Справа № 802/826/14-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 березня 2014 р.
Справа № 802/826/14-а

Суддя Вінницького окружного
адміністративного суду Яремчук
Костянтин Олександрович, розглянувши в
порядку письмового провадження
адміністративну справу за позовом
управління Пенсійного фонду України в
м. Вінниці до Замостянського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції про скасування постанови та
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2014 року до Вінницького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулось
управління Пенсійного фонду України в
м. Вінниці до Замостянського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції про скасування постанови та
зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що відповідачем безпідставно
повернено виконавчий лист №802/4009/13-а
стягувачу, який виданий на підставі
постанови Вінницького окружного
адміністративного суду від 28 жовтня 2013
в адміністративній справі №802/4009/13-а.

Позивач вважає повернення виконавчого
листа з підстав, що зазначена у
оскарженій постанові, неправомірним,
адже управління Пенсійного фонду
зверталося до відповідача із заявою
про повернення вимоги органу
Пенсійного фонду, а не виконавчого
листа №802/4009/13-а.

Зважаючи на викладене, управління
Пенсійного фонду звернулося до суду з
позовом, у якому просить визнати
неправомірною та скасувати постанову
Замостянського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції про
повернення виконавчого документа
стягувачеві та зобов'язати відповідача
прийняти до виконання виконавчий лист
№802/4009/13-а та відкрити виконавче
провадження.

Представник позивача в судове
засідання не з`явився, однак надав
заяву про розгляд справи без його
участі.

Представник відповідача в судове
засідання також не з'явився, хоча про
час, дату та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, що
підтверджується розпискою про
вручення повістки.

З урахуванням викладеного, керуючись
положеннями частини 4 статті 122 та
частини 6 статті 128 КАС України, суд
вважає, що наявні підстави для розгляду
справи в порядку письмового
провадження.

Дослідивши адміністративну справу,
з'ясувавши всі фактичні обставини, суд
встановив наступне.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 28 жовтня 2013
року у справі №802/4009/13-а задоволено
позов управління Пенсійного фонду
України в м.Вінниці до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 та стягнуто з
відповідача заборгованість зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в
розмірі 2344 гривень 70 копійок.

В порядку статті 258 Кодексу
адміністративного судочинства України
видано виконавчий лист.

З метою виконання судового рішення
управління Пенсійного фонду України в
м. Вінниці звернулося до
Замостянського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції.

Постановою серії ВП №40883190 від 21
листопада 2013 року на підставі поданого
виконавчого листа органом державної
виконавчої служби відкрито виконавче
провадження та надано боржнику
добровільний строк для його виконання.

При цьому, на виконанні у відповідача
знаходився інший виконавчий документ у
вигляді вимоги органу Пенсійного
фонду №Ф-2081 від 08 червня 2012 року, що
підтверджується постановою про
відкриття виконавчого провадження
серії ВП №33821321.

21 лютого 2014 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про повернення
лише вказаної вимоги у зв'язку з
передачею матеріалів до суду (а.с.06).

Проте, своєю постановою серії ВП №40883190
від 25 лютого 2014 року (а.с.04)
Замостянський відділ державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції повернув
виконавчий лист №802/4009/13-а в зв'язку з
поданням управлінням Пенсійного фонду
України в м. Вінниці відповідної заяви.

Надаючи правову оцінку рішенню, що
оскаржується, суд зважає на таке.

Підстави та порядок повернення
виконавчого документа стягувачу
визначені статтею 47 Закону України "Про
виконавче провадження" (надалі - Закон).

Так, пунктом 1 частини 1 цієї саттті
передбачено, що виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі, якщо є
письмова заява стягувача.

Частиною 4 статті 47 Закону передбачено,
що для повернення стягувачеві
виконавчого документа та авансового
внеску державний виконавець виносить
постанову з обов'язковим мотивуванням
підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копія постанови у
триденний строк надсилається сторонам
і може бути оскаржена в десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом.

Разом з тим, як встановлено судом, орган
державної виконавчої служби своєю
постановою повернув стягувачу
виконавчий документ у вигляді
виконавчого листа №802/4009/13-а, а не
виконавчий документ у вигляді вимоги
органу Пенсійного фонду, на чому
клопотав заявник.

Тобто, відповідач, розглядаючи заяву
позивача від 21 лютого 2014 року, повернув
не той виконавчий документ, про
повернення якого просив орган
Пенсійного фонду у своїй заяві від 21
лютого 2014 року.

З огляду на викладене суд дійшов
висновку, що постанова відповідача
серії ВП №40883190 від 25 лютого 2014 року є
неправомірною та підлягає скасуванню з
огляду на безпідставність її
прийняття.

Відтак, адміністративний позов в цій
частині належить задовольнити.

Разом з тим суд не знаходить підстав
для задоволення вимоги позивача щодо
зобов'язання відповідача прийняти до
виконання виконавчий документ та
відкрити виконавче провадження,
зважаючи на те, що частиною 5 статті 47
Закону передбачено, що повернення
виконавчого документа стягувачу з
підстав, передбачених цією статтею, не
позбавляє його права повторно
пред'явити виконавчий документ до
виконання протягом строків,
встановлених статтею 22 цього Закону.
Тобто, стягувач вправі повторно
звернутися до органу державної
виконавчої служби із виконавчим
документом, який повернуто, для
здійснення виконавчих дій.

Окрім того, суд не наділений
компетенцією підміняти відповідний
орган державної влади та зобов'язувати
останній приймати до свого провадження
виконавчий документ чи відкривати
виконавче провадження, адже статтею 25
Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено необхідність
вчинення державним виконавцем певних
дій, що передують прийняттю
виконавчого документа до виконання.

Більше того, для вирішення питання щодо
відкриття виконавчого провадження
потрібно дотриматись процедури,
передбаченої Законом України "Про
виконавче провадження", в тому числі
подати органу державної виконавчої
служби виконавчий документ, без якого
не може бути вирішено питання про
відкриття виконавчого провадження.

З огляду на викладене така вимога не
може бути задоволеною.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають (ст. 94 КАС
України).

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати неправомірною та скасувати
постанову Замостянського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції про повернення виконавчого
документа стягувачеві серії ВП номер
40883190 від 25 лютого 2014 року.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Яремчук Костянтин
Олександрович