Справа № 2а-1909/2010
Суддя: Салтан Л. Г.
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 2а-1909/2010
Провадження 6-а/337/55/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

24.03. 2014 р.
Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - Салтан
Л.Г.,

при секретарі - Гальцевій К.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про
зміну порядку виконання судового
рішення та відновлення пропущеного
строку на виконання рішення суду, -

В С Т А
Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з
заявою про зміну порядку виконання
судового рішення та відновлення
пропущеного строку на виконання
рішення суду по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя
про визнання дій неправомірними,
зобов'язання здійснення перерахунку та
виплати щомісячної державної допомоги
«Дітям війни», мотивуючи тим, що
набрав законної сили Закон України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень». Просить змінити
спосіб і порядок виконання постанови
суду, а саме замінити стягувача на
Державне казначейство пропущений
строк для звернення з питання
виконання до Державного казначейства.

Заявник ОСОБА_1, боржник - УПФУ в
Хортицькому районі м.Запоріжжя та
Управління Державного казначейства
Хортицького району м.Запоріжжя в
судове засідання не з'явились, причину
неявки суду не повідомили, про розгляд
справи сповіщені своєчасно, їх неявка
не перешкоджає розгляду заяви у
відповідності до ст. 263 КАС України.

Суд, перевіривши матеріали
справи, вважає, що заява ОСОБА_1
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Постановою Хортицького районного
суду м.Запоріжжя від 14.03.2011 року (справа
№ 2а-1909/2011р. зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в Хортицькому
районі Запорізької області здійснити
перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 з
07.04.2010 року, виходячи з розміру 30%
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», та ч.1
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» починаючи з 07.04.2010 року з
урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період.

Згідно зі ст. 23 Бюджетного кодексу
України, будь-які бюджетні зобов'язання
та платежі з бюджету можна здійснити
лише за наявності відповідного
бюджетного призначення. Бюджетні
призначення встановлюються законом
про Державний бюджет України чи
рішенням про місцевий бюджет у порядку,
визначеному Бюджетним кодексом
України.

Відповідно до п.п. 5, 6 статті 51
Бюджетного кодексу України
розпорядники бюджетних коштів беруть
бюджетні зобов'язання та провадять
видатки тільки в межах бюджетних
асигнувань, встановлених кошторисом.
Будь-які зобов'язання, взяті фізичними
та юридичними особами за коштами
Державного бюджету України без
відповідних бюджетних асигнувань або ж
з перевищенням повноважень,
встановлених Бюджетним кодексом
України та законом про Державний
бюджет України, не вважаються
бюджетними зобов'язаннями. Витрати
державного бюджету на покриття таких
зобов'язань не можуть здійснюватися.

Водночас, з 01 січня 2013 року набрав
чинності Закон України від 05.06.2012р.
№4901-VI «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», яким
встановлюються гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
«Про виконавче провадження», та
особливості їх виконання.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

Оскільки витрати, пов'язані з
виконанням судових рішень в бюджетних
призначеннях відсутні, додаткових
асигнувань на рахунки Управління не
надходило, а його кошторисом вказані
видатки не передбачені, відтак
здійснити виплату належних стягувачу
сум можливо лише шляхом примусового
списування (стягнення) коштів з
відповідних рахунків, відкритих в
органах Державного казначейства.

Відповідно до ст. 22 Конституції
України конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 263 КАС України,
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду, що видав
виконавчий лист, із поданням, а сторона
виконавчого провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно із інформаційним листом
Вищого адміністративного суду України
№ 846/12/13-13 від 13.06.2013 р. щодо
трудностей, що виникли при виконання
рішень, ухвалених у справах пов'язаних
із соціальними виплатами, у цій
категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат лише у
випадку, якщо виконано рішення суду в
частині нарахування такої суми.

Судом встановлено, що боржник в
добровільному порядку не виконує
рішення суду. ОСОБА_1 не є стороною
виконавчого провадження.

Виконавчий лист, виданий
Хортицьким районним судом м.Запоріжжя
12.11.2013 року з відміткою про строк
пред'явлення виконавчого листа до
виконання до 29.10.2013 року.

Тобто виконавчий лист був виданий
судом на вимогу стягувача вже після
закінчення строк на пред'явлення
виконавчого листа до виконання.

Питання щодо зміни зобов'язання
боржника здійснити виплати на
стягнення цих виплат судом не
вирішувалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 КАС
України, стягувачам, які пропустили
строк для пред'явлення виконавчого
листа до виконання з причин, визнаних
судом поважними, пропущений строк може
бути поновлено.

Проте, заявником не надано жодних
доказів того, що строк предявлення
виконавчого листа у справі № 2а-1909/2010
був нею пропущений з поважних причин.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 261 ч.1, 263 КАС України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
зміну порядку виконання судового
рішення та відновлення пропущеного
строку на виконання рішення суду -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в
5-дневний строк з дня винесення ухвали
апеляційної скарги.

Суддя:
Л.Г. Салтан