Справа № 288/245/14-а
Суддя: Сікан В. М.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 288/245/14-а
Провадження № 2-а/288/12/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року
смт. Попільня

Попільнянський районний суд
Житомирської області в складі :

головуючого судді - Сікан В. М. ,

при секретарі - Дашинській Н.Є.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - Ціхуна О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Попільня
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ
Попільнянського РВ УМВС України в
Житомирській області капітана міліції
Ціхуна Олеся Миколайовича про визнання
протиправною та скасування постанови в
справі про адміністративне
правопорушення,

В С Т
А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом
до інспектора ВДАІ Попільнянського РВ
УМВС України в Житомирській області
капітана міліції Ціхуна Олеся
Миколайовича про визнання
протиправною та скасування постанови в
справі про адміністративне
правопорушення серії АР1 № 150350 від
06.02.2014 року (далі Постанова),
посилаючись на те, що 06.02.2014 року
відповідачем було винесено Постанову
про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 255 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог
позивачем зазначено, що під час
винесення Постанови Відповідачем не
дотримано вимоги статей 245, 256, 268, 278, 279,
280 КУпАП відповідно до яких завданням
провадження у справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи та
дотримання процесуального порядку
розгляду справи.

Також позивач вказав, що протокол
про адміністративне правопорушення
серії АА2 № 440514 від 06.02.2014 року та
Постанову винесено з грубим порушенням
процесуального порядку, оскільки
Відповідачем під час складання
Протоколу та винесення Постанови не
були роз'яснені йому права та обов'язки,
передбачені ст. 63 Конституції України
та ст. 268 КУпАП.

Крім того, в оскаржуваній Постанові
зазначається, що він 06.02.2014 року о 10
годині 50 хвилин по а/д Житомир-Сквира 71
км. керуючи автомобілем SKODA OKTAVIA д/н.з.
НОМЕР_1 при виїзді з АЗС АNP здійснив
поворот ліворуч чим порушив вимоги
дорожнього знаку 4.2 (рух праворуч). Дане
твердження відповідача не відповідає
дійсності та не підтверджено належними
доказами, оскільки він при виїзді з
вищевказаної АЗС здійснив поворот
праворуч, а вже потім, проїхавши
перехрещення проїзних частин, перед
яким встановлено дорожній знак 4.2 "Рух
праворуч", розвернувся у дозволеному
ПДР України місці.

Так, при складанні відповідачем
Протоколу та під час винесення
оскаржуваної Постанови, як зазначає
позивач в адмінпозові, ним
заперечувався факт порушення правил
дорожнього руху України, про що він
зазначив в Протоколі, однак Відповідач
показань свідків, які б могли
підтвердити факт проступку, до
матеріалів справи не долучив. Записані
в Протоколі свідки були лише присутні в
момент коли він відмовився від
підписання Протоколу, їм в його
присутності Відповідач розповів про
обставини, а саме щодо вчинення ним
правопорушення, з якими він
категорично не погоджується. Фактично
Відповідач в усній формі виклав
свідкам своє бачення події, яке не
відповідає дійсності.

Позивач зазначив, що притягнення
його до адміністративної
відповідальності за начебто вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є
незаконним та недоведеним, а винесена
відповідачем постанова в справі про
адміністративне правопорушення
підлягає скасуванню як неправомірна.

В судовому засіданні представник
підтримав заявлені позивачем позовні
вимоги у повному обсязі з підстав
зазначених в адміністративному позові
на суттєві розбіжності в показаннях
свідків щодо невідповідності їх
фактичним обставинам справи. Також
зазначив, що відповідачем було грубо
порушено процесуальний порядок
розгляду справи про адміністративне
правопорушення щодо позивача, а
зокрема: не роз'яснено позивачу його
права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63
Конституції України; порушено право
позивача на захист; ні в Протоколі ні в
Постанові не зазначено мотиви
відхилення заперечень позивача,
наведених у поясненнях, які він надавав
відповідачу під час винесення
оскаржуваного рішення. Крім того,
представник позивача вказав, що
встановлений на виїзді з АЗС-АNP
дорожній знак, про порушення вимог
якого зазначено в Постанові та
Протоколі, не відповідає дорожньому
знаку 4.2 «Рух праворуч».

Відповідач в судовому засіданні
26.02.2014 року заперечив проти позовних
вимог позивача. Проте, в судове
засідання 27.03.2014 року не з'явився, хоча
був належним чином повідомлений про
час і місце розгляду справи, дані
запису фіксування судового засідання
від 19.03.2014 року.

Відсутність відповідача не
перешкоджає вирішенню справи на
підставі наявних у ній доказів.
Оскільки відповідач є суб'єктом
владних повноважень, суд не відкладає
розгляд справи та розглядає позов на
підставі доказів, які є в справі.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
26.02.2014 року пояснив, що 06.02.2014 року
уїхавши зі сторони Житомира побачив як
автомобіль шкода сірого кольору
виїздив із АЗС та повернув ліворуч. На
запитання суду про те чи знав він особу
яка сиділа за кермом вказаного
автомобіля відповів, що не знав і не міг
з далека розгледіти хто там сидів за
кермом.

