Справа № 2а-2834/11
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 березня 2014 року Справа №
9104/86797/12Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Святецького В.В.

суддів
Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Снятинському районі
Івано-Франківської області на
постанову Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 01 липня
2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Снятинському районі
Івано-Франківської області про
перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

01.06.2011 року позивач звернувся з позовом
до відповідача про поновлення
пропущеного строку звернення до суду,
визнання права на перерахунок доплати
до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру,
який проживає у зоні посиленого
радіологічного контролю відповідно до
ч. 2 ст. 39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі однієї
мінімальної заробітної плати та
зобов'язання відповідача здійснити
нарахування та виплату щомісячного
підвищення до пенсії у розмірі однієї
мінімальної заробітної плати та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірі 15% відповідно до ст.
39, 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 09 липня 2007 року.

В обґрунтування вимог позовної заяви
вказано, що позивач є непрацюючим
пенсіонером, який проживає в зоні
посиленого радіоекологічного
контролю. Крім того, позивача віднесено
до категорії 4 постраждалих внаслідок
аварії на ЧАЕС, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1. Відповідно
до ст. 39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивач наділений правом
на отримання доплати до пенсії в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати, та відповідно до ст. 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
особам, віднесеним до категорії 4,
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається у розмірі 15
процентів мінімальної пенсії за віком.
Розмір нарахованої та виплаченої
позивачу доплати до пенсії та
додаткової пенсії є значно меншим ніж
передбачено ст. ст. 39, 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», що в свою
чергу є порушенням його конституційних
прав та свобод.

Ухвалою Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 08
червня 2011 року адміністративний позов
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Снятинському районі
Івано-Франківської області про
перерахунок пенсії за період з 09.07.2007
року до 01.12.2010 року залишено без
розгляду у зв'язку з пропуском строку
звернення до суду.

Оскаржуваною постановою позов
задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право на проведення
перерахунку доплати до пенсії, як
непрацюючому пенсіонеру, який проживає
в зоні посиленого радіоекологічного
контролю, відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у розмірі однієї мінімальної
заробітної плати.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Снятинському районі
Івано-Франківської області провести
перерахунок та виплатити ОСОБА_1
доплату до пенсії за проживання в зоні
посиленого радіоекологічного контролю
в розмірі однієї мінімальної
заробітної плати відповідно до ч.2 ст.39
Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" з 01.12.2010 року по 18.06.2011 року
включно, з врахуванням проведених
виплат.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Снятинському районі
Івано-Франківської області провести
перерахунок та виплатити ОСОБА_1
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як особі, віднесеній до
категорії 4, згідно ст. 51 Закону України
„Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі 15%
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з 01.12.2010 року по
18.06.2011 року включно, з врахуванням
проведених виплат.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідачем - Управлінням
Пенсійного фонду України в
Снятинському районі
Івано-Франківської області, подано
апеляційну скаргу до Львівського
апеляційного адміністративного суду, в
якій висловлено прохання скасувати
оскаржувану постанову.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначено, що відповідач, як
суб'єкт владних повноважень, діяв в
межах наданої компетенції та у
відповідності до вимог законодавства,
зокрема чинних постанов Кабінету
Міністрів України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України,
суд апеляційної інстанції здійснює
розгляд справи в порядку письмового
провадження, за наявними у справі
матеріалами та на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково, а постанову
суду першої скасувати з наступних
підстав.

Встановлено, що позивач є громадянином
який постійно проживає на території
зони посиленого радіоекологічного
контролю та віднесений до категорії 4
громадян, які постраждали внаслідок
аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти дише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. У ч. 3 ст. 22
Конституції України зазначено, що при
прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту
потерпілого населення визначені та
закріплені в Законі України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення, зокрема у
зоні посиленого радіоекологічного
контролю - провадиться доплата в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати. Пенсії непрацюючим пенсіонерам,
які проживають на цих територіях, і
стипендії студентам, які там
навчаються, підвищуються у розмірах,
встановлених частиною першою цієї
статті.

Згідно із ст. 51 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 4, додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається у розмірі 15 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Згідно із пп. пп. 9, 13 п. 28 розділу 2 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» внесено
зміни до ст. ст. 39, 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а саме:
частини першу та другу статті 39
замінено однією частиною такого змісту
«Громадянам, які працюють на
територіях радіоактивного
забруднення, провадиться доплата в
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України», а текст
статті 51 викладено у такій редакції:
«Особам, віднесеним до категорії 2,
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, призначається в
розмірі 15 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність. Особам, віднесеним до
категорії 3, щомісячна додаткова пенсія
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається в розмірі 10 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Особам,
віднесеним до категорії 4, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається в розмірі 5
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.
Розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
визначається на момент виплати
додаткової пенсії згідно із законом
про Державний бюджет України і не може
коригуватися іншими
нормативно-правовими актами».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року у справі № 1-28/2008, визнано
неконституційними зазначені положення
Закону України «Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
тому з 22 травня 2008 року позивач має
право на отримання доплати до пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірах, визначених ст. ст.
39, 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Згідно із положеннями частини 4 ст. 9 КАС
України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Надання законодавцем Кабінету
Міністрів України права визначати
порядок виплат особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
не означає, що останній, встановлюючи
такий порядок, може допустити звуження
змісту та обсягу прав таких осіб,
встановлених цим же Законом. Тобто,
Кабінет Міністрів України повинен був
встановити зазначений порядок, не
порушуючи положень цього Закону.

