Справа № 826/19373/13-а
Суддя: Соколова О.А.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
приміщення суду за адресою: м. Київ, вул.
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі суддів: головуючого
судді Соколової О.А., при
секретарі судового засідання
Ковалівській Л.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу
за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
до Державної податкової
інспекції у Оболонському р-ні ГУ
Міндоходів у м. Києві
про визнання протиправним та
скасування рішення про застосування
фінансових санкцій від 31.10.2013 року
за участю представників сторін:
До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернувся ФОП ОСОБА_1 (далі -
позивач) з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції в
Оболонському р-ні ГУ Міндоходів у м.
Києві (далі - відповідач) про визнання
протиправним та скасування рішення про
застосування фінансових санкцій від
В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що на підставі
хибних висновків акту перевірки
відповідачем прийнято рішення про
застосування фінансових санкцій від
рішення необґрунтованим та таким, що
підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представники
позивача надали пояснення аналогічні
викладеним у позовній заяві та просили
суд задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти позову,
надав до матеріалів справи письмові
заперечення в яких зазначив, що
позивачем порушено норми Закону
України № 481 від 19.12.1995 року, а саме:
реалізовано тютюнові вироби без марок
акцизного податку встановленого
зразка та роздрібна торгівля
тютюновими виробами здійснювалась за
цінами, вищими від максимальних
роздрібних цін на тютюнові вироби.

Представник відповідача у судовому
засіданні просив у задоволенні
позовних вимог позивачу відмовити в
повному обсязі.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Заслухавши пояснення представників
сторін та дослідивши письмові докази в
матеріалах справи, суд встановив
наступне.

Позивач - ФОП ОСОБА_1, зареєстровано як
фізичну особу-підприємця Оболонською
районною у місті Києві державною
адміністрацією 19.08.1999 року,
ідентифікаційний код фізичної
особи-платника податків та інших
обов'язкових платежів НОМЕР_1, що
підтверджено свідоцтвом про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
НОМЕР_2.

Відповідач - Державна податкова
інспекція в Оболонському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві, є контролюючим органом, який в
розумінні п.п.41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового
кодексу України контролює податки, які
справляються до бюджетів та державних
цільових фондів, крім зазначених у
підпункті 41.1.2 цього пункту, а також
стосовно законодавства, контроль за
дотриманням якого покладається на
органи державної податкової служби.

Відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України, органи
державної податкової служби мають
право проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України) в порядку, встановленому цим
Кодексом.

Керуючись нормами податкового
законодавства, працівниками ГУ
Міндоходів у м. Києві проведено
фактичну перевірку з питань додержання
суб'єктами господарювання вимог,
встановлених законодавством України,
які є обов'язковими до виконання при
здійснення оптової і роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та/або
тютюновими виробами, а саме кіоску,
який належить ФОП ОСОБА_1 та
розташований за адресою: АДРЕСА_1. За
наслідками перевірки було складено акт
від 07.10.2013 року №0022/26-15-21-01-13.

Перевіркою встановлено, що в кіоску, за
зазначеною вище адресою, здійснюється
роздрібна торгівля тютюновими
виробами. Встановлено зберігання
тютюнових виробів, а саме «Cafй Creme»
карамель без маркиакцизного податку,
чим порушено ст. 11 Закону України від
19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне
регулювання виробництва та обігу
спирту етилового, коньячного та
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" (зі змінами та
доповненнями).

Крім того, в акті перевірки
перевіряючими встановлено, що
реалізацію однієї пачки сигарет «Kent HD»
виробник ПрАТ «А/Т Тютюнова компанія
«В.А.Т. - Прилуки», дата виготовлення
07.12.2012, марка акцизного податку (ТВ, 12/4,
24, АГРЛ, 021786), за ціною 14,50 грн. за пачку.
Максимальна роздрібна ціна зазначена
на пачці виробником складає 13,00 грн. за
пачку, чим порушено ст. 11-1 Закону 481 від
19.12.1995р.

Відповідно до п.10 Порядку застосування
фінансових санкцій, передбачених
статтею 17 Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 02.06.2003
року № 790, рішення про застосування
фінансових санкцій, передбачених
пунктом 2 цього Порядку, приймаються
керівником, а у разі його відсутності -
заступником керівника органу, який
видав ліцензію на право виробництва і
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями і тютюновими виробами
(Департамент контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів ДПС, його
регіональні управління та їх
територіальні підрозділи,
Мінекономрозвитку), чи керівником (його
заступником) органів МВС, МОЗ, ДПС,
Держстату, Держспоживінспекції
відповідно до їх компетенції,
визначеної законодавством.

