Справа № 815/796/14
Суддя: Гусев О. Г.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/796/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року

Одеський окружний адміністративний
суд в складі:

Судді - Гусева О.Г.,

при секретарі судового засідання -
Селімової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою ТОВ „БЕЛЛ" до
Управління Укртрансінспекції в
Одеській області про скасування
постанови від 10.12.2013 року № 0044612 про
накладення штрафу у розмірі - 1700 грн. 00
коп., -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ „БЕЛЛ" звернулося до суду з
адміністративним позовом у якому
просило суд скасувати Постанову про
накладення
адміністративно-господарського
штрафу.

Свої вимоги позивач обґрунтував
тим, що відповідачем було неправомірно
винесено Постанову про застосування до
позивача
адміністративно-господарського
штрафу, оскільки об'єктивність,
законність складення акту перевірки є
сумнівною, ув'язку з чим він вважав, дії
відповідача неправомірними, а
Постанову такою, що підлягає
скасуванню.

Представник позивача посилаючись
на ст., ст. 104-106, 162 КАС України, вважав,
що їх позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсягу.

Представник позивача у судове
засідання з'явився, позовні вимоги
підтримав у повному обсягу, просив їх
задовольнити з підстав викладених у
позові.

Представник відповідача у судове
засідання з'явився, з позовними
вимогами не погодився у повному обсягу
з підстав викладених у запереченні.

У судовому засіданні встановлено
слідуючи обставини та відповідні ним
правовідносини -

Товариство з обмеженою
відповідальністю "БЕЛЛ", 21.07.2000 року
зареєстроване Комінтернівською
районною державною адміністрацією
Одеської області в якості юридичної
особи, що підтверджується свідоцтвом
про державну реєстрацію юридичної
особи.

06.11.2013 року фахівцями управління
Укртрансінспекції в Миколаївській
області на підставі направлення на
перевірку № 025275 від 05.11.2013 року,
проведено перевірку автомобіля марки
МАН р/н ВН0739СР з напівпричепом р/н
ВН2393ХО, на предмет додержання останнім
вимог законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом, за результатами якої
складено акт № 045485 від 14.11.2013 року, яким
встановлено порушення ТОВ "БЕЛЛ"
вимог ст.48 Закону України "Про
автомобільний транспорт" (перевезення
вантажів з перевищенням вагових
обмежень без відповідного дозволу).

10.12.2013 року начальником управління
Укртрансінспекції в Одеської області
прийнята постанова № 044612 від 10.12.2013
року про застосування до ТОВ "БЕЛЛ"
адміністративно-господарського штрафу
за порушення вимог ст.48 Закону України
"Про автомобільний транспорт",
відповідальність за яке передбачена
абз. 3 ч.1 ст. 60 Закону України "Про
автомобільний транспорт".

Представник позивача у судовому
засіданні пояснив, що вони не згодні з
даною Постановою, оскільки вона є
неправомірною та такою, що підлягає
скасування з тих підстав, що у акті було
зазначено, що порушення здійснено
транспортним засобом марки МАН р/н
ВН0739СР білого кольору, однак
зазначений транспортний засіб є лише
тягачем до якого кріпиться полупричіп
для перевезення вантажу. При цьому
перевіяючими не було зазначено у акті
перевірки реєстраційні дані
полупричіпу, його марку, державного
номеру, а тому на їх думку не зрозуміло
яким чином тягач МАН р/н ВН0739СР білого
кольору перевозив вантаж із
перевищенням допустимих норм.

Також представник позивача
зазначив, що максимальна вага
зазначеного тягача складає - 9000 кг. і є
допустимою для проїзду по дорогам
загального користування без дозволу.
Крім того в акті не було зазначено, що
проводились зважування транспортного
засобу і факт перевищення був
встановлений за допомогою накладної
(яку не можливо прочитати) отриманої у
водія. Актом № 045485 від 14.11.2013 року було
встановлено, що фактичного вимірювання
(зважування) транспортного засобу на
стаціонарному або пересувному пункті
габаритно-вагового контролю не
проводилося, а виявлені порушення
встановлені фахівцями відповідача на
підставі п.п. 51 п. 2 Порядку №879 шляхом
додавання власної маси транспортного
засобу та маси вантажу, при цьому дані
про масу вантажу були взяті на підставі
даних звичайної накладної, що є
недопустимим.

Представник відповідача не
погодившись з думкою позивача, пояснив
суду, що під час проведення перевірки
автомобіля марки МАН р/н ВН0739СР з
напівпричепом р/н ВН2393ХО, на предмет
додержання останнім вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом, за результатами якої
складено акт № 045485 від 14.11.2013 року, яким
встановлено порушення ТОВ "БЕЛЛ"
вимог ст.48 Закону України "Про
автомобільний транспорт" (перевезення
вантажів з перевищенням вагових
обмежень без відповідного дозволу). При
цьому виклик для розгляду справи про
застосування штрафної санкції
позивача було здійснено відповідачем
своєчасно, а тому на думку відповідача
вони діяли в межах повноважень та
відповідно до законодавства.

За даними обставинами суд приходить до
висновку, що позовна заява підлягає
задоволенню у повному обсягу, оскільки
відповідно до ч.3 „Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті", органами державного
контролю на автомобільному транспорті
(далі - органи державного контролю) є
Укртрансінспекція, її територіальні
органи - управління в Автономній
Республіці Крим, обласні, Київське та
Севастопольське міські, районні
управління.

Так відповідно до ст. 60 Закону України
„Про автомобільний транспорт" за
порушення законодавства про
автомобільний транспорт до
автомобільних перевізників
застосовуються санкції за надання
послуг з перевезень пасажирів та
вантажів без оформлення документів,
перелік яких визначений статтями 39 та 48
цього Закону, - штраф у розмірі ста
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Згідно до п.2 ч.27 „Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті" за
наявності підстав керівник органу
державного контролю або його заступник
виносить постанову про застосування
адміністративно-господарських
штрафів, яка оформляється згідно з
додатком 5.

Разом з тим як вбачається з
Постанови про застосування
адміністративно-господарського штрафу
№ 044623 від 10.12.2013 року, то вона не містить
усіх необхідних відомостей, які
визначені додатком 5 „Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті", а саме
відсутні відомості, щодо банківських
реквізитів підприємства позивача,
номера свідоцтва про державну
реєстрацію, серії, номеру ліцензії, що є
порушенням п.2 ч.27 даного Порядку.

Крім того рейдова перевірка
додержання суб'єктом господарювання,
зокрема іноземним, вимог, визначених
пунктом 15 цього Порядку, здійснюється
на підставі щотижневого графіка (пункт
12 постанови КМУ від 08.11.2006 року N 1567).

Графік проведення рейдових
перевірок складається та
затверджується наказом
Укртрансінспекції або її
територіального органу з урахуванням
стану аварійності, періоду, що пройшов
від попередньої перевірки,
забезпечення належного рівня
транспортного обслуговування в
окремих регіонах, інформації про
діяльність осіб, що незаконно надають
послуги з перевезень, перевірки
дотримання умов перевезень, визначених
дозволом (договором) на перевезення, та
інших обставин. Щотижневий графік
складається з урахуванням проведення
рейдових перевірок не частіше ніж один
раз на квартал (пункт 13 постанови КМУ
від 08.11.2006 року N 1567).

Рейдова перевірка транспортних
засобів проводиться в будь-який час на
окремо визначених ділянках дороги,
маршрутах руху, автовокзалах,
автостанціях, автобусних зупинках,
місцях посадки та висадки пасажирів,
стоянках таксі і транспортних засобів,
місцях навантаження та розвантаження
вантажних автомобілів, місцях
здійснення габаритно-вагового
контролю, під час виїзду з підприємств
та місць стоянки, на інших об'єктах, що
використовуються суб'єктами
господарювання для забезпечення
діяльності автомобільного транспорту
(пункт 14 постанови КМУ від 08.11.2006 року N
1567).

Під час проведення рейдової
перевірки перевіряється виключно:
наявність визначених статтями 39 і 48
Закону документів, на підставі яких
здійснюються перевезення
автомобільним транспортом; додержання
вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;
додержання водієм вимог Європейської
угоди щодо роботи екіпажів
транспортних засобів, які виконують
міжнародні автомобільні перевезення
(ЄУТР) (далі - Європейська угода);
відповідність зовнішнього і
внутрішнього спорядження
(екіпірування) транспортного засобу
встановленим вимогам; оснащення таксі
справним таксометром; відповідність
кількості пасажирів, що перевозяться,
відомостям, зазначеним у реєстраційних
документах, або нормам, передбаченим
технічною характеристикою
транспортного засобу; додержання
водієм автобуса затвердженого
розкладу та маршруту руху; наявність у
всіх пасажирів квитків на проїзд та
квитанцій на перевезення багажу, а у
разі пільгового проїзду - відповідного
посвідчення; додержання водієм режиму
праці та відпочинку, а також вимоги
щодо наявності в автобусі двох водіїв у
разі перевезення пасажирів на відстань
500 і більше кілометрів або перевезення
організованих груп дітей за маршрутом,
який виходить за межі населеного
пункту та має протяжність понад 250
кілометрів; виконання водієм інших
вимог Правил надання послуг
пасажирського автомобільного
транспорту та Правил перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні, інших нормативно-правових
актів (пункт 15 постанови КМУ від 08.11.2006
року N 1567).

Рейдова перевірка проводиться
групою посадових осіб у кількості не
менш як дві особи. Під час проведення
такої перевірки можливе застосування
спеціалізованих автомобілів, на яких
розміщений напис "Укртрансінспекція",
та використання спеціального
обладнання, призначеного для перевірки
дотримання водіями Європейської угоди,
здійснення габаритно-вагового
контролю (пункт 16 постанови КМУ від
08.11.2006 року N 1567).

Крім того рейдова перевірка
проводиться із зупиненням
транспортних засобів або без їх
зупинення. Зупинення транспортних
засобів здійснюється відповідно до
вимог пункту 15 Правил дорожнього руху
та Порядку зупинення транспортного
засобу, що здійснює автомобільні
перевезення пасажирів та вантажів,
посадовими особами Укртрансінспекції
(пункту 17 постанови КМУ від 08.11.2006 року N
1567).

Рейдова перевірка проводиться у строк,
зазначений у направленні на перевірку
(пункт 19 постанови КМУ від 08.11.2006 року N
1567).

У разі виявлення в ході перевірки
транспортного засобу порушення
законодавства про автомобільний
транспорт посадовими особами, що
провели перевірку, складається акт за
формою згідно з додатком 3. Про
результати перевірки транспортного
засобу (відсутність порушення або
зазначення номера складеного акта)
посадова особа робить запис у
дорожньому листі (за наявності такого)
із зазначенням дати, часу, місця
перевірки, свого прізвища, місця роботи
і посади, номера службового
посвідчення та ставить свій підпис, а у
разі проведення перевірки виконання
Європейської угоди ставить
відповідний відбиток печатки на
реєстраційному листку режиму праці та
відпочинку водіїв (у разі наявності)
(пункт 21 постанови КМУ від 08.11.2006 року N
1567).

Аналізуючи приписи вище
зазначеного порядку, суд дійшов
висновку, що рейдові перевірки повинні
проводитися згідно затвердженого
наказом Укртрансінспекції або її
територіальним органом графіку
проведення рейдових перевірок у строк,
зазначений у направленні на перевірку.

Однак, суд вважає, що спосіб
проведення перевірки обраний
інспекторами для встановлення
допущеного позивачем порушення, що
стало підставою для винесення
оскаржуваної постанови, не відповідає
вимогам чинного законодавства.

Так, відносини між автомобільними
перевізниками, замовниками
транспортних послуг, органами
виконавчої влади та органами місцевого
самоврядування, пасажирами, власниками
транспортних засобів, а також їх
відносини з юридичними та фізичними
особами - суб'єктами підприємницької
діяльності, які забезпечують
діяльність автомобільного транспорту
та безпеку перевезень регулюються
Законом України "Про автомобільний
транспорт" від 05.04.2001 р. № 2344-ІІІ, із
змінами і доповненнями (далі - Закон №
2344-ІІІ).

Відповідно до п.2 ст.48 Закону №
2344-ІІІ, документами для здійснення
внутрішніх перевезень вантажів є: для
автомобільного перевізника - документ,
що засвідчує використання
транспортного засобу на законних
підставах, інші документи, передбачені
законодавством; для водія - посвідчення
водія відповідної категорії,
реєстраційні документи на
транспортний засіб,
товарно-транспортна накладна або інший
визначений законодавством документ на
вантаж, інші документи, передбачені
законодавством. У разі перевезення
небезпечних вантажів крім документів,
передбачених частиною другою цієї
статті, обов'язковими документами
також є: для автомобільного
перевізника - ліцензія на надання
відповідних послуг; для водія -
ліцензійна картка, свідоцтво про
допущення транспортного засобу до
перевезення певних небезпечних
вантажів, свідоцтво про підготовку
водіїв транспортних засобів, що
перевозять небезпечні вантажі,
письмові інструкції на випадок аварії
або надзвичайної ситуації. У разі
перевезення вантажів з перевищенням
габаритних або вагових обмежень
обов'язковим документом також є дозвіл,
який дає право на рух автомобільними
дорогами України, виданий
компетентними уповноваженими
органами, або документ про внесення
плати за проїзд великовагових
(великогабаритних) транспортних
засобів, якщо перевищення вагових або
габаритних обмежень над визначеними
законодавством становить менше семи
відсотків.

Статтею 49 Закону № 2344-ІІІ
передбачено, що водій транспортного
засобу зобов'язаний, зокрема, мати при
собі та передавати для перевірки
уповноваженим на те посадовим особам
документи, передбачені законодавством,
для здійснення зазначених перевезень.

Наказом Міністерства транспорту
України від 14 жовтня 1997 року N 363
затверджені Правила перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні (далі по тексту правила
перевезення вантажів від 14 жовтня 1997
року N 363).

Згідно з абз. 19 глави 1 Правил
перевезення вантажів від 14 жовтня 1997
року N 363, перевізник - фізична або
юридична особа - суб'єкт
господарювання, що надає послуги з
перевезень вантажів чи здійснює за
власний кошт перевезення вантажів
автомобільними транспортними
засобами.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 25.02.2009 року № 207
затверджений Перелік документів,
необхідних для здійснення перевезення
вантажу автомобільним транспортом у
внутрішньому сполученні.

Відповідно до п. 2 цієї постанови
Кабінету Міністрів України, для водія
юридичної особи або фізичної
особи-підприємця, що здійснює вантажні
перевезення для власних потреб: -
накладна або інший документ, який
підтверджує право власності на
вантаж; - посвідчення на право
керування транспортним засобом
відповідної категорії; -
реєстраційний документ на
транспортний засіб або інший
засвідчений в установленому порядку
документ, що підтверджує право
керування, користування чи
розпорядження транспортним засобом; -
талон про проходження державного
технічного огляду; - поліс (сертифікат)
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. Для водія юридичної особи
необхідним є також дорожній лист з
відмітками про проведення
передрейсових медичного огляду водія
та огляду технічного стану
транспортного засобу.

Згідно з п. 3 цієї постанови
Кабінету Міністрів України, крім
документів, зазначених у пунктах 1 і
2 цього переліку, є необхідними у разі
перевезення, зокрема вантажів з
перевищенням габаритних або вагових
обмежень - дозвіл на рух автомобільними
дорогами, вулицями та
залізничними переїздами, виданий
Державтоінспекцією.

З пояснень представника позивача
та наданих до справи письмових доказів,
судом встановлено, що власником
автотранспортного засобу з
напівпричепом платформа є ТОВ «БЕЛЛ»,
яке у день перевірки використовував
цей транспортний засіб для власних
потреб.

Одночасно, з пояснень представника
відповідача та наявних у справі
письмових доказів судом достовірно
встановлено, що зважування
транспортного засобу з вантажем не
здійснювалось та перевищення вагових
обмежень встановлено лише на підставі
наявної накладної, яка підтверджує
право власності на придбаний товар.
Однак, наявність у водія вказаної
накладної не є доказом того, що на
момент перевірки транспортний засіб
був завантажений на повну вагу
придбаного щебеню та відповідно був
перевантажений без проведення
відповідної процедури зважування
транспортного засобу. На думку суду,
таким документом мала бути
товарно-транспортна накладна, яка
згідно з абз. 29 глави 1 Правил
перевезення вантажів від 14 жовтня 1997
року N 363 - є єдиний для всіх учасників
транспортного процесу юридичний
документ, що призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи.

В свою чергу, механізм
здійснення габаритно-вагового
контролю великовагових та/або
великогабаритних транспортних засобів
та інших самохідних машин і механізмів
(далі - великовагові та/або
великогабаритні транспорті засоби), що
використовуються на автомобільних
дорогах загального користування
регулюється «Порядком здійснення
габаритно-вагового контролю та
справляння плати за проїзд
автомобільними дорогами загального
користування транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів,
вагові та/або габаритні параметри яких
перевищують нормативні» затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 червня 2007 року N 879 (далі по тексту -
порядок від 27.06.2007 року N 879).

Вимірювання (зважування) - процес
визначення за допомогою
вимірювального (зважувального)
обладнання габаритно-вагових
параметрів фактичної маси та
навантаження на вісь (осі)
транспортного засобу, що проводяться
згідно з методикою, затвердженою
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади у сфері
метрології (пункт 2 підпункту 2 порядку
від 27.06.2007 року N 879).

Габаритно-ваговий контроль -
контроль за проїздом великовагових
та/або великогабаритних транспортних
засобів автомобільними дорогами
загального користування, який включає
перевірку відповідності
габаритно-вагових параметрів таких
транспортних засобів установленим
законодавством параметрам і нормам,
наявності дозволу на рух за
визначеними маршрутами, а також
дотримання визначених у дозволі умов
та режиму руху транспортних засобів
(пункт 2 підпункту 4 порядку від 27.06.2007
року N 879).

Документальний
габаритно-ваговий контроль -
визначення загальної маси
транспортного засобу шляхом додавання
власної маси транспортного засобу та
маси вантажу (пункт 2 підпункту 5 1
порядку від 27.06.2007 року N 879).

Місце здійснення
габаритно-вагового контролю -
спеціально облаштоване місце
розташування стаціонарних або
пересувних пунктів габаритно-вагового
контролю (пункт 2 підпункту 7 порядку
від 27.06.2007 року N 879).

Габаритно-ваговий контроль
транспортних засобів на автомобільних
дорогах загального користування
здійснюється Укртрансінспекцією, її
територіальними органами та
відповідними підрозділами МВС, що
забезпечують безпеку дорожнього руху
(пункт 3 порядку від 27.06.2007 року N 879).

Габаритно-ваговий контроль, крім
документального, здійснюється
виключно в пунктах габаритно-вагового
контролю посадовими особами та/або
працівниками відповідних органів
(пункт 6 порядку від 27.06.2007 року N 879).

Контроль за наявністю у водіїв
великовагових та великогабаритних
транспортних засобів дозволу на рух
здійснюють відповідні підрозділи МВС,
що забезпечують безпеку дорожнього
руху, та територіальні органи
Укртрансінспекції, які здійснюють
габаритно-ваговий контроль (пункт 15
порядку від 27.06.2007 року N 879).

Габаритно-ваговий контроль на
стаціонарних пунктах включає
документальний, попередній та/або
точний контроль, на пересувних -
документальний, точний контроль (пункт
16 порядку від 27.06.2007 року N 879).

