Справа № 820/10021/13-а
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 р.Справа № 820/10021/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
09.01.2014р. по справі № 820/10021/13-а за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фармацевтична
компанія "Здоров'я" до Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального Головного
управління Міндоходів про скасування
податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, товариство з обмеженою
відповідальністю "Фармацевтична
компанія "Здоров'я", звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів, в якому просить суд
скасувати податкові
повідомлення-рішення відповідача:
№ від 31.05.2013 р. про збільшення сум
податкового зобов'язання з податку на
прибуток на загальну суму 1070400,0 грн., з
яких за основним платежем 857210 грн., за
штрафними фінансовими санкціями 213190
грн.; № від 31.05.2013 р. про збільшення
сум податкового зобов'язання з податку
на додану вартість на загальну суму
120576,25 грн., з яких за основним платежем
97822грн., за штрафними фінансовими
санкціями 22757,25 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 09.01.2014р.
адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю
"Фармацевтична компанія "Здоров'я" до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про скасування податкових
повідомлень-рішень було задоволено в
повному обсязі.

Скасовано податкові
повідомлення-рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів № від
31.05.2013 р., № від 31.05.2013 р.

Стягнуто з Державного бюджету України
в особі УДКСУ у Червонозаводському
районі міста Харкова Харківської
області (код 37999628, м. Харків, вул.
Плеханівська, 29, 61001) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Фармацевтична
компанія "Здоров'я" (юридична адреса:
вул. Шевченка, буд. 22, м. Харків, 61013, код:
31437750) витрати по сплаті судового збору
в сумі 2294 грн. 00 коп. (дві тисячі двісті
дев'яносто чотири грн. 00 коп.) грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
09.01.2014р. та прийняти нове судове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог у повному обсязі,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Позивачем було надано заперечення на
апеляційну скаргу та виклав свій
погляд на обставини справи та зазначив,
що рішення суду першої інспекції є
законним та обґрунтованим, прийнятим з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були повідомлені належним
чином про дату, час та місце слухання
справи, надали заяви про розгляд справи
в письмовому провадженні.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що вимоги
апеляційної скарги задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач, товариство з обмеженою
відповідальністю "Фармацевтична
компанія "Здоров'я", пройшов
передбачену чинним законодавством
процедуру державної реєстрації, набув
статусу юридичної особи, код 31437750,
місцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 22,
м. Харків, 61013, що підтверджується
копією свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи, Витягом з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України,
перебуває на обліку як платник
податків в Спеціалізованій державній
податковій інспекції з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів та зареєстрований як
платник податку на додану вартість (т. 1
а.с. 202-230).

Відповідно до статуту, виписки з
Єдиного державного реєстру, довідки
статистики, основними видами
діяльності ТОВ «ФК «Здоров'я» є
виробництво фармацевтичних препаратів
та матеріалів, виробництво основних
фармацевтичних продуктів, оптова
торгівля фармацевтичними товарами,
роздрібна торгівля фармацевтичним
товарами в спеціалізованих магазинах
(т. 1 а.с. 205, 209-230).

ТОВ «ФК «Здоров'я» має ліцензію
Державної інспекції з контролю якості
лікарських засобів Міністерства
охорони здоров'я України з оптової
торгівлі лікарськими засобами та
ліцензію на виробництво лікарських
засобів (т. 1 а.с. 231-233).

Спеціалізованою державною податковою
інспекцією з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів проведена позапланова
документальна виїзна перевірка ТОВ "ФК
"Здоров'я" з питань дотримання
законодавства з податку на додану
вартість з ТОВ "Компанія БРИЗ Україна"
за період листопад-грудень 2010р., ФОП
ОСОБА_2 за жовтень 2010р., ТОВ
"Спецбуденергія" за січень, лютий,
березень 2011 року, ПП "КАМ" за листопад,
грудень 2011р. та податку на прибуток за
2010р., за 2011 роки.

В ході перевірки ТОВ "ФК "Здоров'я"
встановлено наступні порушення:

1) п.3.1 ст.3, п.5.1 п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5, п.п.5.3.3.
п.5.3.ст.5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємства"
завищено валові витрати за листопад,
грудень 2010 р. на суму 3411041,97 грн. по
взаємовідносинам з ТОВ "Компанія Бриз
Україна", що привело до заниження
податку на прибуток за 4 квартал 2010 року
у сумі 852761грн.

