Справа № 802/509/14-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

31 березня 2014 р.
Справа № 802/509/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Сала
П.І.,

за участю

секретаря судового засідання:
Колос М.С.,

представника позивача:
Левицького В.М.,

представника відповідача (третьої
особи): Бабія Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: публічного акціонерного
товариства "Бершадьмолоко"

до: Бершадської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: Головне управління
Міндоходів у Вінницькій області

про: визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

19.02.2014 року публічне акціонерне
товариство "Бершадьмолоко" (далі - ПАТ
"Бершадьмолоко") звернулося до суду з
адміністративним позовом, у якому
просить визнати протиправним і
скасувати податкове
повідомлення-рішення Бершадської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області (далі -
Бершадська ОДПІ) за № від 14.01.2014
року про збільшення позивачу грошового
зобов'язання з ПДВ на суму 13 672 162,50 грн.,
в тому числі 10 937 730 грн. за основним
платежем і 2 734 432,50 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Позовні вимоги мотивує тим, що за
результатами документальної
позапланової виїзної перевірки ПАТ
"Бершадьмолоко" з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2012 року по
31.12.2012 року відповідачем було складено
акт № 153/22/00418018 від 26.12.2013 року про
порушення товариством п. 198.1 ст. 198, п.
198.2, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті
чого занижено податок на додану
вартість на загальну суму 10 908 406 грн., а
також порушення п. 198.1, п. 198.3, п. 198.4, п. 198.6
ст. 198 ПК України, внаслідок чого не
перераховані на спеціальний рахунок
суми компенсації, не виплачені
сільськогосподарським
товаровиробникам або виплачені з
порушенням встановленого терміну,
вважаються такими, що використані не за
призначенням і підлягають стягненню з
державного бюджету в загальній сумі 29
324 грн. На підставі вказаного акту
перевірки 14.01.2014 року Бершадською ОДПІ
прийнято оскаржуване податкове
повідомлення-рішення, яке, на думку
позивача, є протиправним і такими, що
підлягає скасуванню. Зокрема ПАТ
"Бершадьмолоко" посилається на те, що
перевіркою не встановлено завищення
або заниження товариством доходів, які
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, та витрат, які
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, завищення податку на
прибуток, заниження або завищення
задекларованих суб'єктом
господарювання показників у рядку 1
Декларації "Операції на митній
території, що оподатковуються за
ставкою 20%", у рядку 02.1 "Операції, що
оподатковуються за нульовою ставкою:
експортні операції", у рядку 01
Декларації "Операції на митній
території України", що оподатковується
за основною ставкою. Крім того,
висновки відповідача, що були зроблені
під час проведення попередньої
перевірки і оформлені актом перевірки
№ 89/22/00418018 від 11.10.2013 року за майже той
самий період, є протилежними висновкам
щодо правильності декларування ПАТ
"Бершадьмолоко" доходів та витрат, що
зазначені в акті №153/22/00418018 від 26.12.2013
року. Також позивач вважає, що
податковий орган безпідставно
стверджує про завищення товариством
податкового кредиту на суму 10 908 406 грн.
у зв'язку з придбанням кондитерських
виробів у ДП "КК "Рошен", оскільки
вартість реалізації товару на експорт
у спірний період завжди була вищою, ніж
вартість придбання таких виробів (без
урахування ПДВ). При цьому просить суд
врахувати, що операції за договором
комісії для ПАТ "Бершадьмолоко" є
сталими, мало ризикованими, не
потребують значних адміністративних і
трудових ресурсів та спрямовані на
отримання доходу. Тому придбання
кондитерських виробів і їх наступна
реалізація за договором комісії на
експорт є вигідним напрямом
господарської діяльності ПАТ
"Бершадьмолоко". Крім того зазначає, що
передача товару від постачальника та
передача товару для реалізації на
експорт здійснювались в м. Яготині
Київської області, що є економічно
доцільним для товариства. Водночас
"фізичне непереміщення товару", на яке
посилається податковий орган, в
сучасних умовах розвитку логістики
відповідає закону, умовам поставки
згідно з ІНКОТЕРМ та звичайній
господарській практиці і не може бути
доказом недійсності чи невиконання
укладеного договору купівлі-продажу
(поставки). Придбання, реалізація,
проведення експорту товару, а також
фактичне виконання договору комісії
підтверджуються усіма необхідними
первинними документами. При цьому
відповідач не ставить під сумнів
неповноту, недостовірність або
суперечливість цих документів. Також
позивач вказує на те, що Бершадською
ОДПІ не надано жодних доказів
зменшення розміру задекларованого ДП
КК "Рошен" обсягу податкових
зобов'язань з ПДВ, нарахованих у зв'язку
з продажем товарів ПАТ "Бершадьмолоко",
хоча дана обставина є істотною,
оскільки позивача фактично зобов'язано
повторно сплатити ПДВ щодо одних і тих
ж самих господарських операцій. Крім
того, позивач вважає безпідставним
висновок Бершадської ОДПІ про
фіктивність та відсутність ознак
реального здійснення господарської
діяльності ПАТ "Бершадьмолоко" з ТОВ
"Білдінг груп Плюс", ТОВ "Крайдіс Інвест"
та ТОВ "РДК-Капітал", посилаючись на те,
що характер здійснених спірних
операцій повністю відповідає меті
господарської діяльності товариства, а
отримані ним від контрагентів
податкові накладні та інші первинні
документи містять всі обов'язкові
реквізити, передбачені чинним
податковим законодавством.

Ухвалою Вінницького окружного
адміністративного суду від 12.03.2014 року
на підставі ч. 2 ст. 53 КАС України
третьою особою, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача залучено Головне
управління Міндоходів у Вінницькій
області (далі - ГУ Міндоходів у
Вінницькій області).