В судовому засіданні 26.02.2014 року
свідок ОСОБА_6 показав, що 06.02.2014 року
він з ОСОБА_5 їхали з с. Попільня та їх
зупинили працівники ДАІ. В той час коли
в них перевіряли документи з АЗС виїхав
автомобіль і повернув на ліво.

Вказані свідки в судове засідання
27.03.2014 року на виклик суду для
повторного допиту, за клопотанням
позивача, не з'явились.

Суд, вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з оскаржуваної
Постанови, винесеної відповідачем,
позивача притягнуто до
адміністративної відповідальності за
скоєння правопорушення, передбаченого
ч. 1 ст. 122 КУпАП, і накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 255 гривень.

З Протоколу вбачається, що позивач
06.02.2014 року о 10 годині 50 хвилин по а/д
Житомир-Сквира 71 км. керуючи
автомобілем SKODA OKTAVIA д/н.з. НОМЕР_1 при
виїзді з АЗС АNP здійснив поворот
ліворуч чим порушив вимоги дорожнього
знаку 4.2 (рух праворуч). В протоколі
свідками зазначено ОСОБА_5 та ОСОБА_6. В
Протоколі також зазначено, що позивач
відмовився від підписання Протоколу та
незгоден з ним.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі
про адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, що
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Так, за клопотанням відповідача до
суду були викликані свідки ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, які дали пояснення щодо
обставин справи. Проте суд критично
оцінює показання вказаних свідків,
оскільки в них наявні суттєві
розбіжності та протиріччя щодо
фактичних обставин справи, які мали
місце 06.02.2014 року, а також дані свідки не
з'явились до суду 27.03.2014 року для
повторного допиту, забезпечити явку
яких мав відповідач.

Відповідно до ст. 62 Конституції
України вина особи, яка притягається до
відповідальності, має бути доведена
належними доказами, а не ґрунтуватись
на припущеннях, усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь. Таким чином, суд не може
прийняти до уваги як доказ, достатній
для визнання позивача винним у
вчиненні правопорушення передбаченого
ч. 1 ст. 122 КУпАП, показання вказаних
вище свідків.

Крім того, в Протоколі зазначено, що
позивач при виїзді з АЗС АNP здійснив
поворот ліворуч чим порушив вимоги
дорожнього знаку 4.2 (рух праворуч), але
суд не може погодитися з даними
обставинами, які встановлені
протоколом, оскільки дорожній знак 4.2
«Рух праворуч», який встановлений на
виїзді з вказаної АЗС не відповідає
вимогам ПДР України, а саме: має інший
вигляд, ніж встановлений у додатку № 1
до Правил дорожнього руху (у редакції
постанови Кабінету Міністрів України
від 11 лютого 2013 р. № 111).

При вирішенні спору суд виходить з
того, що на підтвердження факту
вчинення позивачем адміністративного
правопорушення, зазначеного в
протоколі про адміністративне
правопорушення, та виннуватості даної
особи в його вчиненні, відповідачем
окрім протоколу не надано до суду інших
доказів, визначених ст. 251 КУпАП, які б
підтверджували правомірність
винесення Постанови відносно позивача.

Будь-які докази винуватості
позивача у порушенні Правил дорожнього
руху України, крім зазначених свідків
правопорушення, показання яких суд не
бере до уваги на підставі вищевказаних
обставин, у протоколі про
адміністративне правопорушення не
зазначені.

У цьому ж протоколі містяться
пояснення позивача про те, що з
протоколом він не згоден, а також
зазначено про відмову позивача від
підписання даного протоколу.

Системний аналіз правовідносин та
нормативно - правових актів, що їх
регулюють свідчить, що в Постанові не
наведено докази, на яких ґрунтується
висновок про вчинення позивачем
адміністративного правопорушення, не
зазначено мотиви відхилення
висловлених позивачем доводів щодо
відсутності вини в скоєнні
правопорушення.

Як вбачається з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок по доказуванню
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Частиною
четвертою даної статті передбачено, що
суб'єкт владних повноважень повинен
подати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані, як докази у справі.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що відносно позивача
безпідставно складено Протокол та
винесено Постанову, в яких не зазначено
доказів вчиненого правопорушення та
необґрунтовано винуватість позивача в
правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 122
КУпАП.

Доводи позивача про те, що він не
порушив вимоги дорожнього знаку 4.2 «Рух
праворуч» відповідачем не спростовані,
а тому саме повідомлені позивачем
обставини про незаконні дії
відповідача суд вважає правдивими та
достовірними, а його вимоги такими, що
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та
керуючись: ст.ст. 62, 63 Конституції
України; ст.ст. 247, 288, 293, 296 КУпАП; ст.ст. 18,
94, 122, 128, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н
О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
Постанову в справі про адміністративне
правопорушення серії АР1 № 150350 від
06.02.2014 року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладення на нього
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 255 (двісті п'ятдесят
п'ять) гривень, винесену інспектором
ВДАІ Попільнянського РВ УМВС України в
Житомирській області капітаном
міліції Ціхуном Олесем Миколайовичем.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 73 гривні 08
копійок сплоченого ним судового збору.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Попільнянського

районного суду
Сікан В. М.