Справа № 806/621/14
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 р.
м.Житомир справа №
806/621/14

категорія 5.2.2

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання - Галайба
І.Б.,

за участю: представників позивача
Білеуш Л.А., Гермаковської О.С.,

представники відповідачів у судове
засідання не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Акваформ Україна" до
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Житомирській області, Житомирської
митниці Міндоходів про визнання
протиправними та скасування рішень,
картки відмови в митному оформленні та
стягнення суми переплати митних
платежів

встановив:

7 серпня 2012 року до Житомирського
окружного адміністративного суду
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю «Акваформ Україна»
із позовом до Головного управління
Державної казначейської служби
України у Житомирській області,
Житомирської митниці Державної митної
служби України про визнання
протиправними та скасування рішень,
картки відмови в митному оформленні та
стягнення суми переплати митних
платежів.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 4 лютого 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 6 червня 2013
року, адміністративний позов
задоволено, визнано протиправними та
скасовано рішення Житомирської
митниці №101060000/2012/300320/1 від 18 квітня 2012
року, картку відмови в митному
оформленні №101060000/2/00213 від 18 квітня 2012
року, рішення від 17 липня 2012 року
№8/4/8/-57/4687. Стягнуто з Державного
бюджету України на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Акваформ Україна» 3078 грн 75 коп.
надміру сплаченого податку на додану
вартість. Вирішено питання про судові
витрати.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 21 січня 2014 року постанову
суду першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду скасовано, справу
направлено до Житомирського окружного
адміністративного суду на новий
розгляд.

Скасовуючи судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій Вищий
адміністративний суд України вказав на
необхідність при новому розгляді
справи з'ясувати які додаткові
документи витребовувалися
відповідачем на час митного
оформлення, та які витребувані
додаткові документи були надані
декларантом і чи мали вони відношення
до даного митного оформлення; чи лист
ДП «Укрзовнішекспертиза» не втратив
чинність і можливість його
застосування до даних правовідносин;
чи надавався позивачем відповідачу
перелік документів відповідно до
пункту 9 Постанови Кабінету Міністрів
України від 20 грудня 2006 року №1766; чи
ввійшли транспортні витрати у вартість
товару; чи скористався позивач правом
на віднесення спірних сум до
податкового кредиту.

8 лютого 2014 року до Житомирського
окружного адміністративного суду з
Вищого адміністративного суду України
надійшла дана справа.

Ухвалою судді Житомирського окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2014
року справу було прийнято до
провадження та призначено до судового
розгляду.

Представники позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали та
просили адміністративний позов
задовольнити у повному обсязі,
пояснили, що оскаржувані рішення
прийняті митним органом з порушенням
визначеного законом порядку, без
зазначення в рішенні причин, через які
митна вартість імпортованих товарів не
може бути визначена за ціною договору.
Під час контролю за правильністю
визначення митної вартості відповідач
не погодився з наданими декларантом до
митного оформлення відомостями за
першим методом, оскільки, на думку
митного органу, митна вартість,
визначена ТОВ «Акваформ Україна» по
меблях для ванної кімнати значною
мірою відрізняється від вартості на
меблі, яка є в наявності у митного
органу. Представники позивача не
погоджуються з висновками митного
органу, викладеними в оскаржуваному
рішенні про те, що ТОВ «Акваформ
Україна» відмовляється надавати на
його вимогу додаткові документи на
підтвердження заявленої митної
вартості, оскільки навпаки товариство
надало усі можливі додаткові документи
виходячи з правомірності дій митного
органу під час здійснення ним митного
контролю. Також представниками
позивача пояснено, що як вбачається зі
змісту пункту 11 Постанови №1766, то вона
не зобов'язує позивача надавати повний
перелік документів, а вказує на те, що
витребовування таких документів може
мати місце у випадку наявності у
митного органу обґрунтованих сумнівів
у достовірності поданих декларантом
відомостей. Стосовно експертного
висновку ДП «Укрпромзовнішекспертиза»
представники позивача зазначили, що
Житомирська митниця посилаючись на
роз'яснення Державної митної служби
України зазначила, що висновки
спеціалізованих експертних
організацій, у тому числі
«Держзовнішінформ» та
«Укрпромзовнішекспертиза», носять
виключно інформаційний характер і не
можуть бути визначальними при
здійсненні контролю за правильністю
визначення митної вартості товарів, що
декларуються, однак все одно вимагає
від декларанта їх надання, а у разі його
отримання не визнає поданий документ
та викладену в ньому інформацію.
Представники позивача вважають, що
основні та додаткові документи
дозволяли митному органу у належний
спосіб перевірити числове значення
складових митної вартості товарів та
відомості щодо їх ціни, навіть при
пов'язаності покупця і продавця.