У судовому засіданні представники
позивача повністю підтримали заявлені
позовні вимоги та надали пояснення
згідно з обґрунтуваннями, наведеними у
позовній заяві та письмових поясненнях
(том ІV, а.с. 33-38). Додатково зазначили, що
відсутність у Єдиному державному
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (далі - ЄДРПОУ) такого
виду діяльності ПАТ "Бершадьмолоко" як
оптова торгівля кондитерськими
виробами не може свідчити про
неможливість здійснення господарських
операцій з ДП "КК "Рошен". Просять
зважити на те, що Класифікація видів
економічної діяльності (КВЕД)
установлює основи для підготовки і
поширення статистичної інформації за
видами економічної діяльності, однак
класифікація не завжди відповідає всім
потребам користувачів за межами
статичної системи, у зв'язку з чим
можуть виникнути суперечності
стосовно юридичного використання коду
КВЕД. Крім того, ані відповідач, ані
відповідний орган статистики з часу
укладення договорів поставки та
комісії у січні 2009 року не висував
жодних претензій до ПАТ "Бершадьмолоко"
щодо відсутності в ЄДРПОУ такого виду
господарської діяльності. Крім того,
вважають безпідставними і надуманими
доводи відповідача про збитковість
господарських операцій ПАТ
"Бершадьмолоко" з реалізації
придбаного у ДП "КК "Рошен" товару на
експорт, оскільки в дійсності вони були
прибутковими. Просять суд
адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача, який
одночасно представляє інтереси
третьої особи ГУ Міндоходів у
Вінницькій області, в судовому
засіданні вимоги позивача заперечив з
підстав, наведених у письмових
запереченнях на адміністративний
позов (том V, а.с. 1-14, 28-32), а також
додаткових письмових поясненнях (том V,
а.с. 34-37). Наполягає на тому, що при
проведенні документальної
позапланової перевірки ПАТ
"Бершадьмолоко" і прийнятті
оскаржуваного рішення Бершадська ОДПІ
діяла відповідно до вимог чинного
законодавства, на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
законами України, а тому
адміністративний позов не може бути
задоволений.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, заслухавши пояснення
сторін і третьої особи, оцінивши інші
докази, які є у справі, суд доходить
висновку, що заявлений
адміністративний позов належить
задовольнити з огляду на таке.

Позивач ПАТ "Бершадьмолоко" як юридична
особа зареєстрований 20.08.1999 року (), перебуває на податковому
обліку у Бершадській ОДПІ та в спірний
період був платником ПДВ згідно із
свідоцтвом № 100255488 від 22.11.2009 року.

Встановлено, що на підставі направлень,
виданих Бершадською ОДПІ 02.09.2013 року за
№№ 63-66, відповідно до наказу
Бершадської ОДПІ № 99 від 30.08.2013 року,
прийнятого згідно з пп. 78.1.1, пп. 78.1.4 п. 78.1
ст. 78 ПК України, відповідачем
проведена документальна позапланова
виїзна перевірка ПАТ "Бершадьмолоко" з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2012 року по 31.12.2012 року.

За результатами перевірки складено акт
№ 89/22/00418018 від 11.10.2013 року (том І, а.с. 46-99),
яким зроблено висновки про порушення
позивачем вимог:

- п. 135.1, пп. 135.4.1 п. 135.4 ст. 135, пп. 138.1.1 п. 138.1
ст. 138 ПК України, в результаті чого
завищено податок на прибуток
підприємств на загальну суму 57 854 грн.;

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 України,
в результаті чого занижено податок на
додану вартість на загальну суму 10 908 406
грн.;

- п. 198.1, п. 198.3, п. 198.4, п. 198.6 ст. 198, п. 13
підрозділу 2 розділу ХХ ПК України,
внаслідок чого "не перераховані на
спеціальний рахунок, а також суми
компенсації, не виплачені
сільськогосподарським
товаровиробникам або виплачені з
порушенням встановленого терміну,
вважаються такими, що використані не за
призначенням і підлягають стягненню з
державного бюджету в загальній сумі 29
324 грн.";

- пп. 164.2.2 п. 164.2 ст. 164 ПК України, в
результаті чого виявлено
неоподаткування у 2012 році доходів, які
виплачувались громадянам за отримані
послуги (перевезення багажу) в сумі 114,90
грн.;

- п. 2.9, п. 3.5 "Положення про ведення
касових операцій у національні валюті
в Україні", внаслідок чого мало місце
перевищення встановленого ліміту
залишку готівки в касі на загальну суму
8 142,24 грн.

Не погодившись з вказаними висновками
перевірки, ПАТ "Бершадьмолоко" у
встановленому законом порядку подало
заперечення на акт перевірки за вих. №
1162 від 24.10.2013 року (том І, а.с. 124-133), за
наслідками розгляду яких Бершадською
ОДПІ позивача повідомлено про
залишення акта перевірки № 89/22/00418018 від
11.10.2013 року без змін (лист № 2972 від 30.10.2013
року).

В подальшому відповідачем було
прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 04.11.2013
року, яким ПАТ "Бершадьмолоко"
збільшено суму грошового зобов'язання
з ПДВ на 13 664 831,50 грн., з яких за основним
платежем - 10 908 406 грн. і за штрафними
(фінансовими) санкціями - 2 756 425,50 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням
контролюючого органу, 12.11.2013 року ПАТ
"Бершадьмолоко" в порядку
адміністративного оскарження подало
первинну скаргу на адресу ГУ
Міндоходів у Вінницькій області.

У зв'язку з поданням вказаної скарги,
відповідно до пп. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПК
України та на підставі наказу № 264 від
13.12.2013 року і направлень №№ 177-180 від
13.12.2013 року Бершадською ОДПІ проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка ПАТ "Бершадьмолоко" з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2012 року по 31.12.2012 року.

За результатами перевірки складено акт
№ 1539/22/00418018 від 26.12.2013 року (том І, а.с.
148-188), яким зроблено висновки про
порушення позивачем вимог:

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 України,
в результаті чого занижено податок на
додану вартість на загальну суму 10 908 406
грн.;

- п. 198.1, п. 198.3, п. 198.4, п. 198.6 ст. 198, п. 13
підрозділу 2 розділу ХХ ПК України,
внаслідок чого "не перераховані на
спеціальний рахунок, а також суми
компенсації, не виплачені
сільськогосподарським
товаровиробникам або виплачені з
порушенням встановленого терміну,
вважаються такими, що використані не за
призначенням і підлягають стягненню з
державного бюджету в загальній сумі 29
324 грн.";

- пп. 164.2.2 п. 164.2 ст. 164 ПК України, в
результаті чого на підставі виявлено
не оподаткування у 2012 році доходів, які
виплачувались громадянам за отримані
послуги (перевезення багажу) в сумі 114,90
грн.;

- п. 2.9, п. 3.5 "Положення про ведення
касових операцій у національні валюті
в Україні", внаслідок чого мало місце
перевищення встановленого ліміту
залишку готівки в касі на загальну суму
8 142,24 грн.

27.12.2013 року третьою особою ГУ
Міндоходів у Вінницькій області
прийнято рішення про результати
розгляду первинної скарги № 13797/10/10-02-11,
яким скасовано податкове
повідомлення-рішення Бершадської ОДПІ
№ від 04.11.2013 року в частині
застосованих штрафних (фінансових)
санкцій в сумі 21 993 грн., а в іншій
частині зазначене податкове
повідомлення-рішення залишено без
змін. Цим ж рішенням ПАТ "Бершадьмолоко"
збільшено суму основного платежу з
податку на додану вартість, визначену в
повідомленні-рішенні Бершадської ОДПІ
№ від 04.11.2013 року, на суму 29 324 грн.