2) п.138,1, п.138.8 ст.138, п.п. 139.1.6, п.139.1 ст.139,
п.146.1, п.146.3 п.146.11, ст.146, п.п. 145.1.5 п.145.1
ст.145, п.144.1 ст.144 ПК України, за рахунок:

- безпідставного збільшення балансової
вартості основних фондів цеху ФХЦ та
пристройці ГЛС по актам виконаних
робіт за жовтень 2010р., отриманим від ФОП
ОСОБА_2, по яким не підтверджено факт
реальності здійснення господарських
операцій на загальну суму 252937,37 грн.,

- безпідставного збільшення балансової
вартості основних фондів цеху ФХЦ по
акту виконаних робіт за січень 2011р. на
21775,20 грн., по пристройці цеху ГЛС зі
складом сировини згідно актів
виконаних робіт № 2,3 за січень 2011р., №
1,2 за лютий 2011 року, наданими ТОВ
"Спецбуденергія", за якими не
підтверджено факт реальності
здійснення господарських операцій, на
загальну суму 523735,2 грн.,

ТОВ "ФК "Здоров'я" завищені
амортизаційні відрахування за 2011 р. у
сумі 19343,82 грн., у тому числі по
податковим періодам, а саме: півріччя
2011 р. у сумі - 6447,14 грн., три кв. 2011 р. - 12985,28
грн., 2011 р. - 19343,82 грн.

Вказане призвело до заниження податку
на прибуток за 2011 р. на 4449 грн., в т.ч. за
півріччя 2011 р. у сумі 1483 грн., за три кв.
2011 р. у сумі 2966 грн., за 2011 р. у сумі 4449
грн.

3) п.п. 7.4.1, 7.4.4. та 7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" безпідставно завищено суму
податкового кредиту, з урахуванням
пропорційного розподілу податкового
кредиту, по операціям з ТОВ "Компанія
БРИЗ Україна" у листопаді 2010р. на суму
70849,74грн., у грудні 2010р. на суму 1837,29 грн.,
з ФОП ОСОБА_2 у жовтні 2010 року на суму
5480,31грн., що призвело до заниження
нарахувань по ПДВ у сумі 70849,74 грн. за
листопад 2010 р. та у сумі 1837,29 грн. за
грудень 2010 р.

4) п.198.1 ст.198 ПК України, а саме:
безпідставно завищено суму
податкового кредиту, з урахуванням
пропорційного розподілу податкового
кредиту, що призвело до заниження
податку на додану вартість на загальну
суму за січень 2011р. на суму 7621,25 грн., за
лютий 2011р. на суму 1876 грн., за березень
2011р. на суму 3733,33 грн. по
взаємовідносинам з ТОВ
"Спецбуденергія" та з ПП "КАМ" у
листопаді 2011 року на суму ПДВ 5549,82 грн.
та у грудні 2011 року на суму ПДВ 875,0 грн.

Результати проведеної перевірки
оформлені актом № 273/44/0-08/31437750 від
17.05.2013р.

На підставі акту перевірки ТОВ "ФК
"Здоров'я" відповідачем прийняті
податкові повідомлення-рішення:

- № від 31.05.2013р. про збільшення сум
податкового зобов'язання з податку на
прибуток на загальну суму 1070400грн., з
яких за основним платежем 857210грн., за
штрафними фінансовими санкціями
213190грн.;

- № від 31.05.2013р. про збільшення сум
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму
120576,25грн., з яких за основним платежем
97822грн., за штрафними фінансовими
санкціями 22757,25грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, виходив з того, що позивачем та
вищезазначеними контрагентами за
укладеними між ними договорами
погоджені всі істотні умови і
досягнута домовленість щодо виконання.
Виконання договорів підтверджується
наявними в матеріалах справи
первинними документами, тобто договори
між позивачем і вказаними
контрагентами мали реальний характер,
що свідчить про те, що ТОВ «ФК
«Здоров'я» правомірно було віднесено
до складу податкового кредиту з ПДВ
суму податку на додану вартість, яка
підтверджена податковими накладними,
складеними контрагентами, у зв'язку з
придбанням позивачем товарів та
отримання послуг, які в свою чергу були
використані останнім у власній
господарській діяльності.

Колегія суддів погоджується з таким
висновками суду першої інстанції та
зазначає.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме акту перевірки № 273/44/0-08/31437750 від
17.05.2013р., висновки про завищення
податкового кредиту та заниження
податку на прибуток були зроблені на
підставі, зокрема, акту ДПІ у
Червонозаводському районі м. Харкова
"Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "Компанія БРИЗ
Україна", довідки Західної МДПІ м.
Харкова "Про результати проведення
зустрічної звірки ФОП ОСОБА_3.", акту про
неможливість проведення зустрічної
звірки ДПІ у Московському районі м.
Харкова ТОВ "Спецбуденергія", акту
позапланової перевірки ДПІ у
Московському районі м. Харкова ПП "КАМ",
за висновками яких встановлено
неможливість зазначених контрагентів
позивача реально здійснювати
господарську діяльність за
перевіряємий період.