Представник Головного управління
Державної казначейської служби
України в Житомирській області у
судове засідання не з'явився, про
причини неявки у судове засідання не
повідомив, про дату, час та місце
судового розгляду був повідомлений
належним чином.

Представник Житомирської митниці
Міндоходів у судове засідання не
з'явився, 13 березня 2014 року через
канцелярію суду подав клопотання про
розгляд справи без його участі, у
клопотанні просить суд долучити до
матеріалів справи додаткові пояснення,
позовні вимоги не підтримує.
Представник Житомирської митниці
надав також письмові заперечення на
позов (Том №2 а.с.125-127), за змістом яких
вважає оскаржувані рішення та картку
відмови такими, що відповідають
вимогам чинного законодавства. У
запереченнях вказав, що митницею
обґрунтовано використаний резервний
метод визначення митної вартості
товарів, зважаючи на те, що документи
надані ТОВ «Акваформ Україна» у якості
додаткових, а саме: висновок ДП
«Укрзовнішекспертиза» та видаткові
накладні на продаж вищезазначеної
продукції взяті до уваги митним
органом, але не могли бути підставою
для визначення митної вартості за
ціною угоди. Крім того вимоги
Житомирської митниці виконані не в
повному обсязі, а саме: не надано
інформації зовнішньоторговельних та
біржових організацій про вартість
товару та/або сировини, бухгалтерські
документи виробника, що підтверджують
вартість товарів.

Справа розглядається судом за наявними
у ній доказами на підставі положень
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суд, заслухавши пояснення
представників позивача, з'ясувавши
обставини у справі та перевіривши їх
доказами, приходить до висновку про
задоволення позову з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 10 липня 2007 року
між АТ «АКВАФОРМ» (Польща) та ТОВ
«Акваформ Україна» укладено
зовнішньоекономічний контракт №01/2007.
За яким продавець продає, а покупець
купує продукцію і товари, а саме: душові
кабіни, піддони, ванни, гідромасажні
ванни, душові панелі, шторки, змішувачі,
демонстраційні стенди, рекламні
вироби. Кількість, асортимент та
вартість кожної поставки товарів
деталізовані у інвойсах, які є
невід'ємною частиною даного контракту.
(Том №1 а.с.19-21).

Відповідно до пункту 1 параграфу 4
(додаткова угода №10 від 20 травня 2011
року до контракту) товар постачається
на умовах поставки DAP, згідно
Міжнародних правил тлумачення
термінів «Інкотермс 2010», за приписами
якого базис поставки DAP - означає, що
продавець виконав свої зобов'язання по
поставці, коли він надав покупцю товар,
готовий до розвантаження з
транспортного засобу, що прибув в
погоджене сторонами місце призначення,
а також продавець зобов'язаний
здійснити всі необхідні заходи для
забезпечення перевезення товару до
погодженого пункту призначення. (Том №1
а.с.31).

Умови та механізм декларування митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України, подання
декларантом відомостей для її
підтвердження визначався Порядком
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 грудня 2006 року №1766, яка була
чинною на момент виникнення спірних
правовідносин (далі - Порядок №1766).

З положень пункту 5 Порядку №1766
вбачається, що декларація митної
вартості за формою ДМВ-1 подається для
заявлення митної вартості товарів, яка
визначена шляхом застосування методу
оцінки за ціною угоди щодо товарів
(метод 1), що зазначений в статті 267
Митного кодексу України. Декларація
митної вартості за формою ДМВ-2
подається для заявлення митної
вартості товарів, визначеної шляхом
застосування методів 2-6, передбачених
статтями 268-273 Митного кодексу України.
Для заявлення митної вартості товарів,
що вивозяться (експортуються)
підприємствами з України, на які
встановлено вивізне, антидемпінгове,
компенсаційне чи спеціальні види мита,
подається декларація митної вартості
за формою ДМВ-3.

17 квітня 2012 року для розмитнення товару
позивач подав декларацію митної
вартості форми ДМВ-1, згідно з якою
заявлена митна вартість товару
визначена декларантом на підставі
методу визначення митної вартості за
ціною договору щодо товарів (1 метод),
які імпортуються в Україну, на
санітарно-технічні вироби та меблі для
ванної кімнати торгової марки Aquaform,
країна походження Польща. Для цілей
визначення митної вартості
використовувалась інформація,
підготовлена у спосіб, сумісний з
принципами бухгалтерського обліку,
прийнятими у відповідній країні і
доцільними для даного методу
визначення митної вартості.