Таким чином, з урахуванням рішення ГУ
Міндоходів у Вінницькій області про
результати розгляду первинної скарги
від 27.12.2013 року № 13797/10/10-02-11 та висновків
акту перевірки № 1539/22/00418018 від 26.12.2013
року Бершадською ОДПІ прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 14.01.2014 року, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з ПДВ на 13 672 162,50 грн., з них за основним
платежем 10 937 730 грн. і за штрафними
(фінансовими) санкціями - 2 734 432,50 грн.

Вищезазначене рішення суб'єкта владних
повноважень є предметом спору у цій
адміністративній справі. Надаючи йому
правову оцінку, суд виходить з таких
мотивів.

Як вбачається з акту № 1539/22/00418018 від
26.12.2013 року (том І, а.с. 159-164), перевіркою
повноти визначення податкового
кредиту ПАТ "Бершадьмолоко" за період з
01.07.2012 року по 31.12.2012 року встановлено
його завищення по операціях з
придбання кондитерських виробів на
загальну суму 10 908 406 грн., в тому числі
за липень 2012 року в сумі 1 506 142 грн., за
серпень 2012 року в сумі 1 996 720 грн., за
вересень 2012 року в сумі 2 214 414 грн., за
жовтень 2012 року в сумі 1 391 862 грн., за
листопад 2012 року в сумі 2 298 042 грн. та за
грудень 2012 року в сумі 1 501 226 грн.

При цьому контролюючий орган
стверджує, що ПАТ "Бершадьмолоко"
здійснило нетипові для товариства
операції з придбання і продажу на
експорт кондитерських виробів,
оскільки основним видом діяльності
товариства є виробництво молочних
виробів.

Перевіряючи обґрунтованість таких
висновків Бершадської ОДПІ суд
зазначає наступне.

Згідно із п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України,
що діяв на момент виникнення спірних
правовідносин, податковий кредит - це
сума, на яку платник податку має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного періоду, визначена згідно з
розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України
передбачено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та
складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

Датою виникнення права платника
податку на податковий кредит згідно із
п. 198.2 ст. 198 ПК України вважається дата
здійснення першої з подій: або дата
списання коштів з банківського рахунку
платника податку в оплату товарів
(робіт, послуг), дата виписки
відповідного рахунку (товарного чека) -
в разі розрахунків з використанням
кредитних дебетових карток або
комерційних чеків; або дата отримання
податкової накладної, що засвідчує
факт придбання платником податку
товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не
дозволяється включення до податкового
кредиту будь-яких витрат по сплаті
податку, що не підтверджені
податковими накладними.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України
податкова накладна повинна містити
зазначені окремими рядками: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної
особи-продавця або податкова адреса
фізичної особи-продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Пунктами 201.6, 201.8, 201.10 статті 201 ПК
України передбачено, що податкова
накладна є податковим документом і
підставою для нарахування сум податку,
що відноситься до податкового кредиту.
Право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку.

Отже, в разі видачі покупцю
контрагентом, який зареєстрований як
платник ПДВ, податкових накладних з
усіма необхідними реквізитами,
визначеним законом, такий покупець має
право на включення цього податку до
складу податкового кредиту за звітній
податковий період.

Встановлено, що у період з 01.07.2012 року по
31.12.2012 року позивач сформував
податковий кредит за результатами
господарських операцій з ДП "КК "Рошен"
(м. Київ, ).

Так, ПАТ "Бершадьмолоко" проводило
взаєморозрахунки з ДП "КК "Рошен" на
підставі договору поставки товару № 12
від 15.01.2009 року, предметом якого було
постачання кондитерської продукції,
кондитерської сировини, спецій та
продукції харчосмакової
промисловості, а також інших
продовольчих товарів згідно накладних
на оприбуткування
товарно-матеріальних цінностей.

Крім того, для реалізації придбаних
кондитерських виробів позивачем з ДП
"КК "Рошен" укладено договір комісії № 13
від 15.01.2009 року та договір від 31.12.2011
року б/н про внесення змін до договору
комісії, за якими ДП "КК "Рошен"
(Комісіонер) зобов'язується здійснити
від свого імені в інтересах ПАТ
"Бершадьмолоко" (Комітент) продаж на
своєму ринку кондитерських виробів на
умовах FCA-Яготин (відповідно до умов
Inkoterms-2000).

Відповідно до п. 1.2 договору комісії за
виконання доручення Комітент сплачує
Комісіонерові комісійну винагороду в
розмірі 1,2% від суми реалізації на
місяць, ціна товару за вирахуванням
вказаної винагороди не може бути
нижчою ціни Комітента.

Додатковою угодою № 1 від 19.01.2009 року до
договору комісії № 13 від 15.01.2009 року
внесено зміни до п. 1.2 договору та
визначено, що комісійна винагорода
становить 0,2% від суми реалізації на
місяць. Винагорода оподатковується ПДВ
за ставкою 20%.

На виконання умов договору комісії № 13
від 15.01.2009 року ПАТ "Бершадьмолоко"
передало ДП "КК "Рошен" кондитерські
вироби для подальшої реалізації.

Комісіонером укладено
зовнішньоекономічний контракт з
фірмою нерезидентом ТОВ "Рошен" (Росія),
у відповідності з яким у спірний період
нерезидент придбав кондитерські
вироби на загальну суму 54 817 523 грн. на
умовах FCA-Яготин.

Придбання кондитерських виробів
підтверджується актами виконаних
робіт до договору комісії від 15.01.2009
року № 13, товарними звітами
Комісіонера із зазначенням
номенклатури товарів, що були
реалізовані, їх кількості та ціни
реалізації, а також вантажно-митними
деклараціями щодо здійснення
експортних операцій.

Стверджуючи про нетиповість операцій з
придбання та продажу на експорт
кондитерських виробів, податковий
орган посилається на те, що основним і
суттєвим видом діяльності ПАТ
"Бершадьмолоко" є виробництво молочних
виробів, а не реалізація кондитерських
виробів. Крім того, у ЄДРПОУ відсутній
такий вид діяльності ПАТ
"Бершадьмолоко" як оптова торгівля
кондитерськими виробами.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 91 ЦК України
цивільна правоздатність юридичної
особи може бути обмежена лише за
рішенням суду, юридична особа може
здійснювати окремі види діяльності,
перелік яких встановлюється законом,
після одержання нею спеціального
дозволу (ліцензії).

Як вбачається зі змісту положень
Закону України "Про ліцензування
певних видів господарської діяльності"
оптова торгівля харчовими продуктами
(кондитерськими виробами) не підлягає
ліцензуванню.