Також, відповідач у акті перевірки
№273/44/0-08/31437750 від 17.05.2013р. зазначив, що
угоди, укладені та виконані протягом
перевіряємого періоду з контрагентами:
ТОВ "Компанія БРИЗ Україна", ФОП ОСОБА_2,
ТОВ "Спецбуденергія", ПП "КАМ" не
спричиняють реального настання
правових наслідків.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ
"Компанія БРИЗ Україна" судом першої
інстанції встановлено та підтверджено
судом апеляційної інстанції, що між ТОВ
«ФК «Здоров'я» (покупець) та ТОВ
«Компанія БРИЗ Україна» (продавець) був
укладений договір від 14.10.13року №110-10/ОС
на поставку товару (основна, допоміжна
сировина та допоміжні матеріали).
Відповідно до пункту 6.1 вказаного
договору - з моменту передачі товару
продавцем представнику покупця перший
зобов'язується надати наступні
документи: оригінали видаткових та
податкових накладних, рахунки-фактури,
сертифікати якості виробника,
завіреного продавцем, при необхідності
гігієнічний висновок (т. 2 а.с. 23-25).
Номенклатура, кількість та ціна були
узгоджені сторонами в Специфікаціях,
які є невід'ємною частиною вказаного
договору.

На виконання умов вказаного договору
ТОВ «Компанія БРИЗ Україна» поставило,
а ТОВ «ФК «Здоров'я» прийняло сировину
на загальну суму 3184351,54 грн., у тому
числі ПДВ у розмірі 559317,1 грн., що
підтверджується видатковими
накладними: №081102 від 08.11.2010 року, №081101
від 08.11.2010 року, №081104 від 08.11.2010 року,
№081103 від 08.11.2010 року; №221201 від 22.12.2010
року, №211201 від 21.12.2010 року, №201201 від
20.12.2010 року, №171201 від 17.12.2010 року, №161201
від 16.12.2010 року, №151203 від 15.12.2010 року,
№151202 від 15.12.2010 року, №151201 від 15.12.2010
року. (т. 2 а.с. 34-37, 43, 46,49, 52, 55-69)

ТОВ «Компанія БРИЗ Україна» були
виписані наступні податкові накладні:
№081102 від 08.11.2010 року на суму 43000грн.,
№081101 від 08.11.2010 року на суму 76290,0грн.,
№081104 від 08.11.2010 року на суму
2940000,0грн.,№081103 від 08.11.2010 року на суму
106000,0грн.; №221201 від 22.12.2010 року на суму
7500,0грн., №211201 від 21.12.2010 року на суму
7500,0грн., №201201 від 20.12.2010 року на суму
7500,0грн., №171201 від 17.12.2010 року на суму
7500,0грн., №161201 від 16.12.2010 року на суму
7500,0грн., №151203 від 15.12.2010 року на суму
54572,40грн., №151202 від 15.12.2010 року на суму
20760,70грн., №151201 від 15.12.2010 року на суму
77779,44грн. (т. 2 а.с. 81-93).

Також, на виконання умов вищевказаного
договору продавцем при поставці товару
були надані покупцю сертифікати якості
виробника, завірені продавцем, копії
яких надані до матеріалів справи. Крім
того, кожний отриманий медичний засіб
проходив атестацію у лабораторіях ТОВ
«ФК «Здоров'я» на відповідність якості
товару встановленим нормам ГОСТ та МОЗ,
що підтверджується наявними в
матеріалах справи копіями свідоцтв про
атестацію лабораторій відділу
контролю якості ТОВ «ФК «Здоров'я»,
аналітичних листків проведеного
аналізу ТМЦ, поставлених ТОВ «Компанія
БРИЗ Україна», документів про якість
придбаного ТМЦ (ГОСТ) (т. 4 а.с. 90-187).

Вартість придбаного товару була
сплачена позивачем шляхом
безготівкових розрахунків, а саме
шляхом перерахування грошових коштів
на розрахунковий рахунок ТОВ «Компанія
БРИЗ Україна», про що свідчать долучені
до матеріалів справи платіжні
доручення: №13512 від 30.11.10р., №14536 від
21.12.10р., №1966 від 01.03.11р., №1806 від 24.02.10р.,
№1697 від 22.02.11р., №1596 від 17.02.11р., №443 від
18.01.11р. (т. 2 а.с. 26-33).

З умов вищезазначених договорів
перевезення та розвантаження
придбаного за вищезазначеним
договором товару здійснювалось за
рахунок та силами ТОВ «ФК «Здоров'я», що
підтверджується копіями наказів про
призначення водіїв на посаду,
посвідчень водіїв та копія штатного
розкладу підприємства. Для перевезення
товару були використані як власні
транспортні засоби, так і орендовані,
що підтверджено копіями технічних
паспортів на власні автомобілі та
копіями договорів оренди, додаткових
угод до них, а також доказами сплати за
надання орендних послуг. (т. 2 а.с. 38, 44, 47,
50, 53, 56, 60, 64, т. 4 а.с. 1-25, 86-88, 215-220).

