Справа № 810/5234/13-а
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року м. Київ
810/5234/13-а

12:52

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого - судді
Панової Г.В., при секретарі судового
засідання: Волошук Л.В.,

за участю представників сторін:

від позивача - Шепель М.В.,

від відповідача - Домашенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Приватного
акціонерного товариства
«Мотовилівський меблевий

комбінат»

до Управління Пенсійного
фонду України в м. Фастові та

Фастівському районі
Київської області

про визнання протиправним і
скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Приватне акціонерне товариство
«Мотовилівський меблевий комбінат» з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м. Фастові та Фастівському
районі Київської області про визнання
протиправним та скасування рішення
Управління Пенсійного фонду України в
м. Фастові та Фастівському районі
Київської області від 08.04.2013 № 12 про
застосування фінансових санкцій і
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або органом
Пенсійного фонду.

Спірним рішенням до позивача
застосовано фінансові санкції у сумі
6831,43 грн. за несвоєчасну сплату
страхових внесків за період з 20.02.2004 по
22.08.2006 на підставі пункту другого
частини дев'ятої статті 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що з 01.01.2011 пункт другий
частини дев'ятої статті 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» був
виключений у зв'язку з набранням
чинності Закону України від 07.07.2010 №
2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», тому
Управління Пенсійного фонду України в
м. Фастові та Фастівському районі
Київської області не мало правових
підстав для прийняття спірного рішення
08.04.2013 № 12.

Крім того, позивач зазначив, що у 2007
відповідач проводив перевірку
підприємства з питань своєчасності,
достовірності повноти нарахування і
своєчасності сплати внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, за результатами якої
порушень вимог чинного законодавства
не встановлено, що відображено в Акті
перевірки від 09.11.2007 № 29.

Таким чином, позивач вважає спірне
рішення протиправним та таким, що
підлягає скасуванню.

Відповідач позову не визнав. Його
представник у судовому засіданні проти
позову заперечував і зазначив, що
відповідно до Прикінцевих положень
Закону України від 07.07.2010 № 2464-VI «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.

Таким чином, на думку відповідача,
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Фастові та Фастівському районі
Київської області правомірно
застосовано вимоги пункту другого
частини дев'ятої статті 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» при
прийнятті спірного рішення.

Відносно твердження позивача про те, що
під час попередньої перевірки у 2007 році
порушення не існувало, відповідач
пояснив, що предметом перевірки,
результати якої відображено в Акті від
09.11.2007 № 29 була перевірка правильності
обчислення і повноти нарахування
внесків (брались до уваги показники
заборгованості з виплати заробітної
плати та нарахування), а питання
своєчасності сплати не перевірялось.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку про те, що позов не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що Приватне
акціонерне товариство «Мотовилівський
меблевий комбінат» зареєстрований
юридичною особою 23.07.2004 державним
реєстратором Фастівської районної
державної адміністрації Київської
області і перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Фастові та Фастівському районі
Київської області.

08.04.2013 Управлінням Пенсійного фонду
України в м. Фастові та Фастівському
районі Київської області прийнято
рішення № 12 про застосування
фінансових санкцій та нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
органом Пенсійного фонду, згідно з яким
позивачу на підставі пункту другого
частини дев'ятої статті 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
несвоєчасну сплату страхових внесків
застосовано фінансові санкції і
нараховано пеню за період з 20.02.2004 по
22.08.2006 у сумі 6831,43 грн.

Непогоджуючись із прийнятим
відповідачем рішенням, позивач
звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, які виникли між
сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України
від 09.07.2003 № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхові внески - кошти
відрахувань на соціальне страхування,
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування та страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені (які підлягають
сплаті) згідно із законодавством, що
діяло раніше; надходження від сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, що
спрямовуються на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Згідно зі статтею 14 Закону України від
09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
страхувальниками відповідно до цього
Закону є:

1) роботодавці:

підприємства, установи і організації,
створені відповідно до законодавства
України, незалежно від форми власності,
виду діяльності та господарювання,
об'єднання громадян, профспілки,
політичні партії (у тому числі філії,
представництва, відділення та інші
відокремлені підрозділи зазначених
підприємств, установ, організацій,
об'єднань громадян, профспілок,
політичних партій, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами), фізичні
особи - підприємці та інші особи
(включаючи юридичних та фізичних осіб -
підприємців, які обрали особливий
спосіб оподаткування (єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру, - для осіб, зазначених у
пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 15
Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» платниками страхових
внесків до солідарної системи є
страхувальники, зазначені в статті 14
цього Закону, і застраховані особи,
зазначені в частині першій статті 12
цього Закону.

Згідно з частиною шостою статті 20
Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду.

Як вбачається із розрахунку фінансових
санкцій і пені по особовому рахунку ПАТ
«Мотовилівський меблевий комбінат»,
позивачем порушено строки сплати
страхових внесків за період з 22.03.2004 по
22.08.2006.

Відповідно до пункту другого частини
дев'ятої статті 106 Закону України від
09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (у
редакції до 01.01.2011) за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або територіальними
органами Пенсійного фонду,
накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.

Законом України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», який набрав
чинності 01.01.2011, вказану норму
виключено.

Проте, згідно з пунктом 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України від
08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

На період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Таким чином, законодавець передбачив
право органів Пенсійного фонду України
застосовувати фінансові санкцій за
порушення своєчасності сплати
страхових внесків, які відбулись до
01.01.2011, на підставі законодавства, що
діяльно до набрання чинності Законом
України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Відносно твердження позивача про те, що
попередньою перевіркою за період з
01.01.2004 по 01.11.2007, за результатами якої
складено Акт від 09.11.2007 № 29, не було
встановлено порушень пенсійного
законодавства, слід зазначити
наступне.

Як вбачається із зазначеного Акта,
предметом перевірки була правильність
обчислення, повнота нарахування
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за
період з 01.01.2004 по 01.11.2007. Тобто,
попередньою перевіркою позивача не
досліджувались питання своєчасності
сплати страхових внесків. При цьому,
спірне рішення прийнято у зв'язку з тим,
що за вказаний період у позивача наявні
порушення строків сплати нарахованих
страхових внесків, а не їх суми. Тому,
твердження позивача про те, що
відповідач не мав підстав для
прийняття спірного рішення, оскільки
згідно з Актом перевірки від 09.11.2007 № 28
розбіжностей по нарахуванню і сплаті
внесків не має, є необґрунтованими.

Крім того, суд звертає увагу, що
позивачем не було надано суду доказів
того, що підприємством своєчасно
сплачувались страхові внески у період
з 20.02.2004 по 22.08.2006. Зокрема, на запитання
суду щодо наявності у підприємства
доказів, які б підтверджували, що
страхові внески сплачувались у строк
встановлений законом у період з 20.02.2004
по 22.08.2006 представник позивача надав
негативну відповідь.

Враховуючи викладене, а також з огляду
на пункт 7 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України від 08.07.2010 №
2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», відповідач
приймаючи спірне рішення на підставі
пункту другого частини дев'ятої статті
106 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» діяв правомірно, тому
підстави для скасування даного рішення
відсутні.

Відповідно до частини другої статті 94
кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз. Оскільки відповідачем не
понесено судових витрат, судові
витрати стягненню на користь
відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 158-163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О
В И В:

У задоволенні адміністративного
позову, - відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд.

Згідно з частиною другою статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 31 березня 2014 р.