Відтак, будь-яка юридична особа вправі
здійснювати оптову торгівлю харчовими
продуктами (кондитерськими виробами),
якщо це відповідає меті створення та
діяльності такого суб'єкта
господарювання.

Відповідно до витягу з ЄДРПОУ (том І,
а.с. 20-22) видами діяльності ПАТ
"Бершадьмолоко" є перероблення молока,
виробництва масла та сиру, оптова
торгівля молочними продуктами, яйцями,
харчовими оліями та жирами, роздрібна
торгівля іншими продуктами харчування
в спеціалізованих магазинах, надання в
оренду й експлуатацію власного чи
орендованого нерухомого майна, надання
в оренду автомобілів і легкових
автотранспортних засобів, забір,
очищення та постачання води.

Водночас пунктом 3.2 Статуту товариства
передбачено, що предметом його
діяльності є комерційна діяльність,
пов'язана з придбанням сировини,
матеріалів, реалізації готової
продукції та інших
товарно-матеріальних цінностей, а
також здійснення бартерних та
лізингових операцій; проведення
товарообміну, закупівля та реалізація
(оптова, оптово-роздрібна, роздрібна,
комісійна, консигнаційна) товарів,
торговельна діяльність у сфері оптової
торгівлі молочними виробами,
продуктами харчування, реалізація
продовольчих і непродовольчих товарів
тощо (том VІ, а.с. 1-32; том V, а.с. 209-240; том VI,
а.с. 1-32).

З огляду на викладене суд доходить
висновку, що такий вид діяльності як
оптова торгівля харчовими продуктами
(кондитерськими виробами) відповідає
(не суперечить) меті створення ПАТ
"Бершадьмолоко" та його господарській
діяльності.

Крім того, відповідно до розділу 1
"Сфера застосування" Національного
класифікатора України Класифікація
видів економічної діяльності ДК 009:2010,
затвердженого Наказом Державного
комітету з питань технічного
регулювання та споживчої політики від
11.10.2010 року № 457, Класифікація видів
економічної діяльності (КВЕД)
установлює основи для підготовки та
поширення статистичної інформації за
видами економічної діяльності.
Основний принцип КВЕД полягає в
об'єднанні підприємств, що виробляють
подібні товари чи послуги або
використовують подібні процеси для
створення товарів чи послуг (тобто
сировину, виробничий процес, методи,
технології). КВЕД призначений
забезпечувати статистичний облік
підприємств і організацій за видати
економічної діяльності, проведення
державних статистичних спостережень
економічної діяльності й аналізу
статистичної інформації на макрорівні,
зіставлення національної статичної
інформації з міжнародною через
застосування єдиної статистичної
термінології, статистичних одиниць і
принципів визначення та змінення видів
економічної діяльності підприємств і
організацій. Таким чином, КВЕД є
статичним інструментом для
впорядкування економічної інформації.

У свою чергу неподання органам
державної статистики даних для
проведення державних статичних
спостережень або подання їх
недостовірними, не в повному обсязі, не
за формою, передбаченою
звітно-статичною документацією, чи із
запізненням, порушення порядку ведення
ЄДРПОУ може бути підставою для
притягнення суб'єкта господарювання до
адміністративної відповідальності,
передбаченої ст. 186-3 КУпАП.

Разом із тим, відповідачем не надано
суду доказів того, що ПАТ
"Бершадьмолоко" допустило вказане
адміністративне правопорушення, тоді
як відсутність зареєстрованого КВЕД не
може мати іншого, окрім передбаченого
вище, правового наслідку, в тому числі
бути перешкодою для здійснення
статутного виду діяльності позивача.

Враховуючи наведене, суд приходить до
переконання, що незазначення в ЄДРПОУ
такого виду діяльності ПАТ
"Бершадьмолоко" як "оптова торгівля
кондитерськими виробами", не свідчить
про неможливість здійснення даного
виду діяльності, оскільки здійснення
спірних господарських операцій
відповідає установчим документам
товариства, меті його створення і
діяльності.

Також Бершадська ОДПІ обґрунтовує свій
висновок про нетиповість
господарських операцій ПАТ
"Бершадьмолоко" з ДП "КК "Рошен"
відсутністю економічної вигоди
позивача, "фізичного переміщення
товару", невнесенням номерів
сертифікатів відповідності до
документів, згідно яких передавались
кондитерські вироби.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України
одним із загальних принципів
цивільного законодавства є свобода
договору, зміст якого розкривається у
ст. 627 ЦК України, якою передбачено, що
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору.

Відтак, позивач вправі самостійно
вибирати контрагента та визначати
умови договору, в тому числі умови щодо
передачі (поставки) товару на комісію
та оплати вартості наданих послуг,
виконаних робіт або придбаних товарів.

Крім того, як встановлено судом,
загальний дохід ПАТ "Бершадьмолоко" від
продажу кондитерських виробів на
експорт становив 54 817 523 грн. (ставка ПДВ
- 0 %), а загальна вартість придбання цих
виробів включена до витрат, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, склала 54 542 029,39 грн.

Таким чином, фінансовий результат від
господарських операцій позивача з ДП
"КК "Рошен" становить + 275 493, 61 грн.

Посилаючись на збитковість
господарських операцій щодо продажу
кондитерських виробів на експорт,
відповідач визначив собівартість
реалізованих виробничих запасів
товариства з урахуванням податку на
додану вартість.

Однак, згідно з пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК
України об'єктом оподаткування є
прибуток із джерелом походження з
України та за її межами, який
визначається шляхом зменшення суми
доходів звітного періоду, визначених
згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу,
на собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та суму
інших витрат звітного податкового
періоду, визначених згідно зі статтями
138-143 цього Кодексу, з урахуванням
правил, встановлених статтею 152 цього
Кодексу.

Відповідно до п. 139.1.6 п. 139.1 ст. 139 ПК
України не включаються до складу
витрат суми податку на прибуток, а
також податків, установлених п. 153.3 ст.
153 та ст. 160 цього Кодексу; податку на
додану вартість, включеного до ціни
товару (роботи, послуги), що
придбаваються платником податку для
виробничого або невиробничого
використання, податків на доходи
фізичних осіб, які відраховуються із
сум виплат таких доходів згідно з
розділом ІV цього Кодексу.

Собівартість придбаних та
реалізованих товарів формується
відповідно до ціни їх придбання з
урахуванням ввізного мита і витрат на
доставку та доведення до стану,
придатного для продажу (п. 138.6 ст. 138 ПК
України).