Отриманий за вищевказаними договорами
товар транспортувався до складського
приміщення ТОВ «ФК «Здоров'я», яке
розташоване за адресою: м. Харків, вул.
Шевченко б. 22, яке належить позивачу на
праві власності, що підтверджено
копіями подорожних листів (т. 2 а.с. 164-167,
168-169, 170).

На підтвердження оприбуткування
товару на складі, представником
позивача надані відповідні первинні
документи щодо складського та
бухгалтерського обліку на
підприємстві.

На підтвердження передачі товарів на
виробництво представником позивача
надані лімітно-забірні картки.
Найменування сировини та матеріалу,
які були використані при виготовленні
певного препарату зазначено у
виробничо-технічних звітах з
виробництва готового препарату.
Виготовлений кінцевий продукт був
переданий на склад готової продукції
позивача (склад ГЛС), про що свідчать
оборотно-сальдової відомості по
рахунку 261.

Кількість сировини та матеріалів, які
необхідні для виготовлення одиниці
будь-якого готового лікарського
препарату встановлена затвердженими
на підприємстві нормами витрат
сировини та матеріалів для виробництва
готових лікарських засобів,
розробленими на підставі
матеріального балансу серії препарату,
враховуючи витрати у реальному процесі
виробництва, які необхідні для
вироблення 1 тис. одиниць продукту.

Вказані норми встановлені на підставі
розробленого технологічного
регламенту на виробництво кожного
конкретного лікарського препарату,
прийнятого на основі фармацевтичних
розробок, які є невід'ємною частиною
Реєстраційного досьє на кожен
препарат, яке відповідно до вимог
Постанови МОЗ України СТ-Н 42-01-2003
"Лікарські засоби. Технологічний
процес. Документація", містить
виробничу рецептуру з зазначенням
даних про кількість речовин, які
використовуються для виробництва
конкретної серії препарату. Кожний
лікарський препарат на підставі
реєстраційного досьє МОЗ України в
подальшому реєструється МОЗ України.

Так з урахуванням затверджених норм
витрат позивачем було здійснено
розрахунок планів закупок для
придбання сировини та матеріалів для
виконання планів виробництва. Копії
Реєстраційного посвідчення на
лікарський засіб, витяги з
реєстраційного досьє, технологічного
регламенту, норми витрат сировини та
матеріалів надані представником
позивача в судовому засіданні та
долучені судом до матеріалів справи.

Кількість сировини та матеріалів, яку
необхідно закупити для здійснення
виробництва продукції вираховується
на підставі плану закупок, відповідно
до прийнятого на підприємстві
"Керівництва процесу "Закупівля
сировини та матеріалів", затвердженого
Генеральним директором ТОВ «ФК
«Здоров'я», копія якого долучена до
матеріалів справи.

Тобто матеріалами справи було
підтверджено, що придбані у ТОВ
«Компанія БРИЗ Україна» товари (ПВХ,
магнію карбонат, кроскармелоза натрію,
гіпромеллоза, плаздон К-25, магнія
стеарат та інше) ТОВ «ФК «Здоров'я»
використало у власній господарській
діяльності для виробництва ліків, які в
подальшому було реалізовано покупцям
зі складу основної продукції згідно
оборотної відомості по 261 рахунку у
якої зазначено дата реалізації товару,
назва покупця, кількість товару та його
вартість, яка надана до матеріалів
справи. Вказане також підтверджується
наданими лімітно-забірними картами,
виробничо-технічними звітами,
відомостями про реалізацію готової
продукції.

Щодо взаємовідносин позивача з ФОП
ОСОБА_2 судом першої інстанції
встановлено та підтверджено судом
апеляційної інстанції, що між ТОВ «ФК
«Здоров'я» (замовник) та ФОП ОСОБА_2
(підрядник) був укладений договір
підряду від 15.10.2009 р. №07 на виконання
робіт з ремонту та монтажу інженерних
мереж на об'єктах ТОВ «ФК «Здоров'я»
(пар, вода, каналізація, газові мережі,
опалення) (т. 3 а.с. 71-73, 74, 75). Термін дії
вказаного договору з урахуванням
додаткової угоди № 2 - до 01.03.2011 року.

ФОП ОСОБА_2 у перевіряємому періоді мав
ліцензію щодо господарської
діяльності, пов'язаної із створенням
об'єктів архітектури.

Виконання робіт здійснювалось за
рахунок та силами ФОП ОСОБА_2

На виконання умов вказаного договору
ФОП ОСОБА_2 виконав і передав, а ТОВ «ФК
«Здоров'я» прийняло та оплатило
виконання ремонтних та монтажних
робіт.

У жовтні 2010 року між ТОВ «ФК «Здоров'я»
та ФОП ОСОБА_2 були підписані акти
виконаних робіт Ф КБ-2 від 29.10.2010 року
№б/н. та довідки про вартість виконаних
робіт Ф КБ-3 (т. 3 а.с. 85, 86-91, 94, 95-98, 99, 100-103,
104, 105-108, 109, 110-114).