17 квітня 2012 року позивачем заявлено до
митного оформлення отриманий від АТ
«АКВАФОРМ» (Польща) товар та подано
митну декларацію №101060000/2012/005628 (Том №1
а.с.35) до якої додано документи, які на
думку позивача підтверджують митну
вартість товару, а саме: контракт №1/2007
від 10 липня 2007 року з додатками (Том №1,
а.с. 19-34), рахунок-фактуру №6/Eml/2012 від 30
березня 2012 року (меблі) (Том №1, а.с. 39),
рахунок-фактуру №7/Eml/2012 від 11 квітня 2012
року (санітарно-технічні вироби) (Том
№2, а.с. 138), рахунок-фактуру №8/Eml/2012 від 11
квітня 2012 року (душові кабіни) (Том №2,
а.с. 139), експортну ВМД №12PL391010E0108490 (Том
№2, а.с. 140-143), сертифікат походження
PL/MF/AE 0246171 (Том №1, а.с. 41), прас-лист від 30
березня 2012 року (додаток до контракту)
(Том №1, а.с. 42), CMR (Том №2, а.с. 43),
попередню декларацію (ПД) №101060000.2012.5584,
декларацію митної вартості за формою
ДМВ-1 (Том №1, а.с. 40).

За результатами розгляду поданих ТОВ
«Акваформ» до Житомирської митниці
документів, 18 квітня 2012 року
відповідачем прийнято рішення про
визначення митної вартості товарів
№101060000/2012/300320/1 (Том №1, а.с. 18). Згідно з
рішенням митна вартість товарів не
може бути визначена за першим методом
через неподання додаткових документів
та відмови їх подання. Проведено
консультацію декларанта з митним
органом. Другий метод не може бути
застосований за відсутності
ідентичних товарів згідно ЦБД ЄАІС
ДМСУ. Третій метод не може бути
застосований за відсутності
аналогічних товарів згідно ЦБД ЄАІС
ДМСУ. Четвертий та п'ятий методи не
можуть бути застосовані за відсутності
цінової інформації для здійснення
розрахунків згідно вимог Митного
кодексу України. В результаті
проведення консультації декларанта з
митним органом з метою обґрунтованого
вибору підстав для визначення митної
вартості було проведено співставлення
рівня заявленої митної вартості з
митною вартістю товарів митне
оформлення яких здійснено (згідно
вимог ПКМУ від 27 грудня 2010 року №1229).
Митна вартість визначена за шостим
(резервним) методом згідно із статтею 273
Митного кодексу України, що в
найбільшій мірі ґрунтується на раніше
визначеній за методами 1-6 митної
вартості. (Том №1 а.с.18 на звороті).

18 квітня 2012 року відповідачем
виготовлено картку відмови №101060000/2/00213
у прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України (Том №1, а.с. 38),
відповідно до якої митна декларація не
може бути прийнята у зв'язку з не
поданням на вимогу митного органу
додаткових документів на
підтвердження митної вартості товарів,
а саме: відповідної бухгалтерської
документації (калькуляція виробника),
що передбачено пунктом 11 Постанови
№1766. Тим самим порушено вимоги статті
264 Митного кодексу України, постанови
Кабінету Міністрів України від 9 червня
1997 року №574 «Про затвердження
Положення про вантажну митну
декларацію». Крім того, дані граф 12, 45
вантажно-митної декларації не
відповідають рішенню митниці про
визначення митної вартості товару
(рішення №101060000/2012/300320/2 від 18 квітня 2012
року, а в графі 47 вантажно-митної
декларації неправильно нараховані
встановлені законодавством митні
платежі, внаслідок чого вони не
сплачені в повному обсязі, чим порушено
вимоги статей 81, 88 Митного кодексу
України і статті 57 Податкового кодексу
України.

Позивач з метою розмитнення товару під
гарантії, звернувся до Житомирської
митниці з заявою №50 від 18 квітня 2012
року (Том №1 а.с.49) про випуск у вільний
обіг товарів в режимі ІМ40 під
гарантійні зобов'язання, шляхом сплати
до державного бюджету суми податків і
зборів згідно з митною вартістю
товарів, визначеною митним органом
рішенням №101060000/2012/300320/1 від 18 квітня 2012
року. Рішенням Житомирської митниці
від 20 квітня 2012 року №8/2/8-57/2671 (Том №1
а.с.50) було надано згоду на випуск
товарів під гарантійні зобов'язання.

