Справа № 750/10270/13-а (2а/750/1095/13)
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 року
м. Київ К/800/2345/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І., Лиска Т.О.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Чернігові, третя особа без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Публічне акціонерне
товариство виробничо-торгова фірма
«Сіверянка» про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії, касаційне
провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
на ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року та постанову Деснянського
районного суду м. Чернігова від 11
листопада 2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2013 року позивач - ОСОБА_4
звернулась до суду першої інстанції з
позовом в якому просила визнати
протиправними дії відповідача - УПФ
України в м. Чернігові щодо відмови в
призначенні їй пенсії за віком на
пільгових умовах та зобов'язати
відповідача призначити вказану пенсію
з дня її звернення із заявою до про
призначення такої.

Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 11 листопада 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року, адміністративний позов
задоволено.

Суди попередніх інстанцій мотивували
свої рішення тим, що позивачем подано
відповідачу необхідні документи на
підтвердження пільгового стажу якими
підтверджується наявність такого, тому
наявні підстави для призначення пенсії
позивачу відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

У поданій касаційній скарзі відповідач
заявив вимоги про скасування рішень
судів першої та апеляційної інстанції,
як таких, що постановлені із порушенням
норм матеріального і процесуального
права, ухвалити нову постанову, якою у
задоволенні адміністративного позову
відмовити.

У доводах касаційної скарги, скаржник
зазначає, що позивач не надав повну
інформацію на підтвердження
пільгового стажу, а тому йому не можна
призначати пенсію.

Касаційний розгляд справи проведено в
попередньому судовому засіданні,
відповідно до статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступні обставини.

Позивач працювала на посаді учениця
клеїльника з 01.08.1984 року до 31.10.1984 року
та клеїльник з 31.10.1984 року до 26.05.1992 року
на Чернігівській фабриці
гумотехнічних виробів, згідно трудової
книжки (а.с. 6-10), і виконувала роботи
безпосередньо у виробництві засобів
хімічного захисту з 01.08.1984 року по 31.12.1991
року, згідно довідки ПАТ «Сіверянка» №
77 від 14.06.2012 року (а.с. 13)

Позивач зверталась до відповідача із
заявою про призначення їй пенсії за
віком на пільгових умовах за Списком №
2 згідно Постанови Ради Міністрів СРСР
№ 1173 від 22.08.1956 р. Однак, 01.10.2013 року
відповідачем відмовлено в призначені
пенсії за віком на пільгових умовах за
Списком № 2 (а.с. 14 ).

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку, що зазначена
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
мотивів.

Згідно до ст. 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсія призначається з
дня звернення за пенсією, крім
наступного випадку, коли пенсія
призначається з більш раннього строку,
якщо звернення за пенсією відбулося не
пізніше трьох місяців з дня досягнення
особою пенсійного віку, за умови
наявності необхідного пільгового
стажу.

Відповідно до п. «б» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
право на пенсію за віком на пільгових
умовах мають працівники, зайняті
повний робочий день на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
Списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно ст. 12 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», право на
пенсію за віком мають жінки - після
досягнення 55 років і при стажі роботи
на менше 20 років.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого ст. 12
цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Судами попередніх інстанцій вірно
встановлено, що позивач має достатній
пільговий стаж роботи та їй може бути
призначена пенсія зі зменшенням
пенсійного віку в порядку ч. 3 ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» визначено, що основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка, а в разі
відсутності її чи відповідних записів
у ній наявність трудового стажу
підтверджується в поряду
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з п. 20 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 637 від 12 серпня 1993 року, у тих
випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

З матеріалів справи вбачається, що
період роботи учнем клеїльника з 01.08.1984
року до 31.10.1984 року та клеїльником з
31.10.1984 року до 26.05.1992 року, позивач
підтверджувала трудовою книжкою та
довідкою ПАТ «Сіверянка» № 77 від
14.06.2012 року, достовірність даних
вказаних у них відповідачем не
оспорювалась.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків
№ 1 та № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників при обчисленні
стажу роботи, що дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах,
затвердженого наказом Міністерства
раці та соціальної політики України
від 18 листопада 2005 року № 383
передбачено, що при визначенні прав на
пенсію за віком на пільгових умовах
застосовуються списки, що чинні на
період роботи особи.

У період роботи позивача на
виробництві засобів хімічного захисту
були шкідливими і давали право на
державну пенсію на пільгових умовах за
списком № 2, затвердженим постановою
Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року
та за списком № 2, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10
від 26.01.1991 року.

Відповідно до Списку № 2, Розділ XI
«Хімічне виробництво», затвердженому
Постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 р. № 1173, в розумінні Постанови
Державного комітету Ради Міністрів
СРСР по питаннях праці і заробітної
плати від 02.04.1976 року № 81/8, право на
пільгове пенсійне забезпечення мають
робітники, якщо у списках № 1 та 2
вказані виробництва та цехи без
перерахування професій і посад
незалежно від займаної посади та
найменування професії.

Відповідно до Списку № 2, Розділ ХІ
«Хімічне виробництво», затвердженому
Постановою Кабінету Міністрів СРСР від
26.01.1991 року № 10, право на пільгове
пенсійне забезпечення мають
працівники зайняті повний робочий день
на роботах по виробництву засобів
хімічного захисту код.2110А010.

Таким чином, суди попередніх інстанцій
правильно встановили, що в трудовій
книжці позивача є відомості, які
підтверджують її трудовий стаж, що
надає їй право на отримання пільгової
пенсії за Списком № 2 і наявність
вказаного стажу підтверджено
уточнюючою довідкою ПАТ «Сіверянка» №
77 від 14.06.2012 року.

При цьому, суди попередніх інстанцій
правильно врахували, що оскільки
позивач працювала на роботах,
передбачених Списком № 2 і після 010.01.1992
року, то пенсія їй повинна призначатись
відповідно до ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Враховуючи вищевикладене, правильним є
висновок судів попередніх інстанцій,
що позивачем подано відповідачу
необхідні документи на підтвердження
пільгового стажу якими
підтверджується наявність такого, тому
наявні підстави для призначення пенсії
позивачу відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» із зменшенням
пенсійного віку.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 КАС України суд
касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що при
ухваленні оскаржуваних судових рішень,
суди попередніх інстанцій не допустили
порушень норм матеріального та
процесуального права, які могли б бути
підставою для скасування чи зміни
судових рішень.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 220-1, 230, 231 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
відхилити, а ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 18 грудня 2013 року та постанову
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 11 листопада 2013 року у
справі № 750/10270/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді:
І.Я. Олендер

В.І. Бутенко

Т.О. Лиска