Згідно з пп. 14.1.228 п. 14.1 ст. 14 ПК України
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг для
цілей розділу ІІІ цього Кодексу -
витрати, що прямо пов'язані з
виробництвом та/або придбанням
реалізованих протягом звітного
податкового періоду товарів, виконаних
робіт, наданих послуг, які визначаються
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку, що
застосовуються в частині, яка не
суперечить положенням цього розділу.

Відповідно до Положення (стандарт)
бухгалтерського обліку 16 "Витрати",
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України № 246 від 20.10.1999 року,
собівартість реалізованих товарів
визначається за Положенням
(стандартом) бухгалтерського обліку 9
"Запаси", де визначено, що первісною
вартістю запасів, що придбані за плату,
є собівартість запасів, яка
складається з таких фактичних витрат
як суми, що сплачуються згідно з
договором постачальнику (продавцю), за
вирахуванням непрямих податків.

В силу положень п. 198.3 ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Оскільки податок на додану вартість є
непрямим податком, що додається до ціни
товарів/послуг (ціни постачання), то
податок на додану вартість, сплачений
ПАТ "Бершадьмолоко" як платником ПДВ
при придбанні товару, що надалі
використовувався в оподаткованих ПДВ
операціях, не відноситься до витрат, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, а включається до
податкового кредиту.

Таким чином, собівартістю реалізованих
виробничих запасів ПАТ "Бершадьмолоко",
а саме кондитерських виробів для
товариства, є їх первісна вартість, яка
складається із сум, сплачених
постачальнику ДП "КК "Рошен" за придбані
товари за вирахуванням непрямих
податків, зокрема сум ПДВ, сплачених
останньому, що становить разом за
перевірений період 54 542 029,39 грн., тоді як
загальний дохід позивача від продажу
кондитерських виробів на експорт за
вирахуванням ПДВ за ставкою 0% становив
54 817 523 грн.

Крім того, посилаючись на збитковість
спірних господарської операції,
Бершадська ОДПІ вказує на те, що
комісійна винагорода ДП "КК "Рошен"
становила 1,2% від суми продажу. Тому,
враховуючи суму виплаченої винагороди,
ПАТ "Бершадьмолоко" зазнало втрат у
зв'язку з купівлею і подальшою
реалізацією на експорт кондитерських
виробів.

Однак, як вже зазначалося, додатковою
угодою № 1 від 19.01.2009 року до договору
комісії № 13 від 15.01.2009 року внесено
зміни до п. 1.2 договору та визначено, що
комісійна винагорода становить 0,2% від
суми реалізації на місяць. Винагорода
оподатковується ПДВ за ставкою 20% (том V,
а.с. 99).

Водночас проаналізувавши наявні у
справі акти виконаних робіт до
договору комісії № 13 від 15.01.2009 року,
судом встановлено, що в кожному випадку
реалізації продукції ДП "КК "Рошен" була
нарахована і виплачена комісійна
винагорода саме у розмірі 0,2% від суми
реалізації товару на місяць, а не 1,2% як
помилково стверджує відповідач.

З огляду на викладене доводи
податкового органу про збитковість
господарських операцій ПАТ
"Бершадьмолоко" з ДП "КК "Рошен" слід
вважати надуманими та
необґрунтованими. До того ж суд
зазначає, що ці доводи не узгоджуються
з висновками акту перевірки, в якому
про збитковість спірних операцій
взагалі не йшлося.

Крім того, Бершадська ОДПІ посилається
на відсутність економічної
доцільності для ПАТ "Бершадьмолоко" у
передачі товару від постачальника та
передачі товару на реалізацію на
експорт в м. Яготин.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, товар, придбаний позивачем у ДП
КК "Рошен", був вивезений за межі митної
території (експортований), що
підтверджується всіма необхідними
первинними документами, в тому числі
вантажними митними деклараціями. Дана
обставина визнається також і
податковим органом. При цьому слід
зазначити, що в ході проведеної
перевірки відповідачем не встановлено
фактів заниження або завищення
задекларованих ПАТ "Бершадьмолоко"
показників у рядку 1 Декларацій
"Операції на митній території, що
оподатковуються за ставкою 20%", а також
у рядку 02.1 "Операції, що
оподатковуються за нульовою ставкою:
експортні операції", у рядку 01
Декларації "Операції на митній
території України", що оподатковується
за основною ставкою.

Не береться судом до уваги і висновок
Бершадської ОДПІ про те, що правочини
між ПАТ "Бершадьмолоко" і ДП "КК "Рошен" є
удаваними і були укладені без наміру
настання цивільно-правових наслідків,
а винятково з метою отримання певної
преференції, зокрема права на
податковий кредит.

Так, сукупність первинних, платіжних,
звітних та інших документів, які
зазвичай супроводжують такого роду
операції, підтверджує фактичне
виконання за договором поставки № 12
від 15.01.2009 року та договором комісії № 13
від 15.01.2009 року і не дає підстав для
сумніву у їх реальності чи
безтоварності. Господарські операції
позивача з контрагентом ДП КК "Рошен"
мають сталий характер і тривають з 2009
року, а також відповідають
господарській діяльності позивача ПАТ
"Бершадьмолоко".

Натомість відповідач не заперечує
наявність та правильність оформлення
усіх необхідних первинних документів
та не надає суду належні і допустимі
докази, які б об'єктивно ставили під
сумнів здійснення цих операцій.

Крім того, відповідно до ст. 201 ЦК
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. В силу вимог частини 4 та
частини 5 статті 203 ЦК України правочин
має вчинятись у формі, встановленій
законом. Правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним. За
правилами, встановленими у статті 205 ЦК
України, правочин вважається вчиненим,
якщо поведінка сторін засвідчує їхню
волю до настання відповідних правових
наслідків.

Статтею 206 ЦК України передбачено, що
усно можуть вчинятися правочини, які
повністю виконуються сторонами у
момент їх вчинення, за винятком
правочинів, які підлягають
нотаріальному посвідченню та (або)
державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
недійсність.

Згідно із ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Інших підстав визнання правочину
нікчемним чинне законодавство не
передбачає.

Разом із тим, відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК
України правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним (презумпція правомірності).

Таким чином, головною підставою
вважати правочин нікчемним є його
недійсність, встановлена законом, а не
актами податкової перевірки.

Виходячи з вищенаведеного суд
приходить до висновку, що правочини між
ПАТ "Бершадьмолоко" та ДП "КК "Рошен" не
можуть бути визнаватися як нікчемні в
розумінні положень статті 203 ЦК
України, оскільки вони відповідають
волевиявленню та внутрішній волі їх
учасників і спрямовані на реальне
настання правових наслідків, а їх зміст
не суперечить чинним нормам
законодавчих актів та не порушує
моральні засади суспільства. Водночас
посилання на не типовість
господарської операції не може бути
свідченням її нікчемності чи
фіктивності (удаваності).