ФОП ОСОБА_2 була виписана податкова
накладна № 16 від 29.10.2010 р. на суму 252937,37
грн., в тому числі ПДВ - 42156,23грн. (т. 3 а.с.
118).

Позивачем на підтвердження факту
сплати отриманих від ФОП ОСОБА_2 робіт
надані платіжні доручення (т. 3 а.с. 129-136).
Також, на підтвердження розрахунків
позивача з вказаним контрагентом
представником позивача надані
оборотні відомості за рахунками 631 та 371
(т. 3 а.с. 77, 78, 80-84).

Згідно до ч.1 ст. 837 Цивільного Кодексу
України, за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 839 ЦК України
підрядник зобов'язаний виконати
роботу, визначену договором підряду, із
свого матеріалу і своїми засобами, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно статті 882 Цивільного кодексу
України передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами. У
разі відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною. Акт, підписаний однією
стороною, може бути визнаний судом
недійсним лише у разі, якщо мотиви
відмови другої сторони від підписання
акта визнані судом обґрунтованими.
Таким чином, законодавство не
передбачає іншого способу оформлення
передачі виконаних робіт, виконаних за
договором підряду, крім акту.

Відповідно до п. 199.1 ст. 199 Податкового
кодексу України, у разі якщо
придбані/виготовлені товари, послуги,
необоротні активи частково
використовуються в оподатковуваних
операціях, а частково-ні, до сум
податків, які платник податків має
право віднести до податкового кредиту,
включається та частка сплаченого
(нарахованого) податку під час їх
придбання або виготовлення, яка
відповідає частці таких
товарів/послуг, необоротних активів в
оподатковуваних операціях.

Як було встановлено судом першої
інстанції та не спростовано у суді
апеляційної інстанції, що оскільки ТОВ
«ФК «Здоров'я» здійснює оподатковані
та звільнені від оподаткування ПДВ
операції, податковий кредит по
отриманим податковим накладним
включається згідно з відсотками по
оподатковуваним операціям.

Так, на жовтень 2010 року розрахований %
оподаткованих операцій складав 13%.
Згідно з зазначеним відсотком,
отримана податкова накладна № 16 від
29.10.2010р. була розподілена відповідно:

- 5480,31 - частина ПДВ, що включена до
складу податкового кредиту;

- 36675,92 - частина ПДВ, що не була включена
до складу податкового кредиту.

Придбані позивачем роботи були
оприбутковані на рахунок 151/51
(капітальне будівництво) згідно
оборотної відомості, що підтверджено
матеріалами справи (т. 3 а.с. 79, 92, 115-117), а
довідкою про остаточну вартість
основних засобів - цеху готових
лікарняних форм ГЛФ, цеху фітохімії
підтверджується зміна вартості
основних засобів з урахуванням
вартості придбаних робіт.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ
«Спецбуденергія» судом першої
інстанції встановлено та підтверджено
судом апеляційної інстанції, що між ТОВ
«ФК «Здоров'я» (замовник) та ТОВ
«Спецбуденергія» (підрядник), у зв'язку
з отриманням ТОВ «ФК «Здоров'я» від КУ
Комарівський дитячий будинок-інтернат
листа від 15.12.10р. №760 з проханням
здійснити благодійну допомогу щодо
організації та проведення ремонту
дитячого будинку, був укладений
договір підряду від 31.01.11р. №31/01 на
виконання ремонтно-будівельних робіт
на об'єкті Комарівський дитячий
будинок-інтернат (т. 2 а.с. 109-114).

Колегія судів зазначає, що матеріалами
справи підтверджено, що витрати щодо
сплати за роботи проведені по цьому
договору у в розмірі 60000грн. не були
віднесені до складу витрат та включені
в декларацію по прибутку, а віднесені
до інших витрат звичайної діяльності.

Також, між ТОВ «ФК «Здоров'я» (замовник)
та ТОВ «Спецбуденергія» (підрядник) був
укладений договір підряду від 15.11.10р.
№15/11 на виконання ремонтно-будівельних
робіт з ремонту та монтажу інженерних
мереж на об'єктах ТОВ «ФК «Здоров'я» (т. 2
а.с. 124-129).

Умовами вищевказаного договору
передбачений строк виконання робіт - 30
календарних днів з моменту надходження
на розрахунковий рахунок підрядника
авансового платежу.

На виконання умов вказаного договору
за перевіряємий період ТОВ
«Спецбуденергія» своєчасно виконало і
передало, а ТОВ «ФК «Здоров'я» прийняло
та оплатило виконання ремонтних робіт
на загальну суму 523735,2 грн. Сторонами
договору були підписані акти виконаних
робіт Ф КБ-2 та довідки про вартість
виконаних робіт Ф КБ-3 (т. 2 а.с. 148-159, 171-201).

