Справа № 2-а-3635/10/2570
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

14 лютого 2014 року м. Київ
В/800/563/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Бившева Л.І., Маринчак Н.Є.,
Рибченко А.О., Усенко Є.А.,

розглянувши заяву Бахмацької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області
(далі - Бахмацька ОДПІ) про перегляд
Верховним Судом України

ухвали Вищого адміністративного суду
України від 21.11.2013

у справі № 2-а-3635/10/2570

за позовом прокурора Бахмацького
району Чернігівської області в
інтересах держави в особі Бахмацької
ОДПІ

до товариства з обмеженою
відповідальністю Бахмацької
житлово-експлуатаційної контори

про стягнення податкової
заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позов подано про стягнення з
відповідача податкової заборгованості
з податку з доходів фізичних осіб.

Постановою Чернігівського
окружного адміністративного суду від
09.09.2010 позов задоволено.

Постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 28.01.2011 назване рішення суду першої
інстанції скасовано; у позові
відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 21.11.2013 зазначене
рішення суду апеляційної інстанції
залишено без змін.

Бахмацька ОДПІ звернулася із
заявою про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
21.11.2013, в якій просить її скасувати на
направити справу до цього ж суду на
новий розгляд, мотивуючи свої вимоги
неоднаковим застосуванням судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права (зокрема,
статей 1, 8 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб», підпункту 3.1.1
пункту 3.1 статті 3, статті 15 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами»), внаслідок чого ухвалені
різні за змістом судові рішення у
подібних правовідносинах.

Як доказ неоднакового
правозастосування заявником подано
постанову Вищого адміністративного
суду України від 10.10.2013 у справі №
2-а-3768/10/2570.

Розглянувши заяву про перегляд
ухвали суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України,
враховуючи таке.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС) заява про перегляд судових
рішень в адміністративних справах може
бути подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

У пункті 4 постанови пленуму Вищого
адміністративного суду України від
13.12.2010 № 2 «Про судову практику
застосування статей 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України» передбачено, що ухвалення
різних за змістом судових рішень
матиме місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

При вирішенні питання допуску
справи до провадження Верховного Суду
України враховується сукупність всіх
наявних складових ознак неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Як вбачається зі змісту ухвали від
21.11.2013, про перегляд якої подано заяву, у
прийнятті цього рішення Вищий
адміністративний суд України виходив з
того, що до часу надсилання платникові
податкової вимоги в порядку пунктів 6.1,
6.2 статті 6 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» на суму податкового
боргу право на його стягнення в
судовому порядку у податкового органу
не виникає.

Водночас у прийнятті постанови від
10.10.2013 у справі № 2-а-3768/10/2570, на яку
посилається заявник, Вищий
адміністративний суд України послався
на установлені судами попередніх
інстанцій обставини, які свідчать про
об'єктивне існування у платника
податкового боргу, що підлягає
стягненню на рахунок місцевого
бюджету. При цьому обставини щодо
надсилання платникові податкової
вимоги на суму існуючої податкової
заборгованості учасниками спору не
заперечувалися та не були предметом
правової оцінки у суді касаційної
інстанції.

Таким чином, зазначені судові
рішення не підтверджують доводів
заявника щодо неоднакового
застосування норм матеріального права
в подібних правовідносинах, а свідчать
про різні обставини справ щодо підстав
стягнення податкового боргу, за
наслідками оцінки яких суд касаційної
інстанції дійшов різних правових
висновків.

З огляду на викладене відсутні
підстави для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 236-240 КАС, Вищий
адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Бахмацькій об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області у допуску справи
№ 2-а-3635/10/2570 до провадження Верховного
Суду України.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:Л.І. Бившева Н.Є. Маринчак А.О.
Рибченко Є.А. Усенко