійного
фонду України в Центральному районі м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим про скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

Державне підприємство "Видавництво і
друкарня "Таврида" звернулось до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим про скасування рішення від 13.05.2010
№357.

Позовні вимоги мотивовано
протиправністю рішення про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені від 13.05.2010 №357 як
такого, що ґрунтується на помилкових
висновках щодо несвоєчасної сплати
позивачем страхових внесків, оскільки
Управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя
протиправно самостійно
перерозподілило страхові внески
підприємства, що призвело до штучного
утворення заборгованості.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 04 листопада 2010
року, залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 13 липня 2011
року, позов задоволено: визнано
протиправним та скасовано рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим від 13.05.2010
№357 про застосування штрафних санкцій
в сумі 13154,24грн. та накладення пені у
сумі 29604,30грн.

У поданій касаційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим з
посиланням на порушення судами норм
матеріального права, просить скасувати
оскаржувані судові рішення та ухвалити
нове, яким у задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що рішенням Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим від 13.05.2010
№357 до позивача на підставі пункту 2
частини 9 статті 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» застосовано фінансові
санкції у розмірі 13154,24 грн. і
нараховано пеню у сумі 29604,30 грн. за
несвоєчасну сплату страхових внесків
за період з 20.02.2009 по 22.10.2009.

Вказуючи на протиправність рішення від
13.05.2010 №357, Державне підприємство
"Видавництво і друкарня "Таврида"
звернулось до суду із зазначеним
позовом.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з позицією якого погодився
суд апеляційної інстанції, виходив з
того, що відповідачем при прийнятті
оскаржуваного рішення не дотримано
строків застосування
адміністративно-господарських
санкцій, визначених статтею 250
Господарського кодексу України.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, визначених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, не погоджується
із вказаними висновками судів
попередніх інстанцій, з огляду на
наступне.

Відповідно до частини першої статті 250
Господарського кодексу України
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня порушення цим суб'єктом
встановлених законодавчими актами
правил здійснення господарської
діяльності, крім випадків,
передбачених законом.

Разом з цим, зазначене правило є
загальним, у той час, як до спірних
відносин підлягає застосуванню
спеціальне, встановлене частиною
п'ятнадцятою статті 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», за яким строк
давності щодо стягнення недоїмки, пені
та штрафів не застосовується.

Аналогічні правові позиції вже були
висловлені Верховним Судом України у
постановах від 7 лютого 2011 року N 21-77а10,
від 25 червня 2011 року N 21-146а11 та від 06
лютого 2012 року № 21-352а11.

У свою чергу, згідно із частиною 2
статті 17 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхувальник
зобов'язаний нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.
Частиною 6 статті 19 цього Закону
встановлено, що страхові внески
нараховуються на суми, зазначені в
частинах 1 та 2 цієї статті, незалежно
від джерел їх фінансування, форми,
порядку, місця виплати та використання,
а також незалежно від того, чи були
зазначені суми фактично виплачені
після їх нарахування до сплати.

Стаття 20 Закону визначає порядок
обчислення та сплати страхових
внесків. В абзаці 1 частини 6 цієї статті
зазначено, що страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду.

Відповідно до частини п'ятої статті 106
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в редакції, чинній на
момент виникнення спірних відносин, за
рахунок сум, що надходять від
страхувальника або від державної
виконавчої служби в рахунок сплати
недоїмки, погашаються суми недоїмки,
пені та фінансових санкцій у порядку
календарної черговості їх виникнення.
У разі, коли страхувальник має
несплачену недоїмку, пеню та фінансові
санкції і здійснює сплату поточних сум
страхових внесків, ці суми
зараховуються в рахунок сплати
недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Таким чином, в силу імперативних вимог
частини п'ятої статті 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» відповідач у
разі сплати страхувальником поточних
страхових внесків, за наявності
непогашеної недоїмки, пені та
фінансових санкцій, зобов'язаний
направити вказаний платіж на погашення
недоїмки, пені та фінансових санкцій за
минулий період.

За змістом статті 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» виконавчі
органи Пенсійного фонду застосовують
до страхувальників такі фінансові
санкції: за несплату (неперерахування)
або несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
територіальними органами Пенсійного
фонду, накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суми своєчасно не
сплачених (не перерахованих) страхових
внесків і фінансових санкцій
нараховується пеня в розмірі 0,1
відсотка зазначених сум коштів,
розрахована за кожний день
прострочення платежу.

За вказаних обставин, колегія суддів
вказує на помилковість висновків судів
попередніх інстанцій щодо
протиправності рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені від 13.05.2010 №357, у
зв'язку з чим вказує на відсутність
підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 229
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції має
право скасувати судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій та
ухвалити нове рішення, якщо обставини
справи встановлені повно і правильно,
але суди першої та апеляційної
інстанцій порушили норми
матеріального чи процесуального права,
що призвело до ухвалення незаконного
судового рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 229, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим
задовольнити.

Постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 04 листопада 2010 року
та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 13 липня 2011 року скасувати.

У задоволенні позову Державного
підприємства "Видавництво і друкарня
"Таврида" до Управління Пенсійного
фонду України в Центральному районі м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим про скасування рішення від 13.05.2010
№357 відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: