Справа № 737/94/13-а
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Морозов О.Б.
Суддя-доповідач: Горяйнов
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Горяйнова
А.М.,

суддів - Мамчура
Я.С. та Шостака О.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Куликівського районного суду
Чернігівської області від 19 березня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Куликівському районі Чернігівської
області про зобов'язання здійснити
перерахунок додаткової пенсії,
передбаченої ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Куликівському районі Чернігівської
області та зобов'язати провести
перерахунок додаткової пенсії,
встановивши її на рівні 50 % мінімальної
пенсії за віком у відповідності до ст. 50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 01 серпня 2012
року.

Постановою Куликівського районного
суду Чернігівської області від 19
березня 2013 року в задоволенні
вказаного адміністративного позову
було відмовлено.

ОСОБА_2, не погоджуючись із прийнятою
постановою подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нове рішення про
задоволення позову. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Зокрема апелянт вказує на те, що
відповідач повинен був виплачувати
додаткову пенсію у розмірі,
встановленому постановою Кабінету
Міністрів України, лише у випадку
дефіциту бюджетних коштів.

Особи, які беруть участь у справі, з
клопотаннями про розгляд справи за їх
участю - не зверталися. В матеріалах
справи достатньо письмових доказів для
вирішення апеляційної скарги, а
особиста участь сторін у розгляді
справи не обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів
визнала можливим розглянути справу в
порядку письмового провадження, як це
передбачено ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обставини, на які посилається
відповідач, колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2
залишити без задоволення, а постанову
Куликівського районного суду
Чернігівської області від 19 березня 2013
року - без змін виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 суд
першої інстанції правильно виходив з
того, що додаткову пенсію з 23 липня 2011
року слід виплачувати у розмірі,
встановленому постановами Кабінету
Міністрів України.

Колегія суддів погоджується із
вказаним висновком суду першої
інстанції, оскільки він знайшов своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

Позивач є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії, інвалідом ІІІ групи
захворювання.

Згідно ст. 49 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» пенсії особам, віднесеним
до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді державної пенсії та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

У відповідності до ст. 14 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» позивача
віднесено до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, який одержує пенсію по
інвалідності на підставі ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, на підставі ст. 50 цього Закону.

Так, згідно зі ст. 50 зазначеного Закону
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема інвалідам IІІ групи - у розмірі
50 % мінімальної пенсії за віком.

Проте, з набранням чинності Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» та постанови КМ України «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» від 06 липня 2011 року
№ 745 було змінено правові підстави та
розміри соціальних виплат особам, які
мають статус постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи, а тому
позивач з 23 липня 2011 року втратив право
на виплату додаткової пенсії у розмірі,
встановленому ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
Кабінету Міністрів України було надано
право встановлювати розмір вказаної
соціальної виплати.

Відповідне повноваження Кабінетом
Міністрів України було реалізоване
шляхом прийняття постанови «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» від 06 липня 2011 року
№ 745. Вказана постанова набула чинності
23 липня 2011 року.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає,
що з 23 липня 2011 року особи, які набули
статусу постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи, втратили
право на виплату відповідних виплат у
розмірі, встановленому Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Згідно п. 3 Прикінцевих положень Закону
України «Про державний бюджет на 2012
рік» у 2012 році норми і положення,
зокрема, ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

На виконання п. 3 Прикінцевих положень
Закону України «Про державний бюджет
на 2012 рік» Кабінетом Міністрів України
було винесено постанову «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 23
листопада 2011 року № 1210.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих положень
Закону України «Про державний бюджет
на 2013 рік» у 2013 році норми і положення,
зокрема, ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Постанова КМ України «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 23
листопада 2011 року № 1210 була прийняти
без обмеження терміну її дії,
встановлені нею розміри соціальних
виплат такими, що не відповідають
наявним фінансовим ресурсам
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на 2013 рік - не
визнавалася.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку про те, що
Управління Пенсійного фонду України в
Куликівському районі Чернігівської
області з 01 серпня 2012 року правомірно
виплачував додаткову пенсію,
передбачену ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», у розмірі,
встановленому постановою КМ України
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 23 листопада 2011 року № 1210.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає,
що судом першої інстанції було
правомірно відмовлено в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги позивача не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені в постанові від 19
березня 2013 року, та не можуть бути
підставами для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне і обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
У зв'язку з цим судова колегія вважає
необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2
залишити без задоволення, а постанову
Куликівського районного суду
Чернігівської області від 19 березня 2013
року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги
ОСОБА_2- відмовити.

Постанову Куликівського районного
суду Чернігівської області від 19
березня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання нею законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.М. Горяйнов

Судді Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Головуючий суддя
Горяйнов А.М.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.