23 квітня 2012 року по вантажно-митній
декларації №10106000/2012/005990 (Том №1 а.с.44-46)
весь товар, що підлягав розмитненню по
вантажно-митній декларації
№101060000/2012/005628 від 17 квітня 2012 року, був
розмитнений в режимі ІМ 40 та випущений
у вільний обіг під гарантійні
зобов'язання. Внаслідок чого ТОВ
«Акваформ Україна» сплатило до
Державного бюджету України податок на
додану вартість у більшому розмірі ніж
було визначено за вантажно-митною
декларацією №101060000/2012/005628 від 17 квітня
2012 року.

Правовідносини у даному випадку
регулювалися Митним кодексом України
від 11 липня 2002 року №92-IV (далі - Митний
кодекс України 2002 року), що був чинним
на момент виникнення спірних
правовідносин.

Відповідно статті 259 Митного кодексу
України 2002 року митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є їх ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, обчислена
відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 261 Митного
кодексу України 2002 року відомості про
митну вартість товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, використовуються для
нарахування податків і зборів
(обов'язкових платежів), ведення митної
статистики, а також у відповідних
випадках для розрахунків у разі
застосування штрафів, інших санкцій та
стягнень, встановлених законами
України.

Статтею 265 Митного кодексу України 2002
року передбачено, що митний орган
здійснює контроль правильності
визначення митної вартості товарів
згідно з положеннями цього Кодексу.
Такий контроль може здійснюватися в
установленому порядку із
застосуванням різних форм, у тому числі
відповідно до статей 60 і 69 цього
Кодексу, після закінчення операцій
митного контролю, оформлення та
пропуску через митний кордон України
товарів і транспортних засобів.
Порядок контролю правильності
визначення митної вартості товарів
після закінчення операції митного
контролю, оформлення та пропуску через
митний кордон України товарів і
транспортних засобів та донарахування
обов'язкових платежів визначається
Кабінетом Міністрів України. Митний
орган має право упевнитися в
достовірності або точності будь-якої
заяви, документа чи декларації, поданої
для цілей визначення митної вартості.
Якщо митний орган дійшов висновку, що
визначена декларантом митна вартість
нижча, ніж прямі витрати на виробництво
цього товару, в тому числі сировини,
матеріалів та/або комплектуючих, які
входять до складу товару, митний орган
має право зобов'язати декларанта
визначити митну вартість іншим
способом, ніж він використав для її
визначення.

Згідно зі статтею 266 Митного кодексу
України 2002 року визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, здійснюється за такими
методами: 1) за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; 3) за ціною договору
щодо подібних (аналогічних) товарів; 4)
на основі віднімання вартості; 5) на
основі додавання вартості (обчислена
вартість); 6) резервного. Основним є
метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору щодо товарів,
які імпортуються (вартість операції).
Якщо митна вартість не може бути
визначена за методом 1 згідно з
положеннями статті 267 цього Кодексу,
проводиться процедура консультацій
між митним органом та декларантом з
метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості
відповідно до вимог статей 268 і 269 цього
Кодексу. У ході таких консультацій
митний орган та декларант можуть
здійснити обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності. У разі
неможливості визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, відповідно до вимог статей 268 і
269 цього Кодексу за основу може братися
або ціна, за якою оцінювані ідентичні
або подібні (аналогічні) товари були
продані в Україні не пов'язаному з
продавцем покупцю відповідно до вимог
статті 271, або обчислена відповідно до
вимог статті 272 цього Кодексу вартість
товарів. При цьому кожний наступний
метод застосовується, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу. Методи на основі
віднімання та додавання вартості
(обчислена вартість) можуть
застосовуватися у будь-якій
послідовності на розсуд декларанта. У
разі якщо неможливо застосувати жоден
із зазначених методів, митна вартість
визначається за резервним методом
відповідно до вимог, установлених
статтею 273 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 7 Порядку №1766 для
підтвердження заявлених відомостей
про митну вартість товарів декларант
зобов'язаний подати:
зовнішньоекономічний договір
(контракт) і додатки до нього,
рахунок-фактуру (інвойс) або
рахунок-проформу, банківські платіжні
документи (якщо рахунок сплачено), а
також інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару,
рішення митного органу про визначення
митної вартості раніше ввезених
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів, якщо воно
прийнято за одним договором
(контрактом), пакувальні листи, копію
ліцензії на ввезення (вивезення)
товарів, імпорт (експорт) яких підлягає
ліцензуванню.