Отже, твердження відповідача з
посиланням на матеріали перевірки про
те, що діяльність позивача була
спрямована на здійснення операцій без
наміру настання цивільно-правових
наслідків, а з метою отримання права на
податковий кредит, судом оцінюються
критично, оскільки воно ґрунтуються на
припущеннях. Факт наявності у сторін
правочинів протиправного умислу при їх
укладенні, відповідачем не доведено.

Крім того, формуванню ПАТ
"Бершадьмолоко" податкового кредиту
під час виконання умов договору
поставки № 12 від 15.01.2009 року
кореспондує виникнення відповідних
податкових зобов'язань з ПДВ у
постачальника ДП "КК "Рошен" як іншої
сторони за вказаним договором. Таким
чином, наявність порушень податкового
законодавства, на які посилається
відповідач в акті перевірки № 1539/22/00418018
від 26.12.2013 року, та зменшення внаслідок
цього суми податкового кредиту ПАТ
"Бершадьмолоко" є підставою для
зменшення на відповідну суму
зобов'язань з ПДВ контрагента ДП "КК
"Рошен".

Натомість Бершадською ОДПІ суду не
надано жодних доказів зменшення
розміру задекларованого ДП "КК "Рошен"
обсягу податкових зобов'язань з ПДВ,
нарахованих у зв'язку з продажем
товарів (кондитерських виробів)
позивачу ПАТ "Бершадьмолоко".

Більше того, відповідно до акту
Центрального офісу з обслуговування
великих платників податків
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів України № 219/28-10-40-20/25392188 від
28.02.2014 року про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ДП "КК "Рошен" з питань
перегляду висновків акту від 06.12.2013
року № 1449/40-20/25392188 "Про результати
документальної перевірки Дочірнього
підприємства "Кондитерська корпорація
"Рошен" з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.01.2010 року по 31.12.2012 року, валютного та
іншого законодавства за період з 01.01.2010
року по 31.12.2012 року" не встановлено
заниження або завищення податкових
зобов'язань з ПДВ з боку ДП КК "Рошен"
(том VI, а.с. 39-50).

Таким чином, на виконання
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення ПАТ
"Бершадьмолоко" по суті вдруге буде
зобов'язане сплатити податок на додану
вартість за одними і тими ж самим
господарськими операціями, який вже
було сплачено позивачем постачальнику
в ціні придбаного товару, тобто матиме
місце подвійне оподаткування.

Крім того, судом встановлено, що у
висновках Бершадської ОДІ, які
містяться в акті перевірки № 89/22/00418018
від 11.10.2013 року, було вказано на
завищення ПАТ "Бершадьмолоко" за період
з 01.07.2012 року по 31.12.2012 року доходу, який
враховується при визначенні об'єкта
оподаткування, на загальну суму 54 817 523
грн.; завищення задекларованих
підприємством показників у рядку 02
"Дохід від операційної діяльності
(дохід від реалізації товарів (робіт,
послуг)" у загальній сумі 54 817 523 грн.
внаслідок порушення вимог п. 135.1, пп.
135.4.1 п. 135.4 ст. 135 ПК України, в результаті
чого завищено дохід від операційної
діяльності (дохід реалізації товарів
(робіт, послуг) у загальній сумі 54 817 523
грн. Також в акті зазначалось про
завищення витрат, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування у
загальній сумі 54 542 029 грн., завищення
задекларованих суб'єктом
господарювання показників у рядку 05.1
Декларацій "Собівартість придбаних
(виготовлених) та реалізованих товарів
(робіт, послуг)" на суму 54 542 030 грн.
внаслідок порушення вимог пп. 138.1.1 п. 138.1
ст. 138 ПК України. Відтак, Бершадська
ОДПІ прийшла до висновку про завищення
ПАТ "Бершадьмолоко" за період з 01.07.2012
року по 31.12.2012 року податку на прибуток
в сумі 57 854 грн. Крім того, податковий
орган встановив заниження ПДВ за
вказаний період на суму 10 908 406 грн.

Натомість в акті перевірки № 1539/22/00418018
від 26.12.2013 року, який стосується того ж
періоду перевірки господарської
діяльності ПАТ "Бершадьмолоко", що і в
акті перевірки № 89/22/00418018 від 11.10.2013
року, податковий орган вже не
посилається на завищення товариством
податку на прибуток в сумі 57 854 грн.,
однак змінює висновок про порушення
позивачем порядку оподаткування
податком на додану вартість, зокрема
зазначає про завищення ПАТ
"Бершадьмолоко" ПДВ на загальну суму 10
908 406 грн.

Однак, у випадку наявності порушень ПАТ
"Бершадьмолоко", допущених в
оподаткуванні податком на додану
вартість, логічним є наявність і
порушень при здійсненні оподаткування
податком на прибуток. Водночас
податковим органом в розділі ІІІ акту
перевірки № 1539/22/00418018 від 26.12.2013 року
(том І, а.с. 150-155) не встановлено порушень
при здійснення оподаткування податком
на прибуток.

Крім того суд звертає увагу на те, що
господарські відносини між ПАТ
"Бершадьмолоко" та ДП "КК "Рошен" щодо
поставки кондитерських виробів
тривають з січня 2009 року і відтоді
позивачем формувався податковий
кредит з урахуванням ПДВ, сплаченого у
зв'язку з придбанням товару в ДП "КК
"Рошен".

За цей час Бершадською ОДІ було
проведено ряд перевірок ПАТ
"Бершадьмолоко" з питань дотримання
вимог податкового законодавства,
жодною із яких не було встановлено
завищення товариством податкового
органу та не поставлено під сумнів
дійсність господарських операцій
позивача з ДП "КК "Рошен", що
підтверджується наявними у справі
актами перевірок № 285/23/00418018 від 07.09.2009
року та № 357/22/00418018 від 19.11.2012 року (том V,
а.с. 100-208).

Вищезазначене додаткове підтверджує
безпідставність і надуманість
висновків Бершадської ОДПІ, викладених
в акті за № 89/22/00418018 від 11.10.2013 року.

З огляду на викладене суд приходить до
переконання, що у спірний період
позивач з дотриманням вимог
податкового законодавства сформував
податковий кредит по господарських
операціях з ДП "КК "Рошен", а висновки
відповідача про завищення ПАТ
"Бершадьмолоко" податкового кредиту за
період з 01.07.2012 року по 31.12.2012 року на
суму 10 908 406 грн. у зв'язку із створення
цивільно-правових наслідків з метою
отримання певної преференції, зокрема
права на податковий кредит, є
необґрунтованими та не відповідають
фактичним обставинам справи.