На підставі зазначеного акту перевірки
відповідачем прийнято рішення від
31.10.2013 року № , яким застосовано до
ФОП ОСОБА_1 фінансову санкцію у
сумі27882,00грн. за роздрібну торгівлю
тютюновими виробами за цінами, вищими
від максимальних роздрібних цін на
тютюнові вироби, встановлених
виробниками або імпортерами таких
тютюнових виробів та за виробництво,
зберігання, транспортування,
реалізація фальсифікованих
алкогольних напоїв чи тютюнових
виробів; алкогольних чи тютюнових
виробів без марок акцизного податку
встановленого зразка або з
підробленими марками акцизного
податку.

Закон України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР
"Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" (далі - Закон № 481)
визначає основні засади державної
політики щодо регулювання виробництва,
експорту, імпорту, оптової і роздрібної
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами,
забезпечення їх високої якості та
захисту здоров'я громадян, а також
посилення боротьби з незаконним
виробництвом та обігом алкогольних
напоїв і тютюнових виробів на
території України.

Статтею 11 Закону № 481 та пунктом 226.3
статті 226 Податкового кодексу України
передбачено: алкогольні напої та
тютюнові вироби, які виробляються в
Україні, а також такі, що імпортуються в
Україну, позначаються марками
акцизного податку в порядку,
визначеному законодавством;
виготовлення, зберігання, продаж марок
акцизного податку та маркування
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
здійснюється відповідно до положення,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України.

Під маркуванням алкогольних напоїв та
тютюнових виробів, відповідно до ст. 1
Закону України "Про акцизний збір на
алкогольні напої та тютюнові вироби"
розуміється наклеювання марки
акцизного збору в порядку,
передбаченому Положенням про
виробництво, зберігання, продаж марок
акцизного збору, маркування
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Відповідно до ст.7 Закону № 481,
забороняється ввезення, зберігання,
транспортування, прийняття на комісію
з метою продажу та реалізація на
території України алкогольних напоїв
та тютюнових виробів, на яких немає
марок акцизного збору встановленого
зразка. Марки акцизного збору
виготовляються, зберігаються та
продаються відповідно до Положення про
виробництво, зберігання, продаж марок
акцизного збору, маркування
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, затвердженого Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до п.12 Правил роздрібної
торгівлі тютюновими виробами
пакування, маркування, приймання,
зберігання, продаж тютюнових виробів
та наклеювання марок акцизного збору
здійснюються відповідно до вимог,
передбачених законодавством

України.

Згідно з пунктом 226.9 статті 226
Податкового кодексу України та пунктом
20 Положення № 1251, алкогольні напої та
тютюнові вироби, марковані з
відхиленням від вимог положення,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України, відповідно до якого
здійснюються виготовлення, зберігання,
продаж марок акцизного податку та
маркування алкогольних напоїв і
тютюнових виробів, та/або марками, що не
видавалися безпосередньо виробнику
або імпортеру зазначеної продукції та
алкогольні напої з марками акцизного
податку, на яких зазначення суми
акцизного податку, сплаченого за
одиницю маркованої продукції, не
відповідає сумі, визначеній з
урахуванням чинних на дату розливу
продукції ставок акцизного податку,
міцності продукції та місткості тари,
вважаються такими, що не марковані.

Так, в судовому засіданні встановлено
та не спростовано позивачем, що
зберігались тютюнові вироби, а саме
«Cafй Creme» карамель, без марки акцизного
податку.

Тобто, суд погоджується із висновками
податкового органу щодо порушення
встановленого в акті перевірки
стосовно маркування тютюнових виробів
та вважає, що зазначена пачка тютюнових
виробів є не маркованою, чим порушено
ст.11 Закону № 481 та п. 20 Положення № 1251.

Частиною 4 статті 17 Закону № 481, рішення
про стягнення штрафів, передбачених
частиною другою цієї статті,
приймаються органами доходів і зборів
та/або органом, який видав ліцензію на
право виробництва і торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями і тютюновими виробами, та
іншими органами виконавчої влади у
межах їх компетенції, визначеної
законами України.

Абз.15 ст.17 Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів" передбачено, що за порушення
норм цього Закону до суб'єктів
господарювання застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу у
разі: виробництва, зберігання,
транспортування, реалізації
фальсифікованих алкогольних напоїв чи
тютюнових виробів; алкогольних напоїв
чи тютюнових виробів без марок
акцизного податку встановленого
зразка або з підробленими марками
акцизного податку - 200 відсотків
вартості товару, але не менше 8500
гривень.