Судом встановлено, що на підтвердження
заявленої митної вартості на
санітарно-технічні вироби та меблі для
ванної кімнати позивачем було подано
митному органу наступні документи:
контракт №1/2007 від 10 липня 2007 року з
додатками (Том №1, а.с. 19-34),
рахунок-фактуру №6/Eml/2012 від 30 березня
2012 року (меблі) (Том №1, а.с. 39),
рахунок-фактуру №7/Eml/2012 від 11 квітня 2012
року (санітарно-технічні вироби) (Том
№2, а.с. 138), рахунок-фактуру №8/Eml/2012 від 11
квітня 2012 року (душові кабіни) (Том №2,
а.с. 139), експортну ВМД №12PL391010E0108490 (Том
№2, а.с. 140-143), сертифікат походження
PL/MF/AE 0246171 (Том №1, а.с. 41), прас-лист від 30
березня 2012 року (додаток до контракту)
(Том №1, а.с. 42), CMR (Том №2, а.с. 43),
попередню декларацію (ПД) №101060000.2012.5584,
декларацію митної вартості за формою
ДМВ-1 (Том №1, а.с. 40).

17 квітня 2012 року Житомирська митниця
для розгляду питання про визначення
митної вартості на зворотній стороні
ДМВ-1 зазначила, що позивачу додатково
необхідно надати додаткові документи,
а саме: договір з третіми особами, що
пов'язаний з договором (контрактом) про
поставку товарів, митна вартість яких
визначається, рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця, рахунки про сплату
комісійних, брокерських
(посередницьких) послуг, пов'язаних з
виконанням умов договору (контракту),
відповідну бухгалтерську
документацію, каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) фірми
виробника товару, висновки про якісні
та вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, що мають
відповідні повноваження згідно з
законодавством, інформацію
зовнішньоторгівельних та біржових
організацій про вартість товару та/або
сировини.

18 квітня 2012 року листом за №49 на запит
митного органу згідно переліку
документів вказаних в ДМВ-1 декларантом
надано додаткові документи: висновок
ДП «Укрзовнішекспертиза» (Том №1 а.с.47),
видаткові накладні №205 від 13 лютого 2012
року, №410 від 21 березня 2012 року, №426 від
27 березня 2012 року, №418 від 22 березня 2012
року, №313 від 13 березня 2012 року, №175 від 9
лютого 2012 року, №174 від 8 лютого 2012 року,
№72 від 19 січня 2012 року. (Том №2 а.с.75-80).
Також у листі товариство зазначило про
те, що договір з третіми особами, що
пов'язаний з договором (контрактом) про
поставку товарів, митна вартість яких
визначається; рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця (крім випадків, коли такі
розрахунки передбачені договором
(кнтрактом) митний орган не може
вимагати в силу положень наказу
Державної митної служби України №1242
від 19 жовтня 2010 року «Про забезпечення
контролю за правильністю визначення
митної вартості товарів». Також
товариство не може надати рахунки про
сплату комісійних, брокерських
(посередницьких) послуг, пов'язаних з
виконанням умов договору (контракту),
оскільки товариство самостійно
імпортує товар виключно від виробника
та в межах одного контракту, а тому
таких рахунків у товариства немає. Щодо
подання інформації
зовнішньоторгівельних та біржових
організацій товариством зазначено, що
товар який імпортується не є товаром,
що реалізується в порядку біржової
торгівлі. (Том №1, а.с. 48).

Висновок ДП «Укрзовнішекспертиза» №856
був виданий 7 березня 2012 року та дійсний
протягом 30 діб від дати видачі, при
цьому у висновку зазначено, що він
носить консультаційний характер, тобто
не є обов'язковим. У висновку
аналізувалися товари, що ввозилися ТОВ
«Акваформ Україна» згідно фактури
№3/Eml/2012 від 21 лютого 2012 року до
контракту №1/2007 від 10 липня 2007 року та
було зазначено, що рівень цін на меблі
згідно переліку відповідає поточній
кон'юнктурі ринку. (Том №1, а.с. 47).

Позивачем ввозилися схожі та ідентичні
досліджуваним товари згідно фактури
№6/Eml/2012, датованої 30 березня 2012 року.