Із змісту статті 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» випливає,
що під час визначення розміру
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, за основу їх нарахування
береться мінімальна пенсія за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком
встановлений абзацом першим частини
першої ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до ч. 3 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» мінімальний
розмір пенсії за віком, встановлений
абзацом першим частини першої цієї
статті, застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій
призначених згідно з цим Законом.

Однак, наявність такої норми за
відсутності іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачем
конституційної гарантії та права на
отримання щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, як це встановлено статтею 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до частини третьої статті 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка набрала чинності 31
жовтня 2006 року, у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір пенсії, визначений відповідно
до статті 54 цього Закону, а також розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4
категорій, та розмір щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
і цей перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсій за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Оскільки позивачу слід визначати
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю виходячи з мінімальної пенсії
за віком, яка встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, то в разі
збільшення розміру цього прожиткового
мінімуму перерахунок пенсії
позивачеві повинен проводитись
виходячи з нового розміру мінімальної
пенсії за віком.

Також із змісту статті 39 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» випливає,
що під час визначення розміру
належного позивачу підвищення до
пенсії за основу береться мінімальна
заробітна плата, розмір якої
встановлюється спеціальним законом
або законом про Державний бюджет
України на відповідний рік.

Крім того, слід зазначити, що,
відповідно до положень указу
Президента України «Про Положення про
Пенсійний фонд України» № 384/2011 від 06
квітня 2011 року та постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Положення про Пенсійний фонд України»
№ 1261 від 24 жовтня 2007 року, призначення
та перерахунок розміру пенсії належить
до компетенції органів Пенсійного
фонду України, тому суд не має
повноважень самостійно визначати
розмір пенсії, яку належить нарахувати
та виплатити позивачу, а може лише
зобов'язати відповідача нарахувати та
виплатити пенсію відповідно до вимог
законодавства, що вірно враховано
судом першої інстанції.

Відповідно до п. 2.1 Положення про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 30 квітня
2002 р. № 8-2 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 13 березня
2008 р. за № 209/14900, одним із основних
завдань управління є забезпечення
своєчасного і в повному обсязі
фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання та інших виплат,
які згідно із законодавством
здійснюються за рахунок коштів Фонду
та інших джерел, визначених
законодавством.

Поряд з цим, судом першої інстанції, при
вирішення даного спору, захищено
порушене право позивача у не
передбачений Кодексом
адміністративного судочинства України
спосіб - шляхом визнання права на
перерахунок доплати до пенсії, що на
думку суду апеляційної інстанції є
безпідставним, оскільки такий спосіб
захисту порушеного права як визнання
права може бути використано судом лише
при розгляді цивільних справ в порядку
цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України
адміністративне судочинство
здійснюється відповідно до
Конституції України, цього Кодексу та
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Згідно із ст. 8 КАС України
адміністративний суд при вирішенні
справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави, та
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про
виконання рішень і застосування
практики Європейського Суду з прав
людини» встановлено, що суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію і практику Суду як джерело
права.

У своєму рішенні в справі «Кечко проти
України» від 08 листопада 2005 року,
Європейський Суд з прав людини звертає
увагу на те, що у межах свободи дій
держави визначати, які надбавки
виплачувати своїм працівникам з
бюджету. Держава може вводити,
припиняти або закінчувати виплату цих
надбавок. Проте, якщо правове
положення, що діє, передбачає виплату
певних надбавок, і дотримані всі
вимоги, необхідні для цього, органи
державної влади не можуть свідомо
відмовляти в цих виплатах, поки
відповідне положення є таким, що діє (п.
23). Одночасно Європейський Суд з прав
людини не прийняв аргумент уряду
України щодо бюджетних асигнувань,
оскільки органи державної влади не
можуть посилатися на відсутність
засобів як на причину невиконання
своїх зобов'язань (п. 26).

За таких обставин, із урахуванням
позовних вимог та виходячи із
встановленого законом шестимісячного
строку для звернення до
адміністративного суду, колегія суддів
приходить до переконання про
правомірність задоволення позовних
вимог позивача в частині зобов'язання
відповідача здійснити нарахування та
виплату щомісячного підвищення до
пенсії у розмірі однієї мінімальної
заробітної плати та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі
15% відповідно до ст. 39, 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
01.12.2010 року по 18.06.2011 року включно.

Узагальнюючи викладене, суд
апеляційної інстанції вважає, що
постанова суду першої інстанції
ґрунтується на неповно, не об'єктивно і
всебічно не з'ясованих обставинах,
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Снятинському районі
Івано-Франківської області
задовольнити частково, постанову
Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 01 липня
2011 року в справі № 2а-2834/11 - скасувати,
прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Снятинському районі
Івано-Франківської області про
перерахунок пенсії - задовольнити
частково.

Визнати неправомірною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Снятинському районі
Івано-Франківської області щодо
перерахунку доплати до пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 39,
51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 01.12.2010 року по 18.06.2011 року
включно.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Снятинському районі
Івано-Франківської області провести
ОСОБА_1 перерахунок та виплату доплати
до пенсії як непрацюючому пенсіонеру,
який проживає у зоні посиленого
радіоекологічного контролю,
відповідно до ст. 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі
однієї мінімальної заробітної плати,
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати встановленого
законом про Державний бюджет України
на відповідний рік, з 01.12.2010 року по
18.06.2011 року включно із урахуванням
проведених виплат.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Снятинському районі
Івано-Франківської області провести
ОСОБА_1 перерахунок та виплату
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до ст. 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у розмірі 15 процентів мінімальної
пенсії за віком, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, що
визначається згідно із ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, з 01.12.2010 року по
18.06.2011 року включно із урахуванням
проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
В.В. Святецький

Судді
Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов