Справа № 820/3428/14
Суддя: Севастьяненко К.О.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

18 березня 2014 р.
№ 820/3428/14

Харківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Севастьяненко К.О.,

при секретарі судового засідання -
Романенко Т.С.,

за участю: представника позивача -
Мазури П.С.,

представника відповідача -
Сіренко Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Курязький завод
силікатних виробів" до Дергачівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, товариство з обмеженою
відповідальністю "Курязький завод
силікатних виробів", звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Дергачівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, в якому просить суд визнати
протиправними та скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 20.12.2013
р. та податкове повідомлення-рішення №
від 20.12.2013 р.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що на підставі акту
Дергачівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області № 533/20-11-22-01 від 17.12.2013 р.
відповідачем прийняті податкові
повідомлення-рішення: № від
20.12.2013 р. та № від 20.12.2013 р., які, на
думку позивача є протиправними та
підлягають скасуванню з огляду на
наступне. Вказав, що акт № 533/20-11-22-01 від
17.12.2013 р. позивачем отримано не було, у
зв'язку з чим відповідачем в порушення
п. 86.8 Податкового кодексу України
незаконно та безпідставно були
прийняті спірні податкові
повідомлення-рішення. Крім того,
зазначив, що ухвалою Господарського
суду Харківської області від 03.08.2012 р.
про порушення провадження у справі про
банкрутство ТОВ "Курязький завод
силікатних виробів" введено мораторій,
під час якого забороняється
нарахування неустойки (штраф, пеня),
інших фінансових (економічних) санкцій
за невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів). На підставі зазначеного, на
думку позивача, відповідач
неправомірно під час дії мораторію
нарахував ТОВ "Курязький завод
силікатних виробів" штрафні санкції.

Представник відповідача, заперечуючи
проти позовних вимог, надав письмові
заперечення, в яких послався на те, що
Дергачівською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Харківській
області було складено акт
інвентаризації фінансових санкцій ТОВ
"Курязький завод силікатних виробів" за
результатами перевірок, оформлених
актами: № 457/22-204/32446368 від 11.09.2012 р. та №
454/20-11-22-01/32446368 від 25.11.2013 р. Вказав, що на
підставі висновків вказаних актів
перевірок податковим органом були
прийняті податкові
повідомлення-рішення про збільшення
грошових зобов'язань позивача лише за
основним платежем, а штрафні
(фінансові) санкції були донараховані
спірними податковими
повідомленнями-рішеннями: № від
20.12.2013 р. та № від 20.12.2013 р. На думку
відповідача, зазначені податкові
повідомлення-рішення є законними та
обґрунтованими, а дія мораторію на
спірні правовідносини не
розповсюджується.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив суд задовольнити позов в
повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечував, просив суд в задоволенні
позову відмовити в повному обсязі.
Додатково пояснив, що наказ та
направлення на перевірку в даному
випадку не виносились, а фактично
податкові повідомлення-рішення:
№ від 20.12.2013 р. та №
від 20.12.2013 р. були прийняті
відповідачем на підставі перевірок, за
результатами яких були складені акти:
№ 457/22-204/32446368 від 11.09.2012 р. та №
454/20-11-22-01/32446368 від 25.11.2013 р., у зв'язку з
чим 12.03.2014 р. на адресу позивача був
надісланий лист, відповідно до якого
Дергачівська ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Харківській
області просить через некоректну
роботу АС «Податковий блок» вважати
помилково зазначеною підставу
прийняття спірних податкових
повідомлень-рішень - акт № 533/20-11-22-01 від
17.12.2013 р., а підставою є: акт перевірки №
457/22-204/32446368 від 11.09.2012 р. та акт перевірки
№ 454/20-11-22-01/32446368 від 25.11.2013 р.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, проаналізувавши
докази у їх сукупності, дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі з
наступних підстав.

За матеріалами справи судом
встановлено, що позивач, товариство з
обмеженою відповідальністю "Курязький
завод силікатних виробів", пройшов
передбачену чинним законодавством
процедуру державної реєстрації, набув
статусу юридичної особи, код 32446368,
юридична адреса: вул. Бєлгородська, буд.
2-А, смт. Солоницівка, Дергачівський
район, Харківська обл., 62370, що
підтверджується Витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (т. 1 а.с. 9-12),
перебуває на обліку як платник
податків в Дергачівській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області та зареєстрований
як платник податку на додану вартість
(т. 1 а.с. 13).

Ухвалою господарського суд
Харківської області про порушення
провадження у справі про банкрутство
від 03.08.2012 року по справі № 5023/3463/12
порушено провадження у справі про
банкрутство ТОВ "Курязький завод
силікатних виробів" та введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів (т. 1 а.с. 16-17).

Вказані обставини визнані сторонами по
справі в ході судового засідання, у
суду не має сумнівів в добровільності
визнання перелічених обставин та їх
достовірності, стосовно вказаних
обставин відсутній спір, а тому
перелічені обставини перед судом не
доказуються.

Судом встановлено, що Дергачівською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Харківській області
проведено інвентаризацію фінансових
санкцій ТОВ "Курязький завод
силікатних виробів" () за
результатами актів перевірки від 11.09.2012
року № 457/22-204/32446368 та від 25.11.2013 року №
454/20-11-22-01/32446368.

Результати проведеної інвентаризації
фінансових санкцій оформлені актом №
533/20-11-22-01 від 17.12.2013 р. (т. 1 а.с. 226-227).

Згідно висновків акту про результати
інвентаризації фінансових санкцій
зазначено, що у зв'язку з тим, що в
перевіряємому періоді, а саме: з 01.04.2011
р. по 30.03.2012 р. мораторій на нарахування
штрафних санкцій ТОВ "Курязький завод
силікатних виробів" введено не було, то
до позивача за наслідком перевірки,
результати якої оформлені:

актом перевірки № 457/22-204/32446368 від 11.09.2012
року, необхідно застосувати штрафну
санкцію в сумі 61639,00 грн., в тому числі з
податку на прибуток - 434 грн., з податку
на додану вартість - 61205грн.

актом перевірки № 454/20-11-22-01/32446368 від
25.11.2013 року, необхідно застосувати
штрафну санкцію в сумі 3272,50 грн., в тому
числі з податку на прибуток - 1147 грн., з
податку на додану вартість - 2125,50 грн.

Як зазначено в оскаржуваних податкових
повідомленнях-рішеннях податкового
органу, на підставі акту про результати
інвентаризації фінансових санкцій №
533/20-11-22-01 від 17.12.2013 р. відповідачем
прийнято:

- податкове повідомлення-рішення №
від 20.12.2013 року, яким позивачу
визначено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість за
штрафними (фінансовими) санкціями на
суму 63330,50 грн. (т. 1 а.с. 14);

- податкове повідомлення-рішення №
від 20.12.2013 року, яким позивачу
визначено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток підприємств за
штрафними (фінансовими) санкціями на
суму 1581,00 грн. (т.1 а.с. 15).

Проте, відповідно до пояснень
представника відповідача в судовому
засіданні та долученого до матеріалів
справи листа Дергачівської ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Харківській області № 1348/10/20-11-22-01 від
12.03.2014 року вбачається, що у зв'язку з
некоректною роботою АС «Податковий
блок» слід вважати помилково
зазначеною підставою прийняття
податкових повідомлень-рішень №
від 20.12.2013 р. та № від 20.12.2013 р. - акт
№ 533/20-11-22-01 від 17.12.2013 р., а належними
підставами є акти: від 11.09.2012 року №
457/22-204/32446368 та від 25.11.2013 року №
454/20-11-22-01/32446368 (т. 2 а.с. 4).

Так, судом встановлено, що
Дергачівською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Харківській
області було проведено позапланову
виїзну перевірку ТОВ "Курязький завод
силікатних виробів" з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.04.2011 р. по 31.03.2012 р.