29 квітня 2012 року TOB «Акваформ Україна»
направило Житомирській митниці запит
№54 з проханням письмово повідомити про
перелік документів, які необхідно
додатково надати декларанту на
підтвердження заявленої митної
вартості. (Том№1 а.с.60).

Листом від 21 травня 2012 року №8/1/8-57/3277
митний орган повідомив товариство про
те, що необхідно надати наступні
документи: калькуляцію фірми виробника
із чітким розбиттям витрат на
сировинні складові та ціни або
вартості матеріалів, а також кількість
витрачених матеріалів, що необхідні
для виготовлення продукції.
Враховуючи, що поставка товару
здійснювалась на умовах DАР - м.Житомир,
додатково необхідно представити
документи які відображають: вартість
транспортування, витрати на
завантаження, розвантаження,
страхування товару; інформацію
зовнішньоторговельних та біржових
організацій про вартість товару та/або
сировини; висновок Державного
інформаційно-аналітичного центру
моніторингу зовнішніх товарних ринків
із дослідженням кон'юнктури ринку в
цілому по товару «меблі для ванної
кімнати». банківські документи
покупця, що стосуються відчуження
оцінюваних ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; документи, що підтверджують
участь продавця у здійсненні розподілу
прибутку, одержаного від провадження
діяльності покупцем, якщо продавець є
власником акцій або частини статутного
капіталу покупця; бухгалтерські
документи виробника, що підтверджують
вартість товарів; довідку про вартість
у країні-експортері товарів, що є
ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;
довідку про відсутність у покупця
фінансових зобов'язань перед
продавцем, які прямо чи опосередковано
стосуються купівлі-продажу оцінюваних
товарів,. (Том №1 а.с.61).

4 липня 2012 року ТОВ «Акваформ Україна»
листом №88 на підтвердження заявленої
декларантом митної вартості товарів
направило наступні документи:
калькуляцію виробника на матеріали від
23 травня 2012 року на кожний окремий
виріб, що підлягав митному оформленню
для рахунків 10/Eml/2012 і 6/Eml/2012 (Том №1
а.с.64-66), порівняння цін продажу та
собівартості товарів по рахунках
№10/Eml/2012 і 6/Eml/2012 (Том №1 а.с.63), виписки по
особовому рахунку №5405 ТОВ
«Акваформ Україна» від 16 січня 2012 року,
20 лютого 2012 року, 28 лютого 2012 року, 12
березня 2012 року, 13 березня 2012 року, 23
квітня 2012 року, 27 квітня 2012 року, 7
травня 2012 року, 28 травня 2012 року, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів на території України, довідку
№89 від 4 липня 2012 року про фінансові
зобов'язання покупця перед продавцем,
які прямо стосуються купівлі-продажу
оцінюваних товарів (Том №1 а.с.67).

У відповіді Житомирської митниці від 17
липня 2012 року №8/4/8-57/4687 зазначено, що
калькуляція фірми виробника складена
без чіткого відображення суми для
прибутків та загальних витрат щодо
відповідних умов постачання товару, що
дорівнюють сумі, яка здебільшого
відображається під час продажу товарів
того самого класу або виду, що й товари,
які виготовляються виробниками в
країні експорту для експорту до країни
імпорту, надані позивачем
бухгалтерські документи не дають
можливості перевірити цінову
інформацію реалізації таких товарів,
тому надані позивачем документи не
можуть бути використані для
підтвердження заявленої митної
вартості. (Том №1 а.с.51).

Позивачем додатково за власним
бажанням були надані й інші документи
для підтвердження заявленої у
декларації митної вартості товарів:
вантажно-митні декларації
№101000009/2011/017170 від 21 грудня 2011 року,
№101000009/2011/016686 від 14 грудня 2011 року,
№101060000/2012/001469 від 9 лютого 2012 року,
№101060000/2012/000976 від 26 січня 2012 року (Том №1
а.с.52-59), згідно яких митну вартість на
товар «меблі для ванних кімнат» було
визначено за першим методом і товар
Житомирською митницею випущено у
вільний обіг. Спірних питань щодо
визначення митної вартості товару по
зазначеним вантажно-митним
деклараціям не було.

АТ «АКВАФОРМ» (Польща) - продавець по
контракту, є єдиним учасником
(засновником) ТОВ «Акваформ Україна».
Це не позбавляє декларанта
використовувати 1 метод визначення
митної вартості товарів, оскільки
відповідно до частини 7 статті 267
Митного кодексу України 2002 року при
продажу товарів між пов'язаними
особами вартість операції береться за
основу для визначення митної вартості
оцінюваних товарів за першим методом,
якщо декларант доведе, що така вартість
є максимально наближеною до вартості
однієї з нижченаведених операцій, яка
здійснювалася одночасно з оцінюваними
товарами або майже в той же час: 1)
вартості операції при продажу
непов'язаним покупцям ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів для
експорту в Україну; 2) митної вартості
ідентичних або подібних (аналогічних)
товарів, визначеної згідно з
положеннями статті 271 цього Кодексу; 3)
митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів,
визначеної згідно з положеннями статті
272 цього Кодексу.

Відповідно пункту 9 Постанови №1766 Для
підтвердження заявлених відомостей
про митну вартість товарів у разі, коли
продавець та покупець пов'язані між
собою, декларант подає за наявності
митному органові: бухгалтерські та
банківські документи покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; документи, що підтверджують
участь продавця у здійсненні розподілу
прибутку, одержаного від провадження
діяльності покупцем, якщо продавець є
власником акцій або частини статутного
капіталу покупця; довідку про
відсутність у покупця фінансових
зобов'язань перед продавцем, які прямо
чи опосередковано стосуються
купівлі-продажу оцінюваних товарів;
бухгалтерські документи виробника, що
підтверджують вартість товарів;
довідку про вартість у
країні-експортері товарів, що є
ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам.

Відповідно до пункту 11 Порядку №1766 для
підтвердження митної вартості товарів
на вимогу митного органу декларант
зобов'язаний подати додаткові
документи. Посадова особа митного
органу у графі «Для відміток митниці»
декларації митної вартості робить
запис про необхідність подання
додаткових документів, що
підтверджують митну вартість товарів,
із складенням переліку, зазначає дату і
прізвище та ставить свій підпис.
Декларант ознайомлюється з таким
записом, зазначає під ним дату,
прізвище та ставить свій підпис.
Посадова особа митного органу не має
права вимагати від декларанта
документи, не зазначені у графі «Для
відміток митного органу». Для
підтвердження заявленої декларантом
митної вартості оцінюваних товарів
можуть подаватися: договір з третіми
особами, що пов'язаний з договором
(контрактом) про поставку товарів,
митна вартість яких визначається,
рахунки про здійснення платежів третім
особам на користь продавця; рахунки про
сплату комісійних, брокерських
(посередницьких) послуг, пов'язаних з
виконанням умов договору (контракту),
відповідна бухгалтерська
документація, ліцензійний чи
авторський договір (контракт),
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс - листи) фірми - виробника товару,
калькуляція фірми - виробника товару,
копія вантажної митної декларації
країни відправлення, а в разі, коли в
такій країні товар розміщувався в
митному режимі, яким не передбачено
сплату податків і відповідно до якого
товар перебував під митним контролем -
копія вантажної митної декларації,
оформленої в попередній експорту
митний режим, висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, що мають
відповідні повноваження згідно із
законодавством, сертифікат про
походження товару, відомості про
якісні характеристики товару,
інформація зовнішньоторговельних та
біржових організацій про вартість
товару та/або сировини. Декларант за
власним бажанням подає інші документи
для підтвердження заявленої у
декларації митної вартості товарів.

Стосовно того, що відносини
пов'язаності покупця і продавця не
вплинули на ціну товарів Житомирською
митницею встановлено в акті перевірки
митного органу від 3 травня 2012 року
№11/12/101000000/ «Про перевірку системи
звітності та обліку товарів і
транспортних засобів TOB «Акваформ
Україна». В розділі 5 «Повнота
декларування митної вартості товарів,
у тому числі за рахунок достовірності
декларування транспортних витрат,
понесених при транспортуванні
вантажів» на сторінках 9, 10 акту митним
органом зазначено, що перевіркою
встановлено, TOB «Акваформ Україна» в
межах одного контракту у переважній
більшості випадків здійснювало
поставки від виробника товарів - Aquaform
S.A. Митна вартість товарів визначалась
методом за ціною договору щодо товарів,
які імпортуються (вартість операції).
Фактурна вартість заявлена
декларантом під час митного оформлення
відповідає вартості зазначеної у
документах, які знаходяться на
товаристві: рахунках-фактурах,
прайс-листах, пакувальних листах. Митна
вартість визначалась відповідно до
вимог статей 266-267 Митного кодексу
України. Фактів заниження заявленої
митної вартості комісією не виявлено.
(Том №2 а.с.88-93).