Із розрахунку суми штрафних санкцій,
застосованих до позивача, за вказане
порушення відповідачем було
нарахована сума фінансової санкції у
розмірі 8500,00 грн.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що
в задоволенні позовних вимог щодо
скасування рішення від 31.10.2013 року
№ в частині визначення суми
штрафної санкції у розмірі 8500,00 грн.-
слід відмовити.

Стосовно порушення встановленого
відповідачем в ході перевірки щодо
роздрібної торгівлі тютюновими
виробами за цінами, вищими від
максимальних роздрібних цін на
тютюнові вироби, встановлених
виробниками або імпортерами таких
тютюнових виробів, суд зазначає
наступне.

Пунктом 11.1 статті 11. Закону України №481
від 19.12.1995 визначено, що максимальна
роздрібна ціна за пачку, коробку або
сувенірну коробку наноситься
визначеним виробником способом у
визначеному виробником місці і
складається з її цифрового виразу та
скороченого найменування грошової
одиниці України.

Відповідальність за порушення норм
Закону України №481 від 19.12.1995 визначена
ст. 17, а саме роздрібна торгівля
тютюновими виробами за цінами, вищими
від максимальних роздрібних цін на
тютюнові вироби, встановлених
виробниками або імпортерами таких
тютюнових виробів, - 100 відсотків
вартості наявних у суб'єкта
господарювання тютюнових виробів, але
не менше 1000 гривень.

Представником позивача до матеріалів
справи надана видаткова накладна від
13.09.2013 року №КК13-000243691, в якій вказаний
перелік тютюнових виробів, які
придбані позивачем. Так, як вбачається
із наданої видаткової накладної
максимальна роздрібна ціна вказаних у
висновках акту сигарет «Kent HD»
виробника ПАТ «А/Т тютюнова компанія
«В.А.Т.-Прилуки» становить 14,50 грн. Також
позивачем до матеріалів справи надано
копію пачки сигарет «Kent HD», де також
зазначається, що максимальна роздрібна
ціна становить 14,50 грн. на 08.08.13 року.

Водночас відповідачем не надано жодних
доказів на підтвердження того, що
максимальна роздрібна ціна сигарет
«Kent HD» становить 13,00 грн., яку вони
придбали під час проведення перевірки.
Зокрема, відповідачем не надано до суду
належних доказів реалізації позивачем
пачки сигарет «Kent HD», як зазначено в
акті перевірки від 07.10.2013 року
№0022/26-15-21-01-13, на яких максимально
роздрібна ціна була б зазначена 13,00 грн.

Доказами в адміністративному
судочинстві, за визначенням частини
першої статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

В процесі розгляду справи сторонами
інших доказів до суду не надано,
відомостей про наявність інших
доказів, які могли б бути витребувані
судом, сторонами не надавалося.

У відповідності до частин першої та
четвертої статті 70 цього Кодексу,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Таким чином, виходячи з системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, суд приходить до
висновку, що відповідачем не доведено
обґрунтованість та правомірність
висновку щодо реалізації позивачем
пачки «Kent HD» за ціною, яка перевищує
максимальну роздрібну ціну,
встановлену виробником та вважає
прийняте Державною податковою
інспекцією в Оболонському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві рішення від 31.10.2013
року № в частині застосування до
ФОП ОСОБА_1 фінансової санкції у сумі
19382,00 грн. протиправним і таким, що
підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку
про часткове задоволення позовних
вимог ФОП ОСОБА_1.

Відповідно до частини третьої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59,
69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111,112, 121, 122-143, 151-154,
158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

постановив:

Позов ФОП ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Державної податкової
інспекції в Оболонському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві від 31.010.2013 року
№ в частині застосування до ФОП
ОСОБА_1 фінансову санкцію у сумі 19382,00
грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути судовий збір з ФОП ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер фізичної
особи-платника податків НОМЕР_1) на
користь Державного бюджету України в
розмірі 275 (двохсот семи десяти п'яти)
грн. 18 коп., зарахувавши їх за
реквізитами Окружного
адміністративного суду міста Києва для
сплати судового збору.

Постанову ухвалено у нарадчій кімнаті
та проголошено її вступну та
резолютивну частину 13 березня 2014 року.

Постанову у повному обсязі складено 18
березня 2014 року.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку за правилами, встановленими
ст.ст.185-187 цього Кодексу.

Суддя
О.А. Соколова