Виконання робіт здійснювалось за
рахунок та силами ТОВ
«Спецбуденергія».

ТОВ «Спецбуденергія» були виписані
податкові накладні №1 від 11.01.11року на
суму 60000грн., в т.ч. ПДВ10000грн., №2 від
13.01.11року на суму 45000грн., в т.ч.
ПДВ7500грн., №3 від 18.01.11року на суму
65000грн., в т.ч. ПДВ10833грн., №4 від 20.01.11року
на суму 75000грн., в т.ч. ПДВ 12500грн., №5 від
25.01.11року на суму 40000грн., в т.ч. ПДВ
6666,67грн., №6 від 27.01.11року на суму
40000грн., в т.ч. ПДВ 6666,67грн, №1 від
01.02.11року на суму 60000грн., в т.ч.
ПДВ10000грн., №2 від 22.02.11року на суму
80000грн., в т.ч. ПДВ13333,33грн., №1 від
01.03.11року на суму 30000грн., в т.ч. ПДВ
5000грн., №2 від 01.03.11року на суму 30000грн., в
т.ч. ПДВ5000грн., №3 від 03.03.11року на суму
30000грн., в т.ч. ПДВ5000грн., №4 від 16.03.11року
на суму 50000грн., в т.ч. ПДВ 8333,33грн., №5 від
17.03.11року на суму 20000грн., в т.ч. ПДВ
333,0грн. (т. 2 а.с. 227-238).

На підтвердження факту сплати
отриманих від ТОВ «Спецбуденергія»
робіт надані платіжні доручення, які
підтверджують сплату позивачем
податку на додану вартість у ціні
придбаних ним за вказаним договором
робіт: №135 від 11.01.11р. на суму 60000грн., №303
від 13.01.11р. на суму 45000грн., №449 від
18.01.11р. на суму 65000грн., №498 від 20.01.11р. на
суму 75000грн., №669 від 25.01.11р. на суму
40000грн., №843 від 27.01.11р. на суму 40000грн.,
№940 від 01.02.11р. на суму 60000грн., №1740 від
22.02.11р. на суму 80000грн., №1962 від 01.03.11р. на
суму 30000грн., №1963 від 01.03.11р. на суму
30000грн., №2074 від 03.03.11р. на суму 30000грн.,
№2436 від 16.03.11р. на суму 50000грн., №2527 від
17.03.11р. на суму 20000грн. (т. 2 а.с. 239-246).

Також, на підтвердження розрахунків
позивача з вказаним контрагентом
надані оборотні відомості за
рахунками 631 та 371.

Придбані позивачем роботи були
оприбутковані на рахунок 151/51
(капітальне будівництво) згідно
оборотної відомості. Крім того,
довідкою про остаточну вартість
основних засобів - прибудови ГЛС
підтверджується зміна вартості
основних засобів з урахуванням
вартості придбаних робіт (т. 2 а.с. 202-207).

Колегія судів стосовно посилання
податкового органу в акті перевірки на
порушення при заповненні податкової
накладної №1 від 01.03.2011 року зазначає,
що у вказаній накладній виданої ТОВ
«Спецбуденергія» у графі «вид
цивільно-правового договору»
визначено - договір.

Наказом Державної податкової
адміністрації України №969 від 21.12.10р.
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 29.12.10р. за №1401/18696 затверджений
«Порядок заповнення додаткової
накладної».

Відповідно до пункту 2 вищевказаного
Порядку, податкову накладну заповнює
особа, яка зареєстрована як платник
податку в податковому органі та якій
присвоєно індивідуальний додатковий
номер платника податку на додану
вартість.

Згідно п.5. Податкова накладна
вважається недійсною у разі її
заповнення іншою особою, ніж зазначена
у пункті 2 цього Порядку.

ТОВ «Спецбуденергія» зареєстровано як
платник податку на додану вартість, про
що свідчить видане відповідне
свідоцтво №.

Зі змісту вказаної податкової
накладної та всіх зазначених в ній
реквізитах вбачається можливість
ідентифікувати учасників договору,
предмет договору, а також суму податку
на додану вартість у складі вартості
виконаних підрядних робіт, будь яких
порушень викладених у п.9-13 Наказу
Державної податкової адміністрації
України №969 від 21.12.10р. про затвердження
«Порядку заповнення податкової
накладної», ТОВ «Спецбуденергія» не
допустило.

Тобто, при заповненні податкової
накладної №1 порядок заповнення
податкової накладної не був порушений
ТОВ «Спецбуденергія», у номенклатурі
постачання послуг продавця зазначене:
будівельні роботи прибудова к цеху ГЛС
зі складом сировини (що повністю
відповідає виконаним роботам).

