Справа № 826/15983/13-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Мазур А.С.
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

20 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Шурка О.І.,

суддів
Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі
Киричуку Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, без фіксування його за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41
КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
02 грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Солом'янського районного управління
Головного Управління МВС України в м.
Києві про визнання бездіяльності
протиправною, зобов'язання вчинити
дії,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
02 грудня 2013 року позовні вимоги
задоволено частково.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про задоволення
позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на його
переконання підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, 20.08.2013 року позивач
звернувся до Прокуратури
Солом'янського району м. Києва із
заявою про надання інформації про стан
розгляду кримінального провадження,
порушеного щодо ряду осіб у грудні 2012
році.

Листом від 23.08.2013 № 38-Р (1059)9581 вих.13
Прокуратура Солом'янського району м.
Києва повідомила позивача, що його
звернення було передано за
належністю для розгляду до
Солом'янського РУ ГУ МВС України в м.
Києві з проханням повідомити автора
звернення про результати розгляду
звернення у встановлений законом
строк.

Однак, станом на момент подання позову -
07.10.2013 року, позивачу не було надано
відповіді на звернення, що і стало
підставою для звернення з
адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи частково
адміністративний позов, суд першої
інстанції мотивував своє рішення тим,
що станом на момент подання позову до
суду позивачу не надано відповіді на
звернення, що свідчить про порушення
положень Закону України «Про звернення
громадян», а відповідь від 23.10.2013 року є
такою, що була підготовлена та надана
із порушенням строків та порядку
передбаченому законодавством України.
Разом з тим, в судовому рішенні було
зазначено, що позивачем не надано
жодних доказів, які б надавали йому
право звертатися до органів держави, у
тому числі і до відповідача, в
інтересах інших осіб, зокрема у
зазначених у його зверненні від 20.08.2013
року, у зв'язку із чим, суд дійшов до
висновку про часткове задоволення
позовних вимог.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
звернення громадян», громадяни України
мають право звернутися до органів
державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, засобів
масової інформації, посадових осіб
відповідно до їх функціональних
обов'язків із зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

З аналізу аналізом ст. 3 вказаного
закону вбачається, що під зверненнями
громадян слід розуміти викладені в
письмовій або усній формі пропозиції
(зауваження), заяви (клопотання) і
скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про
звернення громадян» звернення,
оформлені належним чином і подані у
встановленому порядку, підлягають
обов'язковому прийняттю та розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 вказаного
Закону, відповідь за результатами
розгляду заяв (клопотань) в
обов'язковому порядку дається тим
органом, який отримав ці заяви і до
компетенції якого входить вирішення
порушених у заявах (клопотаннях)
питань, за підписом керівника або
особи, яка виконує його обов'язки.

Проте, відповідно до ч. 3 ст. 7 цього
Закону якщо питання, порушені в
одержаному органом державної влади,
місцевого самоврядування,
підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форм
власності, об'єднаннями громадян або
посадовими особами зверненні, не
входять до їх повноважень, воно в
термін не більше п'яти днів
пересилається ними за належністю
відповідному органу чи посадовій
особі, про що повідомляється
громадянину, який подав звернення.

Як вже було зазначено, 20.08.2013 року
позивач звернувся до Прокуратури
Солом'янського району м. Києва із
заявою про надання інформації про стан
розгляду кримінального провадження,
порушеного щодо ряду осіб у грудні 2012
році.

Листом від 23.08.2013 № 38-Р (1059)9581 вих.13
Прокуратура Солом'янського району м.
Києва повідомила позивача, що його
звернення було передано за
належністю для розгляду до
Солом'янського РУ ГУ МВС України в м.
Києві з проханням повідомити автора
звернення про результати розгляду
звернення у встановлений законом
строк.

Так, стаття 20 Закону України «Про
звернення громадян» визначає строки
розгляду скарг, зокрема в ній
зазначено, звернення розглядаються і
вирішуються у термін не більше одного
місяця від дня їх надходження, а ті, які
не потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання. Якщо в
місячний термін вирішити порушені у
зверненні питання неможливо, керівник
відповідного органу, підприємства,
установи, організації або його
заступник встановлюють необхідний
термін для його розгляду, про що
повідомляється особі, яка подала
звернення. При цьому загальний термін
вирішення питань, порушених у
зверненні, не може перевищувати сорока
п'яти днів.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
відповідачем було надано витяг журналу
реєстрації звернень громадян за 2013 рік,
з якого вбачається, що відповідачем
29.08.2013 було отримано лист Прокуратури
Солом'янського району м. Києва, який був
зареєстрований за №Б/3203.

Однак, станом на момент подання позову -
07.10.2013 року, позивачу не було надано
відповіді на звернення, а в матеріалах
справи відсутні будь-які звернення
керівника відповідного органу щодо
продовження строку розгляду звернення,
чим порушено вимоги Закону України
«Про звернення громадян».

Крім того, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції щодо
відсутності у позивач повноважень на
запит інформації стосовно осіб, які не
надали у встановленому порядку
позивачу згоди на отримання такої
інформації.

Так, відповідно до ст. 21 Закону України
«Про інформацію» інформацією з
обмеженим доступом є конфіденційна,
таємна та службова інформація.
Конфіденційною є інформація про
фізичну особу, а також інформація,
доступ до якої обмежено фізичною або
юридичною особою, крім суб'єктів
владних повноважень. Конфіденційна
інформація може поширюватися за
бажанням (згодою) відповідної особи у
визначеному нею порядку відповідно до
передбачених нею умов, а також в інших
випадках, визначених законом.
Відносини, пов'язані з правовим режимом
конфіденційної інформації,
регулюються законом.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що
позивачем не надано жодних доказів, які
б надавали йому право звертатися до
органів держави, у тому числі і до
відповідача, в інтересах інших осіб,
зокрема у зазначених у його зверненні
від 20.08.2013 року.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що відповідачем порушено
положення Закону України «Про
звернення громадян» в частині строку
розгляду звернення позивача, а тому
судом першої інстанції прийнято вірне
рішення про часткове задоволення
позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
спростовуються встановленими судом
першої інстанції обставинами, наявними
в матеріалах справи доказами та
нормами права, зазначеними в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно
ст. 200 КАС України залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, з урахуванням того, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
02 грудня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя
Шурко О.І.

Судді:
Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.