Надаючи оцінку висновкам податкового
органу в іншій частині, а саме щодо
правомірності декларування позивачем
податкового кредиту по господарських
операціях з ТОВ "Білдінг груп Плюс", ТОВ
"Крайдіс Інвест" та ТОВ "РДК-Кепітал",
суд виходить з наступного.

Як вбачається з акту перевірки №
1539/22/00418018 від 26.12.2013 року (том І, а.с. 164-173),
у спірний період ПАТ "Бершадьмолоко"
задекларувало податковий кредит з ПДВ,
що підлягає перерахуванню до
спеціального фонду Державного бюджету
України відповідно до п. 1 підрозділу 2
розділу ХХ ПК України, який завищило на
загальну суму 29 324 грн., в тому числі за
липень 2012 року на 4441 грн., за серпень 2012
року на 7467 грн. та за листопад 2012 року на
17 415 грн.

При цьому перевіркою було встановлено,
що на формування податкового кредиту
впливало здійснення операцій із
придбання сировини, матеріалів, послуг,
які використані у виробництві готової
продукції, виробленої з молока зданого
сільськогосподарськими
товаровиробниками.

Так, відповідно до даних
бухгалтерського обліку ПАТ
"Бершадьмолоко" придбало у ТОВ "Білдінг
груп Плюс" підігрівач мазуту ПМ25-6 та
інші товарно-матеріальні цінності.

Податковий кредит сформовано на
підставі податкових накладних № 44 та №
45 від 27.11.2012 року на загальну суму 104 490
грн., в тому числі ПДВ - 17 415 грн.

В акті перевірки № 1539/22/00418018 від 26.12.2013
року (том І, а.с. 167-168) відповідач дійшов
висновку, що операції купівлі-продажу,
здійснені між ПАТ "Бершадьмолоко" та
ТОВ "Білдінг груп Плюс", не спричиняють
реального настання правових наслідків,
враховуючи акт ДПІ у Шевченківському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві №
99/2240/37614989 від 17.06.2013 року "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки товариства з обмеженою
відповідальністю "Білдінг груп Плюс"
щодо підтвердження господарських
відносин із платниками податків за
період з квітня 2012 року по квітень 2013
року".

Крім того, відповідно до даних
бухгалтерського обліку ПАТ
"Бершадьмолоко" придбало у ТОВ "Крайдіс
Інвест" товарно-матеріальні цінності.

Податковий кредит сформовано на
підставі податкової накладної № 10 від
05.07.2012 року на суму 44 803,20 грн., в тому
числі ПДВ - 7 467,20 грн.

З акту перевірки № 1539/22/00418018 від 26.12.2013
року (том І, а.с. 168-169) вбачається, що
Бершадською ОДПІ використано висновки
акту Васильківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Київської області ДПС № 440/22-03/38097447 від
25.03.2013 року "Про неможливість
проведення перевірки ТОВ "Крайдіс
Інвест" щодо підтвердження
господарських відносин з платником
податків ТОВ "Тайтрейд" за період з
01.07.2011 року по 31.10.2012 року, їх реальності
та повноти відображення в обліку", яким
встановлено відсутність реального
здійснення операцій контрагента
позивача по взаємовідносинах з ТОВ
"Тайтрейд" при придбанні товарів (робіт,
послуг) та відповідно по
взаємовідносинах з
контрагентами-покупцями при продажу
товарів (робіт, послуг) за період з
01.05.2012 року по 31.08.2012 року.

З урахуванням вищевказаного акту
відповідач дійшов висновку про
відсутність реального настання
правових наслідків по господарських
операціях ПАТ "Бершадьмолоко" із ТОВ
"Крайдіс Інвест" та безпідставність
включення позивачем до податкового
кредиту сум податку на додану вартість,
сплаченого у зв'язку придбанням
товарно-матеріальних цінностей у
даного контрагнета.

Крім того, в акті перевірки № 1539/22/00418018
від 26.12.2013 року зазначено, що до складу
податкового кредиту ПАТ
"Бершадьмолоко" віднесло ПДВ по
операціях з придбання у ТОВ
"РДК-Кепітал" товарно-матеріальних
цінностей на суму 26 648,40 грн. згідно з
податковою накладною № 2 від 05.07.2012
року.

Проте, відповідно до акту
Васильківської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області ДПС № 443/22-01/38097508 від 25.03.2013 року
"Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "РДК-Кепітал"
щодо правильності нарахування та
сплати податку на додану вартість при
здійсненні господарських відносин з
ТОВ "Тайтрейд" за період з 01.05.2012 року по
30.08.2012 року" встановлено відсутність
реального здійснення операцій ТОВ
"РДК-Кепітал" при придбанні товарів у
ТОВ "Тайтрейд" та їх подальшого продажу
у травні, червні, липні, серпні 2012 року.

За таких обставин Бершадська ОДПІ
прийшла до висновку про відсутність
реального настання правових наслідків
по господарських операціях між ПАТ
"Бершадьмолоко" та ТОВ ТОВ "РДК-Кепітал"
і завищення у зв'язку з цим податкового
кредиту за липень 2012 року на суму 4441
грн.

Однак, суд не погоджується із
вищезазначеними висновками
відповідача і вважає їх помилковими.

Так, реальність спірних господарських
операцій позивача з ТОВ "Білдінг груп
Плюс", ТОВ "Крайдіс Інвест" та ТОВ
"РДК-Кепітал" повністю підтверджується
документами первинного
бухгалтерського обліку, які надані
суду та долучені до матеріалів справи,
а саме договорами купівлі-продажу
товарів, видатковими та податковими
накладними, товарно-транспортними
накладними, платіжними відомостями
(том ІІ, а.с. 214-230).

Податковий кодекс України не
встановлює вимог до форми чи виду
документів, які були б належні для
цілей податкового обліку, тобто були б
обов'язковими для підтвердження
формування податкового кредиту.

Відтак, підлягають застосуванню
загальні вимоги до первинного
документу, які встановлені ст. 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні", тобто
документи повинні мати визначені цим
законом обов'язкові реквізити.

Надані позивачем до перевірки
документи (договори, видаткові та
податкові накладні,
товарно-транспортні накладні, платіжні
відомості) є первинними документами у
розумінні вимог статті 9 вказаного
Закону та в своїй сукупності повністю
підтверджують факт здійснення спірних
господарських операцій. При цьому,
відповідач не ставить під сумнів
правильність оформлення таких
первинних документів.

Отже, сукупність первинних, платіжних,
звітних та інших документів, які
зазвичай супроводжують такого роду
операції, підтверджує фактичне
здійснення господарських операцій і не
дає підстав для висновку про їх
нереальність (безтоварність). Характер
спірних операцій відповідає звичайній
господарській діяльності позивача та
її основним видам.