Результати проведеної перевірки
оформлені актом № 457/22-204/32446368 від 11.09.2012
року (т. 1 а.с. 100-155), за висновками якого
встановлено порушення позивачем,
зокрема: п.п. 135.5.4. п. 135.5 ст. 135, п.п. 138.1.1 п.
138.1. ст. 138, п. 138.2, 138.8 ст. 138 ПК України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток, зокрема, за І квартал 2012 року
в сумі 1735,00 грн.; п.п. 198.1, 198.6 ст. 198 ПК
України, в результаті чого занижено
податок на додаток вартість, зокрема,
за листопад 2011 року в сумі 244820,00 грн.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято:

- податкове повідомлення-рішення №
від 25.09.2012 року, яким позивачу
визначено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток підприємств у
розмірі 1735,00 грн., з яких за основним
платежем 1735,00 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями на суму 0,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №
від 25.09.2012 року, яким позивачу
визначено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
244820,00 грн., з яких за основним платежем
244820,00 грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями на суму 0,00 грн. (т. 1 а.с. 156).

Вказані податкові
повідомлення-рішення позивачем в
адміністративному або судовому
порядку оскаржені не були.

Крім того, судом встановлено, що
Дергачівською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Харківській
області було проведено позапланову
виїзну перевірку ТОВ "Курязький завод
силікатних виробів" з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.04.2011 р. по 31.03.2012 р.

Результати проведеної перевірки
оформлені актом № 454/20-11-22-01/32446368 від
25.11.2013 року (т. 1 а.с. 157-221), за висновками
якого встановлено порушення позивачем:
п.п. 135.5.4. п. 135.5 ст. 135, п.п. 138.1.1 п. 138.1. ст.
138, п. 138.2, 138.8 ст. 138 ПК України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток в сумі 4670,00 грн., в тому числі
за VI квартал 2011 року в сумі 2376,00 грн. та
за І квартал 2012 року в сумі 2294,00 грн.; п.п.
198.1, 198.6 ст. 198, п. 185.1, ст. 185, п. 188.1, ст. 188, п.
187.1 ст. 187 ПК України, в результаті чого
занижено податок на додаток вартість,
зокрема, в сумі 4251,00 грн., в тому числі за
листопад 2011 року в сумі 1460,00 грн., за
грудень 2011 року в сумі 606,00 грн., за
січень 2012 року в сумі 270 грн., за лютий 2012
року в сумі 268,00 грн., за березень 2012 року
в сумі 1647,00 грн.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято:

- податкове повідомлення-рішення №
від 02.12.2013 року, яким позивачу
визначено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток підприємств у
розмірі 4670,00 грн., з яких за основним
платежем 4670,00 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями на суму 0,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №
від 02.12.2013 року, яким позивачу
визначено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
4251,00 грн., з яких за основним платежем
4251,00 грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями на суму 0,00 грн. (т. 1 а.с. 222, 223).

Вказані податкові
повідомлення-рішення позивачем в
адміністративному або судовому
порядку оскаржені не були.

Суд, перевіряючи спірні податкові
повідомлення-рішення на відповідність
вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, приходить
до наступного.

Як встановлено судом, ухвалою
господарського суд Харківської
області від 03.08.2012 року про порушення
провадження у справі про банкрутство з
моменту прийняття вказаної ухвали
введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів ТОВ "Курязький завод
силікатних виробів".

Отже, штрафні санкції, визначені в
спірних податкових
повідомленнях-рішеннях, застосовані
Дергачівською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Харківській області до позивача в
період дії мораторію.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
№2343-ХІІ (далі - Закону України №2343-ХІІ),
мораторій на задоволення вимог
кредиторів - це зупинення виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), термін
виконання яких настав до дня введення
мораторію, і припинення заходів,
спрямованих на забезпечення виконання
цих зобов'язань та зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), застосованих до прийняття
рішення про введення мораторію.

Положення статті 12 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
яка встановлює, зокрема, заборону
нараховувати протягом дії мораторію
неустойку (штраф, пеню), інші фінансові
(економічні санкції) за невиконання чи
неналежне виконання грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів) стосується вимог,
зобов'язань, які підпадають під поняття
мораторію. Таким чином, ці положення
слід застосовувати у контексті зі
статтею 1 Закону, де наведене саме
визначення мораторію.

Системний аналіз змісту
вищезазначених норм права свідчить про
те, що мораторій не зупиняє виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), які
виникли після дня введення мораторію, а
отже, і не припиняє заходів,
спрямованих на їх забезпечення.

З огляду на наведене суд приходить до
висновку про те, що дія мораторію
поширюється лише на задоволення вимог
конкурсних кредиторів, що стосується
зобов'язань поточних кредиторів, то за
цими зобов'язаннями, згідно із
загальними правилами, нараховується
неустойка (штраф, пеня), застосовуються
інші санкції за невиконання чи
неналежне виконання грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати
податків та зборів (обов'язкових
платежів).

Таким чином, оскільки мораторій не
зупиняє виконання боржником грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), які виникли після введення
мораторію, то, відповідно, і не припиняє
заходів, спрямованих на їх
забезпечення.

Невиконання таких зобов'язань є
правопорушенням. Отже, нарахування
санкцій, застосування заходів
забезпечення за невиконання згаданих
зобов'язань та примусове стягнення на
підставі виконавчих документів коштів
на виконання таких грошових
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), а також
штрафних санкцій за невиконання
зобов'язань, у зв'язку з веденням
господарської діяльності
підприємством після порушення
провадження справи про банкрутство,
ґрунтується на законі.

Нарахування неустойки (штрафу, пені),
процентів та інших економічних санкцій
з усіх видів заборгованості за
зобов'язаннями, строк виконання яких
настав після порушення справи про
банкрутство та введення мораторію,
припиняється згідно з частиною першою
статті 23 Закону України №2343-ХІІ лише з
дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Зазначена позиція узгоджується із
правовою позицією Верховного Суду
України, яка викладена при розгляді
судових справ цієї категорії, зокрема у
постановах від 05.12.2011р. по справі №
21-348а11, від 07.05.2012 року по справі № 21-289а11,
від 11.06.2012 по справі № 21-179а12, від 01.10.2012
року по справі № 21-298а12, від 09.10.2012 року
по справі № 21-213а12.

В силу ч.2 ст. 161 КАС України при виборі
правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

На підставі викладеного та з
урахуванням того, що порушення
позивачем вимог податкового
законодавства мало місце в період з VI
квартал 2011 року по І квартал 2012 року,
тобто до введення мораторію на
задоволення вимог кредиторів, то суд
приходить до висновку, що відповідачем
протиправно застосовано до позивача
штрафні санкції за вказаний період.

Також, суд зазначає, що відповідно до п.
2.3 Порядку направлення органами
державної податкової служби
податкових повідомлень-рішень
платникам податків, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
№1236 від 28.11.2012 року та зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України за №
2135/22447 20 грудня 2012 р. податкове
повідомлення-рішення складається у
двох примірниках за кожним окремим
податком, збором разом із штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами), або
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами, пенею), передбаченими
Кодексом, а також за кожною штрафною
(фінансовою) санкцією (штрафом) за
порушення норм іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, та/або пенею за
порушення строків розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Системно аналізуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що податковим
законодавством в даному випадку не
передбачено нарахування платнику
податків штрафних санкцій окремо від
основного грошового зобов'язання, а
також не передбачено нарахування в
одному податковому
повідомленні-рішенні штрафних санкцій
на підставі двох різних актів
перевірки. Належних та обґрунтованих
пояснень викладеного представником
відповідача в судовому засіданні не
надано.

