Справа № 2а-1670/927/11
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/95072/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Метекс Плюс» на
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 23.11.2011 року
та постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 15.06.2011 року
по справі № 2а-1670/927/11 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Метекс Плюс» до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції у Полтавській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення та податкової
вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Метекс Плюс»
звернулось до суду з позовом до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції у Полтавській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення та податкової
вимоги.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 15.06.2011 року,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 23.11.2011 року
у даній справі у задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів
попередніх інстанцій, позивач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із касаційною скаргою, в
якій просить рішення судів попередніх
інстанцій скасувати та прийняти нове
рішення, яким повністю задовольнити
позовні вимоги. В обґрунтування
касаційної скарги скаржник
посилається на порушення судами норм
матеріального права та прийняття
судових рішень без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судом першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Кременчуцькою
об'єднаною державною податковою
інспекцією у Полтавській області
проведено планову виїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Метекс-Плюс», з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства, за
результатами якої встановлено
порушення позивачем п. 5.1, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст.
5 Закону України від 28.12.1994 року №334/94-ВР
«Про оподаткування прибутку
підприємств» (далі - Закон № 334/94-ВР).

На підставі висновків перевірки 09
квітня 2010 року Кременчуцькою
об'єднаною державною податковою
інспекцією у Полтавській області
прийнято податкове
повідомлення-рішення №/0/1083, яким
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток підприємств в розмірі 322273,00
грн., у тому числі за основним платежем -
в сумі 214849,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями - в сумі 107424,00
грн.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи
в задоволенні позову, виходили з того,
що висновки податкового органу є
правомірними, позивачем не надано
первинних документів, які
підтверджують фактичне здійснення
господарських операцій.

Разом з тим, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
звертає увагу на те, що вказані
висновки судів не можна вважати такими,
що зроблені на підставі повно та
всебічно досліджених встановлених
фактичних обставин справи.

Відповідно до частин другої та третьої
статті 159 КАС України законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм адміністративного
процесуального права, а обґрунтованим -
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

Так, судами попередніх інстанції не
були враховані приписи частини 1 статті
11 Кодексу адміністративного
судочинства України щодо здійснення
розгляду і вирішення справ в
адміністративних судах на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно, частинами 4 та 5 цієї статті
на суд покладається обов'язок вживати
передбачені законом заходи, необхідні
для з'ясування всіх обставин у справі, у
тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи; зобов'язує суд
запропонувати особам, які беруть
участь у справі, подати докази або з
власної ініціативи витребувати докази,
яких, на думку суду, не вистачає.

Так, в процесі розгляду даної справи
судами не було враховано, що
визначальним критерієм для
підтвердження права платника податку
на податковий кредит та/або віднесення
відповідних сум до валових витрат є
реальність вчинюваної господарської
операції, тобто встановлення факту
зміни руху активів чи зміни стану
зобов'язань платника податку внаслідок
придбання ним товарів (послуг), що
використовуються таким платником у
своїй господарській діяльності.

В свою чергу, реальність господарської
операції визначається фактом руху
активів та зміною стану зобов'язань
суб'єкта господарювання, а також
наявністю інших юридичних фактів, що
зумовлені власне результатами
досягнення ділової мети у процесі
здійснення законної підприємницької
діяльності.

У той же час судами не було витребувано
та досліджено належних доказів, як то
відповідних документів
бухгалтерського, складського обліку,
інших первинних документів та пояснень
відповідальних осіб, з метою
підтвердження, або спростування
доводів позивача щодо періоду та
обсягу вчинення останнім порушень норм
чинного податкового законодавства у
межах спірних правовідносин. Не
витребувані документи, які
підтверджують або спростовують факт та
ступінь реального здійснення
відповідної господарської діяльності,
не встановлено відповідність
проведених операцій наявним
документам.

Таким чином, суди обох інстанцій дали
передчасну юридичну оцінку
встановленим фактичним обставинам
справи, а тому ухвалені ними судові
рішення не можна вважати законними та
обґрунтованими.

Відповідно до п. 2 ст. 227 КАС України,
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Оскільки передбачені процесуальним
законодавством межі перегляду справи в
касаційній інстанції не дають права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями,
ухвала та постанова у справі
підлягають скасуванню з передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції. Під час нового розгляду
справи необхідно врахувати викладене,
всебічно і повно з'ясувати і перевірити
всі фактичні обставини справи,
об'єктивно оцінити докази, що мають
юридичне значення для її розгляду і
вирішення спору по суті, і в залежності
від встановленого, правильно визначити
норми матеріального права, що
підлягають застосуванню до спірних
правовідносин, та прийняти
обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Метекс
Плюс» задовольнити частково.

Ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 23.11.2011 року
та постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 15.06.2011 року
по справі №2а-1670/927/11 скасувати, а справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.