Справа № 2107/2-а-4059/11
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 р.м.ОдесаСправа №
2107/2-а-4059/11

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Крапівіна О.П.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду в складі:

Судді доповідача - Потапчука
В.О.

суддів - Семенюк
Г.В.

- Коваля
М.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову
Генічеського районного суду
Херсонської області від 20 березня 2012
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
соціального захисту населення
Генічеської районної державної
адміністрації Херсонської області,
Херсонського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Херсонської обласної державної
адміністрації про стягнення щорічної
разової грошової допомоги,

ВСТАНОВИЛА:

18 листопада 2011 ОСОБА_2 звернувся до суду
з позовною заявою до Управління
соціального захисту населення
Генічеської районної державної
адміністрації Херсонської області про
визнання дій незаконним та стягнення
заборгованості.

Ухвалою Генічеського районного суду
Херсонської області від 23 лютого 2012
року залучено Херсонський центр по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат Головного управління праці та
соціального захисту населення
Херсонської обласної державної
адміністрації у якості відповідача.

Постановою Генічеського районного
суду Херсонської області від 20 березня
2012 року позов задоволено частково.
Визнано неправомірними дії Управління
соціального захисту населення
Генічеської районної державної
адміністрації Херсонської області,
Херсонського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Херсонської обласної державної
адміністрації. Зобов'язано Управління
соціального захисту населення
Генічеської районної державної
адміністрації Херсонської області ,
Херсонського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Херсонської обласної державної
адміністрації здійснити ОСОБА_2
перерахунок та виплату щорічної
одноразової допомоги на оздоровлення у
розмірі, передбаченому ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у розмірі чотирьох мінімальних
заробітних плат в період з 18 травня 2011
року по день постановлення рішення з
урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції позивачем подано
апеляційну скаргу, у якій зазначено, що
постанова прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права
у зв'язку з чим апелянт просить
скасувати оскаржувану постанову.

Оскільки від усіх осіб, які беруть
участь у справі, відсутні клопотання
про розгляд справи за їх участю, то
колегія суддів приходить до висновку
про можливість розгляду справи в
порядку письмового провадження
відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, колегія приходить
до висновку про те, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 є постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи, у зв'язку із
захворюванням, пов'язаним з наслідками
аварії, його визнано інвалідом ІІІ
групи та віднесено до 1 категорії осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджуються копією посвідчення
серії НОМЕР_1 від 19.01.1995р., вкладкою до
посвідчення за НОМЕР_3 від 10.03.2006р.,
довідкою МСЕ №019928 від 07.036.2006р.

Вирішуючи справу по суті суд першої
інстанції виходив з того, що інвалідам
ІІІ групи, захворювання яких пов'язане
аварією на ЧАЄС щорічна одноразова
допомога на оздоровлення виплачується
у розмірі чотирьох мінімальних
заробітних плат відповідно до ч. 3 ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Колегія суддів не може погодитися з
таким висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Так, колегія суддів з матеріалів справи
вбачає, що ОСОБА_2 є учасником
ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС
відповідно до копії посвідчення серії
НОМЕР_2 від 26.06.1991 р.

Згідно з ч. 4 ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» учасникам
ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС
щорічна одноразова допомога на
оздоровлення виплачується у розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту
потерпілого населення визначені та
закріплені в Законі України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Законом України від 28 грудня 2007 року №
107-VI «Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»внесено
зміни до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
відповідно до яких щорічна допомога на
оздоровлення виплачується учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 10 рп/2008 від 22 травня 2008 року положення
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
що стосуються виплат, встановлених
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) та втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення.

Із врахуванням викладеного позивач, як
учасник ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС першої категорії, з
травня 2008 року має право на отримання
щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат, передбаченому ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи»(в редакції до 28 грудня 2007
року).

