Справа № 251/8871/13-а
Суддя: Токаренко М. А.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

02.04.2014 року Калінінський районний
суд м. Горлівки Донецької області

у складі: головуючого - судді
М.А. Токаренко

при секретарі
Т.М. Заманягра

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Горлівка
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду
України в Калінінському районі м.
Горлівки про визнання дій
неправомірними та зобов`язання вчинити
певні дії,-

В С Т А
Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до
відповідача, вказавши що має статус
учасника ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи.

В 1986 році згідно наказу
підприємства за місцем роботи був
відряджений з 30 липня 1986 року по 11
серпня 1986 року в м. Чорнобиль для
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Протягом вказаного часу працював на
цементовозі, а саме перевозив будівну
суміш безпосередньо до реактора
атомної електростанції. За час
знаходження в Чорнобилі отримував дозу
опромінення в 2,5 бера кожен час.

В травні 2013 року позивач звернувся
до УПФУ в Калінінському районі м.
Горлівки із заявою про призначення
пенсії відповідно до вимог ст. 55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Однак рішенням відповідача за № 52 від 31
травня 2013 року йому було відмовлено у
призначені пенсії.

ОСОБА_1 вважає, що, що відповідач
відмовляючи у призначені пенсії з
вищевказаних підстав порушив його
право та вимоги діючого законодавства
України, тому вимушений звернутись в
суд із вказаним позовом, в якому просив
суд постановити рішення, яким визнати
дії відповідача неправомірними та
зобов`язати УПФУ в Калінінському
районі м. Горлівки призначити з 16
березня 2013 року призначити йому пенсію
відповідно до вимог ст. 55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В судовому засіданні позивач
наполягав на задоволенні позову, надав
пояснення аналогічні викладеним у
позовній заяві.

Представник відповідача позов не
визнала зазначивши, що ОСОБА_1
відмовлено в призначені пенсії, як
ліквідатору наслідків аварії на
Чорнобильскій АЕС з тих підстав, що при
звернені із заявою, про призначення
пенсії до УПФУ, позивач не надав
довідку передбачену Постановою
Державного Комітету СРСР по праці та
соціальних питань № 122 від 9 березня 1988
року форми Ф.122, яка є основним
документом, що визначає час виконання
робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС
безпосередньо в зоні відчуження. У разі
неможливості надання такої довідки для
визначення права на отримання
зазначеної пенсії можуть служити інші
документи, що стверджують період
роботи в зоні відчуження , а саме:
довідки про період роботи в зоні,
табелі обліку робочого часу за період
роботи в зоні, населений пункт,
подорожні листи для водіїв, копії
відомостей (особливих рахунків) на
виплату заробітної плати. Позивачем
вказані документи надані не були.

Суд вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, приходить
до наступних висновків.

Згідно ст. 15 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» підставами
для визначення статусу учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС є період роботи
(служби) у зоні відчуження, що
підтверджено відповідними
документами.

Як вбачається з наказу
Калінінського автотранспортного
підприємства № 21490 № 260 від 28 липня 1986
року (а.с.14), позивача як водія
цементовозу було командировано в район
Чорнобильської АЕС з 30 липня 1986 року по
11 серпня 1986 року. З копії трудової
книжки вбачається, що у вказаний період
ОСОБА_1 в цей час працював на вказаному
підприємстві в якості водія (а.с.6-13).
Командировочним посвідченням
підтверджується факт перебування
ОСОБА_1 в м. Чорнобиль протягом
дванадцяти днів в період з 30 липня по 11
серпня 1986 року в зоні ЧАЕС (а.с.15). За
відпрацьований час по ліквідації
аварії на Чорнобильській АЕС позивачу
було нараховано та сплачено заробітну
плату за основним місцем роботи (а.с.16).
Зазначене узгоджується з довідкою
підприємства (а.с.17). Державною
адміністрацією автомобільного
транспорту підтверджується той факт,
що ОСОБА_1 значиться за списками осіб,
що працювали водіями в 1986 році на
роботах пов`язаних з ліквідацією
наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.18).

У відповідності з вимогами ст. 65
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
видаються посвідчення, виготовлені за
зразками затвердженими Кабінетом
Міністрів України.

Оскільки факти виконання своїх
трудових обов`язків ОСОБА_1 в зоні
аварії на ЧАЕС не ставились під сумнів,
20 лютого 2013 року позивачу було видано
посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС
Серії НОМЕР_1.

Посвідчення «Учасник
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС є документом, що
підтверджує статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та надають право
користування пільгами, встановленими
цим Законом.

Статтею 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України «Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування».

Документи, на відсутність
яких, посилався відповідач відмовляючи
ОСОБА_1 у призначені пенсії є лише
підставою для визначення статусу
позивача, як ліквідатора наслідків
аварії на ЧАЕС.

При таких умовах, суд приходить
до висновку, що позивач надав в УПФУ
Калінінського району м. Горлівки
документ, який підтверджує його статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС і відповідно
надає йому право на користування
пільгами встановленими Законом № 796-Х11
від 28 лютого 1991 року, у тому числі і
призначення пенсії із зменшенням
пенсійного віку.

Таким чином неправомірна
відмова відповідача у призначені
пенсії позивачу призвела до звуження
обсягу його прав, які існують в державі
для відповідної категорії громадян.

З урахуванням викладених
обставин, суд визнає дії відповідача з
відмови у призначені пенсії
протиправними та вважає за необхідне
зобов'язати відповідача здійснити
призначення пенсії ОСОБА_1відповідно
до Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

На підставі ст.ст. 15,55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», керуючись ст.ст. 11, 71, 86,
158-163 КАС України, суд -

П О С Т
А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України в
Калінінському районі м. Горлівки про
визнання дій неправомірними та
зобов`язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Визнати неправомірними дії
Управління Пенсійного Фонду України в
Калінінському районі м. Горлівки щодо
відмови ОСОБА_1, щодо призначення
пенсії як особі, яка постраждала від
наслідків Чорнобильської катастрофи.

Зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України в Калінінському районі м.
Горлівки з 16 березня 2013 року призначити
ОСОБА_1 пільгову пенсію відповідно до
статті 55 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подаються
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення протягом 10 днів з дня її
проголошення, а в разі складання
постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України - з дня
складення в повному обсязі.

Суддя:
М.А. Токаренко