В зазначеному акті досліджено і не
встановлено порушень з боку TOB
«Акваформ Україна» щодо включення
транспортних витрат до ціни товару. В
акті зазначено, що міжнародні
перевезення вантажів у режимі імпорту
здійснювались іноземними
транспортно-експедиційними
компаніями. Відповідно до умов
поставки, витрати на транспортування,
завантаження, розвантаження,
розвантаження та обробку товарів,
пов'язані з їх транспортуванням, а
також витрати на страхування включені
до вартості товарів. Поряд з цим,
оскільки умови поставки DAP Житомир та DDU
Житомир передбачають, що всі витрати по
доставці товару покупцю несе
продавець, групою проведено перевірку
повноти включення контрагентами до
ціни товару витрат на їх
транспортування. Митницею було
направлено запит про надання
бухгалтерських документів до
транспортної компанії ТОВ
«Леонтранссервіс». В процесі вивчення
отриманих документів було встановлено,
що ТОВ «Леонтранссервіс» виступав як
перевізник. Замовником міжнародного
перевезення була компанія експедитор.
Оплату перевезення підтверджено
рахунками та податковими накладними.
(Том №2, а.с. 92).

У матеріалах справи міститься також
повідомлення АТ «АКВАФОРМ» (Польща) від
13 грудня 2012 року щодо складу
собівартості кожного продукту (Том №1,
а.с. 141). Відповідно до даних пояснень до
складу собівартості кожного продукту
входять прямі та непрямі витрати
виробництва. Прямі витрати складаються
з вартості використаних в процесі
виробництва матеріалів, а до непрямих
витрат входять: витрати на оплату праці
працівників і майстрів, витрати на брак
у виробництві (матеріалів), витрати на
рекламації, витрати виробництва, у тому
числі: витрати на амортизацію
обладнання, витрати на оплату орендної
плати приміщень виробничого процесу,
витрати на утримання приміщень і
обладнання, витрати на ремонт, витрати
на використання енергії.

Щодо включення сплачених сум податку
на додану вартість до податкового
кредиту. Представник позивач надав до
суду податкові декларації з податку на
додану вартість за квітень 2012 року та
за червень 2013 року (Том №2, а.с. 106-108, 118-120)
та пояснив, що спочатку суми податку на
додану вартість сплачені при ввезенні
товару у квітні 2012 року були включені
до податкового кредиту за квітень 2012
року та у подальшому у червні 2013 року
сума податкового кредиту була
відкоригована у сторону зменшення. На
підтвердження зменшення суми
податкового кредиту у червні 2013 року
представник позивача надала до суду
митні декларації за якими товариством
ввозився товар у червні 2013 року і на
підставі яких було сформовано
податковий кредит за червень 2013 року
(Том №2, а.с. 109-117). Відповідно до митних
декларацій за червень 2013 року
товариством сплачено 130714 грн 21 коп.
податку на додану вартість, а
відповідно до податкової декларації з
податку на додану вартість за червень
2013 року заявлено до податкового
кредиту 127635 грн., таким чином різниця
між сплаченим податком на додану
вартість та заявленим податковим
кредитом становить 3079 грн 21 коп.,
позивач просить стягнути 3078 грн 75 коп.

Згідно із частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оскільки відповідач не довів
правомірності оскаржуваних рішення
про коригування митної вартості товару
№101060000/2012/300320/1 від 18 квітня 2012 року,
картки відмови у митному оформленні
(випуску) чи пропуску товарів
№101060000/2/00213 від 18 квітня 2012 року та
рішення від 17 липня 2012 року №8/4/8-57/4687 та
враховуючи те, що позивач подав
відповідачу достатньо документів для
підтвердження митної вартості товарів,
зазначені рішення є необґрунтованими
та протиправними.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, а тому задовольняє їх у
повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 71, 86, 94, 128, 159-163
Кодексу адміністративного судочинства
України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
рішення Житомирської митниці про
визначення митної вартості товарів
№101060000/2012/300320/1 від 18 квітня 2012 року,
картку відмови Житомирської митниці в
митному оформленні товарів №101060000/2/00213
від 18 квітня 2012 року, рішення
Житомирської митниці №8/4/8-57/4687 від 17
липня 2012 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Акваформ Україна" 3078
грн 75 коп. надміру сплаченого податку
на додану вартість.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Акваформ Україна" 210
грн 00 коп. на відшкодування витрат зі
сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили у
порядку встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції за правилами
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 18
березня 2014 р.