Справа № 264/15926/13-а
Суддя: Харитонова Г. Л.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2014 р.
м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя
Донецької області в особі судді
Харитонової Г.Л., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до прапорщика міліції взводу
ДПС Маріупольського МУ ГУМВС у
Донецькій області Денисенко В.В. про
скасування постанови про накладання
адміністративного стягнення та
закриття провадження по справі, -

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2013 року до Іллічівського
районного суду м. Маріуполя звернувся
ОСОБА_1 з позовом до прапорщика міліції
взводу ДПС Маріупольського МУ ГУМВС у
Донецькій області Денисенко В.В. про
скасування постанови про
адміністративне правопорушення та
закриття провадження по справі, де
зазначив, що 18.12.2013 року інспектором ДПС
відділу ДАІ ГУМВС України у Донецькій
області Денисенко В.В. була винесена
постанова серії ПС1 № 204881, згідно з якою
він був притягнутий до
адміністративної відповідності у
вигляді штрафу у розмірі 425 гривень за
порушення ним ч.1 ст. 122 та ч. 3 ст. 121 КпАП
України. Згідно постанови він (позивач)
18.12.2013 року о 16-13 годин, керуючи
автомобілем Фольксваген Транспортер,
держ. номер НОМЕР_1, рухався на сигнал
зеленої стрілки разом з червоним
сигналом світлофора, не надав переваги
у русі водієві який рухався на зелений
сигнал світлофора чим порушив п. 16.9 ПДР,
та рухався на автомобілі який підлягає
обов'язковому технічному контролю, але
не пройшов його чим порушив п. 31.3 ПДР,
чим скоїв правопорушення передбачене
ч. 3 ст. 121 та ч. 1 ст. 122 КУпАП. Будучі
незгодним з вказаною постановою,
позивач звернувся до суду та просив її
скасувати, як таку, що винесена з
порушенням норм процесуального та
матеріального законодавства .

До судового засідання позивач не
з'явився, надав суду заяву про слухання
справи у його відсутності, позовні
вимоги підтримав та просив
задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
судового розгляду справи був
повідомлений належним чином, в зв'язку
з чим суд, у відповідності до ч. 4 ст. 128
КАС України вирішує справу на підставі
наявних в ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню,
з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою серії
ПС 1 № 204881 від 18.12.2013 року, винесеною
інспектором ДПС відділу ДАІ
Маріупольського МУ ГУМВС України
прапорщиком Денисенко В.В. було
притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу в
розмірі 425 гривень за адміністративні
правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122,
ч. 3 ст. 121 КУпАП, а саме за те, що рухався
на сигнал зеленої стрілки разом з
червоним сигналом світлофора, та не
надав переваги у русі водієві який
рухався на зелений сигнал світлофора
чим порушив п. 16.9 ПДР, та рухався на
автомобілі який підлягає обов'язковому
технічному контролю, але не пройшов
його чим порушив п. 31.3 ПДР. Не
погодившись з цією постановою позивач
звернувся до суду про її скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 258 КУпАП,
уповноваженими органами (посадовими
особами) на місці вчинення
правопорушення виноситься постанова
у справі про адміністративне
правопорушення відповідно до вимог
статті 283 КУпАП. Якщо під час складання
постанови у справі про адміністративне
правопорушення особа оспорить
допущене порушення і адміністративне
стягнення, що на неї накладається, то
уповноважена посадова особа
зобов'язана скласти протокол про
адміністративне правопорушення
відповідно до вимог статті 256 КУпАП.
Цей протокол є додатком до постанови у
справі про адміністративне
правопорушення. Постанова у справі про
адміністративне правопорушення
складається у двох екземплярах, один з
яких вручається особі, яка
притягається до адміністративної
відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що
протоколи про адміністративні
правопорушення стосовно позивача
складалися(№№ 208821, 208822 від 18.12.2013 р.),
ОСОБА_1 був ознайомлений з ними, про що
свідчить його підпис , на висловив свою
незгоду з ними. (а.с.20-21).

Аналізуючи обґрунтованість позовних
вимог суд приходить до наступного.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути
підданий заходу впливу в зв'язку з
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом. Провадження в
справах про адміністративні
правопорушення здійснюється на основі
суворого додержання законності.