Щодо взаємовідносин позивача з ПП
«КАМ» судом першої інстанції
встановлено та підтверджено судом
апеляційної інстанції, що між ТОВ «ФК
«Здоров'я» (замовник) та ПП «КАМ»
(підрядник) був укладений договір
підряду від 08.11.2011р. №52 на виконання
робіт з налаштування системи
теплопостачання теплообмінника
очищеної води, проведення випробування
системи, заправку системи 40% розчином
пропилен гликолю, проведення пуск та
налагодження системи та договір
підряду від 14.11.2011р. №53 на виконання
робіт з налаштування системи
теплопостачання теплообмінника води
для ін'єкцій, проведення випробування
системи, заправку системи 40% розчином
пропилен гликолю, проведення пуск та
налагодження системи (т. 3 а.с. 4-5, 7-8).

На виконання умов вказаних договорів
ПП «КАМ» виконало і передало, а ТОВ «ФК
«Здоров'я» прийняло та оплатило
ремонтні та монтажні роботи, що
підтверджується актами прийнятих
робіт, копіями довідок про вартість
виконаних робіт Ф КБ-3 (т. 3 а.с. 18-21), а
також податковими накладними: № 8 від
24.11.2011 р., № 3 від 15.12.2011 р., № 4 від 15.12.2011
р., № 2 від 13.12.2011 р. (т. 3 а.с. 57-60).

На підтвердження факту сплати
отриманих від ПП «КАМ» робіт
представником позивача надані
платіжні доручення (т. 3 а.с. 61-65). Крім
того, на підтвердження розрахунків
позивача з вказаним контрагентом
представником позивача надані
оборотні відомості за рахунками 631 та 371
(т. 3 а.с. 10-47).

Придбані позивачем роботи були
оприбутковані на рахунок 151/52 (основні
засоби) згідно оборотної відомості (т. 3
а.с. 10-47).

Об'єкт виконання робіт за вказаним
договором підряду використовується
позивачем у власній господарській
діяльності відповідно до основного
виду діяльності підприємства - у
виробництві фармацевтичних препаратів
та матеріалів.

Суд першої інстанції оцінивши наявні в
справі докази, відмітив, а суд
апеляційної інстанції погодився, що
матеріалами справи додатково
підтверджено факт виконання позивачем
та контрагентами позивача зобов'язань
за спірними правочинами. Копії
витребуваних судом і долучених до
матеріалів справи первинних і
розрахункових документів не мають
дефектів форми, змісту або походження,
котрі в силу ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", п.201.1 ст. 201
Податкового кодексу України, п.2.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку (затверджено
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
за №168/704; далі за текстом -Положення №88)
спричиняють втрату первинними
документами юридичної сили і
доказовості.

З огляду на приписи Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" та Закону України "Про
запобігання та протидію легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом" судом апеляційної
інстанції робиться висновок про те, що
операції суб'єктів права з
перерахування саме безготівкових
грошових коштів є прозорими для
контролю з боку Держави, так як
здійснюються виключно у встановлений
самою ж Державою спосіб - через
банківські установи. Так, наявні у
справі документи засвідчують, що
безготівкові кошти були списані з
рахунків позивача, тобто вибули з його
власності. Доказів повернення цих
коштів до позивача, наявності у
позивача та контрагентів позивача
спільного інтересу щодо їх отримання
(що могло б мати місце в разі
пов'язаності цих осіб), в матеріалах
справи немає.

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України податковий кредит
визначено як суму, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Згідно з п. 198.3. ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Виходячи з вимог п. 198.1 ст. 198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво,
спорудження, створення) необоротних
активів, у тому числі при їх ввезенні на
митну територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенні
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативної або фінансового лізингу.

У відповідності до п. 198.2. ст. 198 ПК
України, датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6. ст. 198 ПК України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Правові відносини з приводу формування
валових витрат унормовані розділом ІІІ
Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п. 138.1.1. п. 138.1, п. 138.2, п.п.
138.5. 1 п. 138.5 ст. 138 ПК України витрати
операційної діяльності включають:
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та інші
витрати беруться для визначення
об'єкта оподаткування з урахуванням
пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2
- 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших
статей цього Кодексу, які прямо
визначають особливості формування
витрат платника податку; витрати
банківських установ.

Витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу. У разі якщо платник
податку здійснює виробництво товарів,
виконання робіт, надання послуг з
довготривалим (більше одного року)
технологічним циклом виробництва за
умови, що договорами, укладеними на
виробництво таких товарів, виконання
робіт, надання послуг, не передбачено
поетапної їх здачі, до витрат звітного
податкового періоду включаються
витрати, пов'язані з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг у цьому періоді. Платник податку
для визначення об'єкта оподаткування
має право на врахування витрат,
підтверджених документами, що складені
нерезидентами відповідно до правил
інших країн.