Натомість відповідачем не надано
належних і допустимих доказів, які б
об'єктивно ставили під сумнів фактичне
здійснення цих операцій. Також ним не
наведено обставин та доказів, які б
свідчили про невідповідність
господарських операцій цілям та
завданням статутної діяльності
позивача, збитковості здійснених
операцій або інших обставин, які б
окремо або в сукупності могли свідчити
про їх фіктивність чи про те, що дії
позивача і його контрагента були
спрямовані на отримання незаконної
податкової вигоди.

Сам акт перевірки не містить
документального підтвердження
стосовно фінансово-господарських
відносин позивача по
взаєморозрахунках з контрагентами, а
викладені у ньому висновки щодо
відсутності реального настання
правових наслідків за цими
господарськими операціями суперечать
первинним бухгалтерським документам
підприємства та під час розгляду
справи не підтвердилися.

Крім того, як вже зазначалося раніше,
головною підставою вважати правочин
нікчемним є його недійсність,
встановлена законом, а не актами
податкової перевірки.

Виходячи з вищенаведеного суд
приходить до висновку, що правочини між
ПАТ "Бершадьмолоко" та ТОВ "Білдінг груп
Плюс", ТОВ "Крайдіс Інвест", ТОВ
"РДК-Кепітал" не можуть бути визнанні як
нікчемні в розумінні положень статті 203
ЦК України, оскільки вони відповідають
волевиявленню та внутрішній волі їх
учасників і спрямовані на реальне
настання правових наслідків, а їх зміст
не суперечить чинним нормам
законодавчих актів та не порушує
моральні засади суспільства.

Отже, твердження відповідача з
посиланням на матеріали перевірки про
те, що діяльність контрагентів
позивача була спрямована на здійснення
операцій, пов'язаних з наданням
податкової вигоди ПАТ "Бершадьмолоко" у
вигляді безпідставного формування
податкового кредиту, судом оцінюються
критично і до уваги не приймаються.

Правомірність своїх висновків
податковий орган обґрунтовує також
актами перевірок контрагентів
позивача. Однак, оцінюючі такі доводи
відповідача суд зазначає, що
Податковий кодекс України виникнення у
платника податку на додану вартість
права на податковий кредит не ставить у
залежність від дотримання вимог
податкового законодавства іншими
суб'єктами господарювання. Положення
щодо надмірної сплати податку, як
необхідної умови його повернення з
бюджету платникові, стосується саме
цього платника і сплати ним податку в
ціні товарів (послуг) постачальникам.
Несплата продавцем податку на додану
вартість до бюджету, у разі фактичного
здійснення господарської операції, не
впливає на формування податкового
кредиту покупцем та не є підставою для
позбавлення останнього права на
відшкодування цього податку, якщо він
виконав усі передбачені законом умови
отримання такого відшкодування і має
всі документальні підтвердження
розміру заявленого податкового
кредиту.

Вказана правова позиція викладена
зокрема у постановах Верховного Суду
України від 22.10.2010 року та 31.01.2011 року.
Крім того, вона повністю узгоджується
із практикою Європейського суду з прав
людини, який у своєму рішенні від 22.01.2009
року (справа "Булвес" АД проти Болгарії")
констатував, що платник податку не
повинен нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати ПДВ другий раз, а також
сплачувати пеню. На думку
Європейського суду, такі вимоги стали
надмірним тягарем для платника
податку, що порушило справедливий
баланс, який повинен підтримуватись
між вимогами суспільного інтересу та
вимогами захисту прав власності.

Крім того судом встановлено, що акти
Васильківської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області ДПС № 440/22-03/38097447 від 25.03.2013 року
та № 443/22-01/38097508 від 25.03.2013 року взагалі
не стосуються господарських
взаємовідносин ПАТ "Бершадьмолоко" із
ТОВ "Крайдіс Інвест" та ТОВ "РДК-Кепітал"
і такі взаємовідносини не були
предметом зустрічної звірки, що
додатково вказує на безпідставність
посилання відповідача на ці акти
перевірок.

З огляду на викладене суд приходить до
переконання, що у спірний період
позивач з дотриманням вимог
податкового законодавства сформував
податковий кредит по операціях з
придбання товарно-матеріальних
цінностей у ТОВ "Білдінг груп Плюс", ТОВ
"Крайдіс Інвест" та ТОВ "РДК-Кепітал", а
висновки Бершадської ОДПІ про
завищення податкового кредиту по
податку на додану вартість, що підлягає
перерахуванню до спеціального фонду
Державного бюджету України відповідно
до п. 1 підрозділу 2 розділу ХХ ПК
України за період з 01.07.2012 року по 31.12.2012
року на суму 29 324 грн. у зв'язку з
нереальністю господарських операцій з
вказаними контрагентами є помилковими
та не відповідають фактичним
обставинам справи.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Виходячи з приписів вказаної норми
процесуального права, при розгляді
судом спору щодо правомірності рішення
органу державної податкової служби,
яким платнику податків донараховані
податкові зобов'язання, презюмується
добросовісність платника податків,
якщо зазначеним органом не доведено
інше.

Перевіривши юридичну та фактичну
обґрунтованість доводів сторін і
третьої особи, оцінивши докази суб'єкта
владних повноважень на підтвердження
правомірності свого рішення та докази,
надані позивачем, суд приходить до
переконання про наявність підстав для
визнання протиправним і скасування
податкового повідомлення-рішення
Бершадської ОДПІ № від 14.01.2014
року, а тому адміністративний позов ТОВ
"Бершадьмолоко" належить задовольнити
у повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат у
справі вирішується судом відповідно до
вимог ч. 1 ст. 94 КАС України та ч. 3 ст. 4
Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 160, 162, 163,
167, 254 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Бершадської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області № від 14.01.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь публічного акціонерного
товариства "Бершадьмолоко"
(ідентифікаційний код 00418018) сплачений
при зверненні до адміністративного
суду судовий збір у розмірі 487
(чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.
шляхом його безспірного списання
органами Державної казначейської
служби України з рахунків відповідача
Бершадської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області.

Стягнути з Державного бюджету України
на спеціальний рахунок Державної
судової адміністрації України (банк
одержувача - ГУ ДКСУ у Вінницькій
області, код банку 802015, р/р 4002)
решту суми судового збору, що підлягав
сплаті при зверенні до
адміністративного суду, а саме судовий
збір у розмірі 4384 (чотири тисячі триста
вісімдесят чотири) грн. 80 коп. шляхом
його безспірного списання органами
Державної казначейської служби
України з рахунків Бершадської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова у повному обсязі
виготовлена: 04.04.2014 року.

Суддя
Сало Павло Ігорович