Згідно ст. 288 КУпАП, постанову посадової
особи органу внутрішніх справ у
справах про адміністративне
правопорушення про накладення
адміністративного стягнення може бути
оскаржено, зокрема, в районний суд у
порядку, визначеному Кодексом
адміністративного судочинства України
з особливостями, визначеними КУпАП.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, їхніх посадових і службових
осіб, інших суб'єктів при здійсненні
ними владних повноважень.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним
правопорушенням (проступком)
визнається протиправна, вина (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадській порядок,
власність, права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі
про адміністративне правопорушення є
будь-які фактичні дані, на основі яких
у визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають

значення для правильного вирішення
справи. Ці дані встановлюються
протоколом про адміністративне
правопорушення, поясненнями особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
висновком експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова
особа) оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

Звертаючись до суду, в позовній заяві
позивач зазначав, що згідно до п.п. б)
п.п. 8.7.3 п. 8.7. ПДР він рухався по вул.
Краснофлотській та повертав на
дозволяючий сигнал у вигляді зеленої
стрілки (стрілок) у додатковій
(додаткових) секції. Згідно до п.п. б) п.
8.7.3. ПДР такий сигнал світлофора
інформує водія про те, що він має
перевагу в зазначеному стрілкою
(стрілками) напрямку (напрямках) руху
перед транспортними засобами, що
рухаються з інших напрямків.
Автомобіль якому він начебто не надав
переваги почав повертати коли він вже
закінчив поворотний маневр на проспект
Леніна. Таким чином не було підстав
стверджувати про порушення ним п. 16.9.
ПДР згідно до якого під час руху в
напрямку стрілки, ввімкнутої в
додатковій секції одночасно з жовтим
або червоним сигналом світлофора,
водій має дати дорогу транспортним
засобам, що рухаються з інших
напрямків.

Ці твердження відповідачем не
спростовані.

Крім того ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає
відповідальність за перевищення
водіями транспортних засобів
встановлених обмежень швидкості руху
транспортних засобів більш як на
двадцять кілометрів на годину,
порушення вимог дорожніх знаків та
розмітки проїзної частини доріг,
правил перевезення вантажів,
буксирування транспортних засобів,
зупинки, стоянки, проїзду пішохідних
переходів, ненадання переваги у русі
пішоходам на нерегульованих
пішохідних переходах, а так само
порушення встановленої для
транспортних засобів заборони
рухатися тротуарами чи пішохідними
доріжками. Склад правопорушення
вказаного у постанові (ненадання
переваги у русі водієві, що рухається
на зелений сигнал світлофора п. 16.9 ПДР)
не збігається зі складом жодного з
правопорушень передбачених ч. 1 ст. 122
КупАП.

Згідно з ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова
повинна містити: найменування органу
(посадової особи), який виніс постанову,
дату розгляду справи; відомості про
особу, щодо якої розглядається справа;
опис обставин, установлених при
розгляді справи; зазначення
нормативного акта, який передбачає
відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

Таким чином, по справі відсутні докази
порушення ч.1 ст. 122 ПДР позивачем.

У відповідності до підпункту "б" п. 31.3
ПДР України, забороняється
експлуатація транспортних засобів,
якщо вони не пройшли ОТК (для
транспортних засобів які підлагають
такому контролю). Відповідальність за
керування водієм транспортним засобом,
що підлягає обов'язковому технічному
контролю, але його не пройшли,
передбачена ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 35 Закону
України "Про дорожній рух"
обов'язковому технічному контролю не
підлягають легкові автомобілі усіх
типів, марок і моделей, причепи
(напівпричепи) до них (крім таксі та
автомобілів, що використовуються для
перевезення пасажирів або вантажів з
метою отримання прибутку), мотоцикли,
мопеди, мотоколяски та інші прирівняні
до них транспортні засоби - незалежно
від строку експлуатації.

Згідно до технічного паспорта
автомобіля Фольксваген Транспортер,
держ. номер НОМЕР_1, яким керував
позивач 18.12.2013 року, він є легковим та
призначений для перевезення
пасажирів.( а.с.11).

Суду не надано даних про те,що цей
автомобіль працює в режимі такс і, або
використовуються для перевезення
пасажирів або вантажів з метою
отримання прибутку.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі
про адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином вбачається що складаючи
оскаржувану постанову відповідач
жодним чином не обґрунтував її в
порядку передбаченому законодавством.

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення -
свідків дорожньої пригоди немає, інших
доказів вини ОСОБА_1 не надано.

Вивчивши надані докази, суд приходить
до висновку, що постанова про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності
підлягає скасуванню, оскільки відсутні
докази, які б підтверджували факт
скоєння правопорушення. Самі по собі
протоколи №№ 208821, 208822 від 18.12.2013 р. не
свідчать про скоєння
адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 70, 71, 99, 128, 159, 162, 163
КАС України, ст.ст. 2, 14-1, 33, 254, 256, 268, 280, 289
КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до прапорщика міліції
ІДПС взводу ДПС Маріупольського МУ
ГУМВС у Донецькій області Денисенко
В.В. про визнання незаконною та
скасування постанови про накладання
адміністративного стягнення за
порушення ПДР України та закриття
провадження по справі - задовольнити.

Постанову серії ПС-1 № 204881 від 18.12.2013
року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в розмірі 425 гр. за
порушення ч.3 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КУпАП,
винесену прапорщика міліції ІДПС
взводу ДПС Маріупольського МУ ГУМВС у
Донецькій області Денисенко В.В. -
скасувати.

Провадження по справі - закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя:
Г. Л. Харитонова