Справа № 127/1123/14-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/1123/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Медяна Ю.В.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

26 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б. ,

за участю секретаря судового
засідання: Копійчук О.В.,

представника відповідача (апелянта) -
Олексюк Т.С.,

представника позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Вінницької міської ради на постанову
Вінницького міського суду Вінницької
області від 26 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Вінницької міської ради про оскарження
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень та зобов'язання вчинити
певні дії , -

В С Т А Н О В И В :

до Вінницького міського суду
Вінницької області звернувся ОСОБА_4 з
позовом про визнання дій Вінницької
міської ради протиправними ,
скасування рішення №1453 від 25 жовтня 2013
року та зобов'язання вчинити певні дії.

26 лютого 2014 року Вінницький міський суд
Вінницької області позов задовольнив.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, у
якій просить суд скасувати рішення
суду І інстанції та прийняти нову
постанову, якою відмовити у
задоволенні позову.

Під час судового засідання представник
відповідача (апелянта) підтримала
доводи апеляційної скарги та просила
її задовольнити.

Натомість, представник позивача просив
залишити апеляційну скаргу без
розгляду.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача та відповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів
апеляційної інстанції, переглядаючи
судове рішення у даній справі в межах
апеляційної скарги у відповідності до
частини 1 статті 195 КАС України, дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як встановлено судом І інстанції, 27
серпня 2013 року представник позивача
звернувся до Вінницької міської ради з
письмовим клопотанням в порядку ст. 118
ЗК України, в якому просив визначити
без погодження позивача та виділити
ОСОБА_4 земельну ділянку орієнтовним
розміром до 0, 10 га в межах м. Вінниця з
цільовим призначенням для будівництва
і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд;
розглянути це питання на сесії ради у
встановлений законодавством місячний
термін з прийняттям об'єктивного і
обґрунтованого рішення. До даного
клопотання додано графічні матеріали,
а саме викопіювання карти м. Вінниці.

У відповідь на запит позивача до
управління Держземагенства у
Вінницькому районі Вінницької області
про надання інформації про місце
розташування земельних ділянок у межах
м. Вінниці не наданих у користування, що
можуть бути використані під забудову
для реалізації права позивача на
безоплатне отримання у власність для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, отримано лист від 13 вересня 2013
року за вих. № 02-1653, в якому зазначено,
що інформація про наявність вільних
земель, які знаходяться в державній або
комунальній власності по видах
цільових призначень формами державної
статистичної звітності із земельних
ресурсів не передбачена. Управління
Держземагенства у Вінницькому районі
Вінницької області такою інформацією
не володіє і не зобов'язане володіти за
своїм статусом. Разом із тим, такою
інформацією володіє Вінницька міська
рада.

При зверненні позивача з аналогічним
запитом до Вінницької міської ради, у
відповідь отримано лист від 17 вересня
2013 року № 12-01-19260/1-00-10, в якому зазначено,
що у зв'язку з тим, що інвентаризацію
земель у м. Вінниця не проведено,
інформація щодо вільних від забудови
земельних ділянок придатних для
розміщення об'єктів містобудування
відсутня.

25 жовтня 2013 року Вінницька міська рада
прийняла рішення № 1453 «Про
затвердження обґрунтування та надання
громадянам дозволів на розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок». У відповідності до
п. 2.3 додатку 2 зазначеного рішення
відмовлено в наданні дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд гр. ОСОБА_4 у зв'язку з тим, що до
заяви не додано викопіювання з
кадастрової карти (плану) або інші
графічні матеріали, які в повній мірі
характеризують місце розташування
земельної ділянки, її площу та розміри.

Суд І інстанції, задовольняючи позов,
виходив з того, що Вінницькою міською
радою при прийнятті оскаржуваного
рішення порушено вимоги ч. 7 ст. 118 ЗК
України та відмовлено позивачу у
наданні дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки на підставі, що не передбачена
зазначеною нормою. Таким чином, вказане
рішення підлягає скасуванню.

Колегія суду не погоджується з таким
висновком суду І інстанції з огляду на
наступні обставини.

Частиною 1 ст. 10 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 Земельного
кодексу України землі, які належать на
праві власності територіальним
громадам сіл, селищ, міст, є комунальною
власністю.

В силу п. "а" ч. 1 ст. 12 ЗК України до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить розпорядження землями
територіальних громад.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України
сільські, селищні, міські ради
передають земельні ділянки у власність
або у користування із земель
комунальної власності відповідних
територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 121 ЗК України
громадяни України мають право на
безоплатну передачу їм земельних
ділянок із земель державної або
комунальної власності в таких
розмірах: для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) у селах - не більше
0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15
гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Пунктом 6 ст. 118 ЗК України встановлено,
що громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

Згідно з п. 7 вищезазначеної статті
відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Колегією суддів встановлено, що
позивач разом із клопотання про
отримання земельної ділянки у
власність не надав матеріалів, які б
вказували бажане місце розташування
земельної ділянки, необхідну площу,
розміри земельної ділянки. Позивачем
надано лише викопіювання карти м.
Вінниці.

Статтею 1 Закону України «Про
землеустрій» передбачено, що графічні
матеріали повинні відображати
місцезнаходження, зовнішні межі
земельної ділянки та межі земель,
обмежених у використанні і обмежених
(обтяжених) правами інших осіб
(земельних сервітутів), а також
розміщення об'єктів нерухомого майна,
природних ресурсів на земельній
ділянці.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що надана позивачем карта міста
Вінниці не належить до графічних
матеріалів та не може вважатися
належним чином оформленими графічними
матеріалами.

Таким чином, позивач мав надати всі
вищеперераховні документи, для того,
щоб відповідач міг визначити положення
земельної ділянки, її розмір, площу, у
якій формі власності земельна ділянка
знаходиться, чи не має щодо неї спірних
питань тощо.

Враховуючи, що позивачем не надано
всіх необхідних документів, колегія
суду вважає, що відповідач, приймаючи
рішення № 1453 від 25 жовтня 2013 року
відносно позивача, діяв на підставі
вимог земельного законодавства
України.

Відповідно до статті 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
судом норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Доводи апелянта, викладені в
апеляційній скарзі є обґрунтованими,
у зв'язку з чим, колегія суддів
приходить до висновку про задоволення
апеляційної скарги відповідача та
залишення в силі постанови Вінницького
міського суду Вінницької області від
04 жовтня 2013 року.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Вінницької міської
ради задовольнити повністю .

Постанову Вінницького міського суду
Вінницької області від 26 лютого 2014 року
- скасувати .

Прийняти нову постанову, якою в
задоволені позову ОСОБА_4 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному
обсязі "01" квітня 2014 р.

Головуючий
Загороднюк А.Г.

Судді

Біла Л.М.

Матохнюк Д.Б.