Наявність такого права у позивача є
визначальною для вирішення даного
спору. Крім того, це право гарантується
ч. 2 ст. 46 Конституції України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Як встановлено матеріалами справи,
відповідачем виплачено позивачу
щорічну допомогу на оздоровлення як
інваліду ІІІ групи після винесення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року про
визнання такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), змін, внесених
підпунктом 11 пункту 28 розділу II Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України».

Виходячи з вищенаведеного відповідач
при виплаті позивачу щорічної допомоги
на оздоровлення в розмірі,
встановленому постановою Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1996 року №
836 «Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (із
змінами, внесеними постановою Кабінету
Міністрів України від 12 липня 2005 року №
562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»), діяв неправомірно та з
порушенням норм чинного на момент
виплати допомоги на оздоровлення
законодавства.

Колегія суддів також зазначає, що
позивач у своїй позовній заяві просив
задовольнити його позовні вимоги за 2008,
2009, 2010 та 2011 роки.

Оскільки ст. 99 КАС України початок
перебігу строку звернення до суду
пов'язує не тільки з датою коли особа
дізналась про порушені права, а й з
часом коли особа повинна була
дізнатись про порушення своїх прав,
колегія суддів дійшла до висновку про
недотримання позивачем строку
звернення до суду, оскільки рішення
Конституційного Суду України від 09
липня 2007 року № 6-рп/2007 від 22 травня 2008
року № 10-рп/2008 були оприлюднені у
встановленому порядку, у засобах
масової інформації широко
висвітлювалось питання захисту
категорії пенсіонерів, які мають
статус «дитина війни», а правова
необізнаність та відсутність з боку
позивача будь яких звернень до
відповідача з питань розміру
підвищення до пенсії не є доказом
дотримання строків звернення до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Колегія суддів враховуючи положення
ст. 99 КАС України вважає за необхідне
задовольнити вимоги позивача за 2011 рік.

Відповідно до ст.. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є: 1) неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; 2) недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; 3) невідповідність
висновків суду обставинам справи; 4)
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання, а так само розгляд і вирішення
справи неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Враховуючи, що судом першої інстанції
допущено порушення норм матеріального
права та висновки суду не відповідають
обставинам справи, колегія суддів
дійшла до висновку про необхідність
скасування оскаржуваної постанови та
ухвалення нової, якою задовольнити
позовні вимоги позивача.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 202, 207, 254 КАС
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Постанову Генічеського районного суду
Херсонської області від 20 березня 2012
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
соціального захисту населення
Генічеської районної державної
адміністрації Херсонської області,
Херсонського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Херсонської обласної державної
адміністрації про стягнення щорічної
разової грошової допомоги, - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління соціального захисту
населення Генічеської районної
державної адміністрації Херсонської
області, Херсонського центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат Головного управління праці та
соціального захисту населення
Херсонської обласної державної
адміністрації про стягнення щорічної
разової грошової допомоги, -
задовольнити частково.

Визнати дії Управління соціального
захисту населення Генічеської
районної державної адміністрації
Херсонської області, Херсонського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Головного
управління праці та соціального
захисту населення Херсонської
обласної державної адміністрації щодо
невиплати ОСОБА_2 щорічної грошової
допомоги на оздоровлення в розмірі,
встановленому Законом України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»за 2011 рік
неправомірними.

Зобов'язати Управління соціального
захисту населення Генічеської
районної державної адміністрації
Херсонської області, Херсонського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Головного
управління праці та соціального
захисту населення Херсонської
обласної державної адміністрації
провести нарахування та виплату ОСОБА_2
недоплачених сум на оздоровлення за 2011
рік відповідно до статті 48 Закону
України Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з п'яти мінімальних
заробітних плат на час їх виплат за
відповідний період з урахуванням
проведених виплат.

Залишити без розгляду позовні вимоги
за 2008, 2009, 2010 роки.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили судовим
рішенням апеляційного суду.

Суддя-доповідач:
Потапчук В.О.

Судді:
Семенюк Г.В.

Коваль М.П.