Справа № К/9991/26858/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/26858/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівКонюшка К.В. Мороз
Л.Л. провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
(далі - УПФ) України в Ленінському
районі м. Донецька про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_4
на постанову Ленінського районного
суду

м. Донецька від 27 січня 2011 року та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 12 квітня 2011
року

в с т а н о в и л а :

У вересні 2010 року ОСОБА_4 у Ленінському
районному суді

м. Донецька пред'явила позов до УПФ
України в Ленінському районі м.
Донецька про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії.

В обґрунтування позовних вимог
послалася на те, що вона є вдовою
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильської АЕС ОСОБА_5, який
постраждав внаслідок Чорнобильської
катастрофи категорії 1, інваліда 2-ї
групи у зв'язку з захворюванням,
пов'язаному з участю у ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС. Відповідно до статей 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", він мав
право на отримання додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі
75-ти відсотків від мінімальної пенсії
за віком та основної пенсії у розмірі
не менше 8-ми мінімальних пенсій за
віком.

Відповідач відмовив їй у перерахунку
пенсії у зв'язку із втратою
годувальника у розмірі 50-ти відсотків
розміру пенсії, яка повинна бути
нарахована її чоловікові у
відповідності до статей 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Просила визнати дії відповідача щодо
перерахунку її пенсії незаконними,
зобов'язати відповідача провести
перерахунок її пенсії, призначеної по
втраті годувальника із розрахунку 50-ти
відсотків пенсії, встановленої
законодавством для учасника
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
категорії 1, інваліда 2-ї групи,
державної пенсії не менш 8-ми
мінімальних пенсій за віком -
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність та додаткової
пенсії зам шкоду, заподіяну здоров'ю, -
75-ти відсотків мінімальної пенсії за
віком - прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність, а також
щомісячної компенсації за втрату
годувальника з розрахунку 50-ти
відсотків мінімальної пенсії за віком -
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, з урахуванням
щомісячного підвищення пенсії на 25-ть
відсотків прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність з 01
червня 2010 року.

Постановою Ленінського районного суду
м. Донецька від 27 січня 2011 року,
залишеною без зміни ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 12 квітня 2011 року, у задоволенні
позову ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з судовими рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій,
ОСОБА_4 подала касаційну скаргу.
Посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить їх рішення скасувати, та
ухвалити нове рішення про задоволення
її позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" визначені види пенсій, які
підлягають виплаті особам,
постраждалим внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС 1, 2, 3 та 4 категорій,
це зокрема, державна пенсія та
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (чинної на
час виникнення спірних правовідносин)
особам, віднесеним до категорії 1, які є
інвалідами другої групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною четвертою статті 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
усіх випадках розмір пенсій для
інвалідів другої групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 8
мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до частини першої статті 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством.

Згідно з підпунктом "з" пункту 10
Постанови правління Пенсійного фонду
України від 25 листопада 2005 року № 22-1
"Про затвердження порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 27 грудня
2005року за №1566/11846, до заяви про
призначення пенсії у зв'язку з втратою
годувальника подається експертний
висновок із встановлення причинного
зв'язку смерті годувальника з дією
іонізуючого випромінювання та інших
шкідливих чинників внаслідок аварії на
ЧАЕС.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 є вдовою
ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС
1-ї категорії, інваліда війни 2-ї групи -
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

ОСОБА_4 з 1986 року по день смерті свого
чоловіка знаходилась на його
утриманні.

22 липня 2010 року ОСОБА_4 звернулася до
відповідача із заявою про переведення
з пенсії за віком на пенсію у разі
втрати годувальника. До заяви вона
додала оригінал трудової книжки,
свідоцтво про смерть, довідку про
причину смерті, свідоцтво про
укладення шлюбу, довідку про заробітну
плату для обчислення пенсії, довідку із
Ленінського відділення Фонду ССНВВ м.
Донецька.

Проте, ОСОБА_4 не надала експертний
висновок, що підтверджує причинний
зв'язок смерті її чоловіка з дією
іонізуючого випромінювання та інших
шкідливих чинників внаслідок аварії на
ЧАЕС.

За таких обставин у відповідача не
було законних підстав для призначення
зазначеного виду пенсії у
відповідності до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Вимоги ОСОБА_4 безпідставні і суд
першої інстанції правильно відмовив у
задоволенні позову.

Судові рішення є законними і
обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги не містять у
собі посилань на наявність порушень
чинного законодавства, які є
підставами для висновку про те, що
судами неправильно застосовані норми
матеріального чи процесуального права
і що призвело або могло призвести до
ухвалення незаконних та
необґрунтованих судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
зміни, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Оскільки суди не допустили порушень
норм матеріального та процесуального
права при ухваленні оскаржуваних
судових рішень, підстав для їх
скасування чи зміни немає.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а оскаржувані постанову
Ленінського районного суду м. Донецька
від 27 січня 2011 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 12 квітня 2011
року в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Донецька про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Конюшко К.В.

Мороз Л.Л.