Інші витрати визнаються витратами того
звітного періоду, в якому вони були
здійснені, згідно з правилами ведення
бухгалтерського обліку, з урахуванням
наступного: датою здійснення витрат,
нарахованих платником податку у
вигляді сум податків та зборів,
вважається останній день звітного
податкового періоду, за який
проводиться нарахування податкового
зобов'язання з податку та збору.

Згідно з п. 139 ст. 139 ПК України не
включаються до складу витрат витрати,
не пов'язані з провадженням
господарської діяльності.

До набрання чинності Податковим
Кодексом України вищевказані норми
були також передбачені Законом України
"Про податок на додану вартість" та
Законом України "Про оподаткування
прибутку підприємств".

Колегія суддів зазначає, що ані в суді
першої інстанції ані в суді
апеляційної інстанції, Відповідачем не
було доведено правомірності та
обґрунтованості мотивів винесення
спірних податкових повідомлень рішень.
Доказів фактичної відсутності
операцій по придбанню позивачем послуг
(робіт) у своїх контрагентів відповідач
не подав.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції та з чим погоджується суд
апеляційної інстанції прийшов до
висновку про безпідставність висновку
відповідача стосовно порушення
позивачем вимог Закону України "Про
податок на додану вартість", Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" та Податкового кодексу
України №2755-VI від 02.12.2010 року.

Податковий орган протиправно не взяв
до уваги наявність належним чином
оформлених первинних та податкових
документів, на підтвердження належного
укладення та виконання договорів.

Крім того, слід зазначити, що
неможливість проведення зустрічної
звірки податківцями у контрагентів
позивача, не є доказом факту
нереальності виконання робіт.

Підприємством позивача правомірно
відображено в податковій звітності
правові взаємовідносини з
вищезазначеними суб'єктами
господарювання.

Разом з цим колегія судів зазначає, що
в п.57 Рішення Європейського суду з прав
людини по справі "Булвес" АД проти
Болгарії від 22 січня 2009 року було
зазначено, що оскільки
компанія-заявник у повному обсязі та
вчасно виконала обов'язки з дотримання
встановлених Державою-членом
Конвенції норм стосовно ПДВ та не мала
засобів для забезпечення виконання
податкових зобов'язань постачальником
і не знала про невиконання останнім
своїх обов'язків, вона могла правомірно
очікувати отримання вигоди від
застосування одного із основних правил
системи оподаткування ПДВ, а саме від
визнання права на податковий кредит
щодо суми ПДВ, яка була сплачена
постачальнику. Більше того, лише після
подачі декларації із віднесенням
відповідних сум до складу податкового
кредиту та проведення податковими
органами зустрічної перевірки
постачальника могло бути встановлено,
чи виконав постачальник свій обов'язок
подання звітності з ПДВ у повному
обсязі. Відповідачем не доведено
обізнаності позивача щодо
недобросовісного декларування своїх
зобов'язань його контрагентами.

Тобто позивач не може нести наслідків
невиконання постачальником його
зобов'язань зі сплати податку. Такі
вимоги, відповідно до зазначеного
рішення Європейського суду з прав
людини є надмірним тягарем для
платника податку, що порушує
справедливий баланс, який повинен
підтримуватись між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту прав власності.

Так, відповідачем ані в суді першої
інстанції так ані в суді апеляційної
інстанції не було доведено наявності
між позивачем та контрагентами
позивача, взаємоузгоджених спільних
зловмисних дій, спрямованих на
порушення існуючого в Державі
суспільного ладу або моральних засад.
Таких доказів суду відповідачем не
надано, а судом при виконанні вимог ст.11
КАС України не виявлено.

Додатково суд апеляційної інстанції
взяв до уваги той факт, що згідно з
змістом суджень відповідача, котрі
викладені в акті висновок суб'єкта
владних повноважень про відсутність
факту реального вчинення
господарських операцій спірних
правочинів вмотивований посиланням на
проведенні заходи податкових
інспекцій на обліку в яких знаходяться
контрагенти позивача. Однак в силу ст.70
КАС України судження органу державної
податкової служби України про
нереальність укладених суб'єктами
господарювання правочинів не може бути
визнано належним, допустимим і
достатнім доказом невідповідності
правочинів вимогам закону.

Відповідачем до суду не надано жодних
доказів, що укладені між позивачем та
контрагентамт у спірних
правовідносинах договори в судовому
порядку оспорювались, є такими, що
набули законної сили, рішення судів з
приводу визнання вказаних договорів
недійсними.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду першої
інстанції не спростовують, оскільки
матеріалами справи було підтверджено
реальний характер спірних
фінансово-господарських операцій та
встановлено відсутність підстав для
зменшення позивачу суми податкового
кредиту.

Таким чином, колегія суддів
переглянувши, у межах апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.
198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального Головного
управління Міндоходів залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 09.01.2014р. по
справі № 820/10021/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Чалий І.С.Судді
Зеленський В.В. П’янова Я.В.