За результатами точного та/або
документального габаритно-вагового
контролю посадові особи та/або
працівники Укртрансінспекції або її
територіальних органів визначають
належність транспортного засобу до
великовагових та/або великогабаритних.
Водії під час перебування в зоні
стаціонарного або пересувного пункту
габаритно-вагового контролю повинні
виконувати законні вимоги посадових
осіб та/або працівників
Укртрансінспекції, її територіальних
органів та відповідного підрозділу
МВС, що забезпечує безпеку дорожнього
руху (пункт 20 порядку від 27.06.2007 року N
879).

У разі виявлення факту перевищення
хоча б одного вагового та/або
габаритного нормативного параметра
більш як на 2 відсотки подальший рух
транспортного засобу забороняється до
внесення плати за його проїзд
автомобільними дорогами загального
користування (далі - плата за проїзд).
Плата за проїзд великовагового та/або
великогабаритного транспортного
засобу, що рухався без відповідного
дозволу, здійснюється у подвійному
розмірі за пройдену частину маршруту
по території України.

У разі здійснення руху з
порушенням умов, визначених у дозволі
на рух, подвійний розмір
застосовується в частині перевищення
фактичних показників над показниками,
визначеними у дозволі, за пройдену
частину маршруту.

Довідка про здійснення
габаритно-вагового контролю та/або
сертифікат зважування, або документ
щодо внесення плати за проїзд є чинними
протягом усього маршруту.

У разі наявності підозри щодо
перевищення нормативних
габаритно-вагових параметрів
транспортного засобу, працівники
пунктів габаритно-вагового контролю
проводять його повторне зважування
(пункт 21 порядку від 27.06.2007 року N 879).

У разі виявлення на стаціонарних
або пересувних чи автоматичних
зважувальних пунктах порушення правил
проїзду великовагових та/або
великогабаритних транспортних засобів
такий транспортний засіб тимчасово
затримується згідно із статтею 265 2
Кодексу України про адміністративні
правопорушення (пункт 22 порядку від
27.06.2007 року N 879).

Власник великовагового та/або
великогабаритного транспортного
засобу або уповноважена ним особа має
право привести габаритно-вагові
параметри транспортного засобу у
відповідність з установленими
нормативами шляхом часткового
розвантаження, перевантаження на інший
транспортний засіб або у будь-який
інший спосіб (пункт 23 порядку від 27.06.2007
року N 879).

Після приведення габаритно-вагових
параметрів транспортного засобу у
відповідність з установленими
нормативами і внесення плати за проїзд
такий засіб спрямовується для
здійснення повторного
габаритно-вагового контролю. Якщо під
час здійснення повторного
габаритно-вагового контролю фактів
перевищення габаритно-вагових
параметрів не виявлено, транспортний
засіб може продовжити подальший рух
(пункт 24 порядку від 27.06.2007 року N 879).

Постановою Кабінету міністрів
України 30 від 18 січня 2001 року
затверджені правила проїзду
великогабаритних та великовагових
транспортних засобів автомобільними
дорогами, вулицями та залізничними
переїздами (далі по тексту правила
проїзду затверджені КМУ N 30 від 18 січня
2001 року).

Транспортний засіб чи автопоїзд з
вантажем або без вантажу вважається
великоваговим, якщо максимальна маса
або осьова маса перевищує хоча б один з
параметрів, зазначених у пункті 22.5
Правил дорожнього руху (п. 3 правил
проїзду затверджених КМУ N 30 від 18 січня
2001 року).

Рух великовагових та
великогабаритних транспортних засобів
автомобільними дорогами, вулицями та
залізничними переїздами здійснюється
на підставі дозволу на участь у
дорожньому русі транспортних засобів,
вагові або габаритні параметри яких
перевищують нормативні (далі - дозвіл),
виданим перевізникові
Державтоінспекцією, або документа про
внесення плати за проїзд таких
транспортних засобів.

Дозвіл оформлюється підрозділами
Державтоінспекції на підставі
погоджувальних документів з
власниками вулично-дорожньої мережі,
залізничних переїздів, мостового
господарства, служб міського
електротранспорту, електромереж,
електрифікації, електрозв'язку, в яких
визначаються умови і режим проїзду
зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових
параметрів порівняно з визначеними у
пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2
відсотки (величина похибки) без
оформлення відповідного дозволу та
внесення плати за проїзд ( п.4 правил
проїзду затверджених КМУ N 30 від 18
січня 2001 року).

Рух транспортних засобів та їх
составів загальною масою до 40 тонн
включно, якщо вони не є
великогабаритними, і контейнеровозів
загальною масою до 46 тонн включно та
заввишки від поверхні дороги до 4,35
метра включно (на встановлених
Укравтодором, Укртрансінспекцією і
департаментом Державтоінспекції МВС
маршрутах, які погоджено з
організаціями, зазначеними в пунктах 9 -
13 цих Правил), здійснюється без дозволу.

Відомості про маршрути руху
зазначених транспортних засобів
оприлюднюються Укравтодором та МВС в
газеті "Урядовий кур'єр" (п.5 правил
проїзду затверджених КМУ N 30 від 18
січня 2001 року).

Судом достовірно встановлено, що
фактичного вимірювання (зважування)
транспортного засобу на стаціонарному
або пересувному пункті
габаритно-вагового контролю не
проводилося, а виявлені порушення
встановлені фахівцями
Державтоінспекції на підставі пункту 2
підпункту 5 1 порядку від 27.06.2007 року N 879,
шляхом додавання власної маси
транспортного засобу та маси вантажу,
при цьому дані про масу вантажу були
взяті на підставі даних накладної, яка
фактично не читаєма, що не може
вважитися судом допустим доказом, який
підтверджує факт скоєння
правопорушення позивачем.

Також суд дійшов висновку, що
фахівці Укртрансінспекції в
Миколаєвській області при встановлені
виявлених порушень діяли з порушення
приписів чинного законодавства, а саме:
вага вантажу була встановлена лише на
підставі даних накладної, що є
обліково-фінансовим документом у
підтвердження приймання, видачі
матеріальних цінностей, тоді як точна
кількість (вага) вантажу мала
відображатися в товарно-транспортній
накладній.

Аналізуючи приписи вище зазначеного
законодавства, суд дійшов висновку, що
фахівцями Укртрансінспекції в
Миколаєвській області помилково були
застосовані при встановлені порушення
дані накладної, оскільки зазначені
данні підтверджують лише факт
отримання відповідної кількості
товару, а спосіб його перевезення та
фактична кількість (вага), що
перебувала на транспортному засобі
можливо встановити лише шляхом
проведення вимірювання (зважування)
або зі змісту товарно-транспортної
накладної.

Крім того у судовому засіданні було
встановлено, що водій позивача на
транспортному засобі якого була
проведена перевірка мав при собі
паспорт маршруту, ув'язку з чим суд
приходить до висновку, що Управління
Укртрансінспекції в Одеській області
не мало підстав для винесення
оскаржуваної Постанови, та накладення
на позивача
адміністративно-господарського
штрафу.

Однак у відповідності до ч.3 ст.2
КАС України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації.

Відповідно до ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ч.1 ст. 11 КАС України розгляд
і вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

У зв'язку з чим, суд прийшов до висновку,
що позивачем було доведено перед судом
правомірність заявлених позовних
вимог, оскільки відповідач не діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Керуючись: ст. 60 Закону України „Про
автомобільний транспорт", „Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті", ст.ст. 2, 7, 8,
9, 11, 71-72, 86-87, 94, 159 - 164, 167, 186 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ТОВ „БЕЛЛ" до
Управління Укртрансінспекції в
Одеській області про скасування
постанови від 10.12.2013 року № 0044612 про
накладення штрафу у розмірі 1700 грн. 00
коп. - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати Постанову Управління
Укртрансінспекції в Одеській області
№ 0044612 від 10.12.2013 року про застосування
адміністративно-господарського
штрафу у розмірі - 1700 грн. 00 коп.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ТОВ „БЕЛЛ" судовий
збір у розмірі - 89 грн. 52 коп.

Постанову може бути оскаржено до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
отримання її повного тексту.

Повний текст Постанови
виготовлено та підписано суддею31
березня 2014 року.

Суддя:
Гусев
О.Г.

.