Крім того, суд зазначає, що відповідно
до п.86.1. ст. 86 Податкового кодексу
України, результати перевірок (крім
камеральних та електронних перевірок)
оформлюються у формі акта або довідки,
які підписуються посадовими особами
контролюючого органу та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

Акт (довідка), складений за
результатами перевірки та підписаний
посадовими особами, які проводили
перевірку, у строки визначені цим
Кодексом, надається платнику податків
або його законному представнику, який
зобов'язаний його підписати.

Пунктом 86.8 статті 86 Податкового
кодексу України передбачено, що
податкове повідомлення-рішення
приймається керівником контролюючого
органу (його заступником) протягом
десяти робочих днів з дня, наступного
за днем вручення платнику податків
акта перевірки у порядку,
передбаченому статтею 58 цього Кодексу,
для надсилання (вручення) податкових
повідомлень-рішень (за результатами
фактичної перевірки - з дня реєстрації
(надходження) акта такої перевірки до
контролюючого органу за основним
місцем обліку платника податків), а за
наявності заперечень посадових осіб
платника податків до акта перевірки
приймається з урахуванням висновку про
результати розгляду заперечень до акта
перевірки протягом трьох робочих днів,
наступних за днем розгляду заперечень
і надання (надсилання) письмової
відповіді платнику податків.

Отже, як судом встановлено, на підставі
висновків акту перевірки № 457/22-204/32446368
від 11.09.2012 року, акту перевірки №
454/20-11-22-01/32446368 від 25.11.2013 року, а також за
результатами проведеної
інвентаризації фінансових санкцій ТОВ
"Курязький завод силікатних виробів"
відповідачем 20.12.2013 року застосовано до
позивача штрафні (фінансові) санкції на
розмір основних зобов'язань з податку
на прибуток та з податку на додану
вартість, визначених відповідачем в
податкових повідомленнях-рішеннях
відповідно 25.09.2012 року та 02.12.2013 року.

З урахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що податкові
повідомлення-рішення: № від
20.12.2013 р. та № від 20.12.2013 р.
прийняті відповідачем з порушенням
строку, визначеного пунктом 86.8 статті 86
Податкового кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 86 КАС України передбачено, що
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ч. 1 ст. 86); ніякі докази не
мають для суду наперед встановленої
сили (ч. 2 ст. 86); суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових та
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта
владних повноважень має бути законними
та обґрунтованими , прийнятими чи
вчиненими в межах наданих повноважень,
мати під собою конкретні об'єктивні
факти, на підставі яких його ухвалено
або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст.
2 КАС України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, перевіряє чи
прийнято такі рішення на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, з використанням повноважень з
метою, з якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення,
з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення, своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що прийняті
Дергачівською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Харківській
області податкові
повідомлення-рішення № від 20.12.2013
року та № від 20.12.2013 року є
протиправними та підлягають
скасуванню, як такі, що прийняті з
порушенням ч. 3 ст. 2 КАС України, а
позовні вимоги підлягають задоволенню
в повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійсненні нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 94, 160, 161, 162, 163, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов
товариства з обмеженою
відповідальністю "Курязький завод
силікатних виробів" до Дергачівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень -
задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Дергачівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області:

- № від 20.12.2013 року;

- № від 20.12.2013 року.

Стягнути з Державного бюджету України
в особі УДКСУ у Червонозаводському
районі міста Харкова Харківської
області (код 37999628, м. Харків, вул.
Плеханівська, 29, 61001) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Курязький завод
силікатних виробів" (юридична адреса:
вул. Бєлгородська, буд. 2-А, смт.
Солоницівка, Дергачівський район,
Харківська обл., 62370, код: 32446368) витрати
по сплаті судового збору в сумі 182 грн.
70 коп. (сто вісімдесят дві грн. 70 коп.).

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги у
десятиденний строк з дня її
проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України - з дня
отримання копії постанови. Якщо
постанову було проголошено у
відсутності особи, яка бере участь у
справі, то строк подання апеляційної
скарги обчислюється з дня отримання
нею копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 24
березня 2014 року.

Суддя
К.О. Севастьяненко