Справа № 2а/1270/8679/12
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2014 р. м. Київ
К/800/5936/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Весельської Т.Ф.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Первомайську Луганської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Первомайську
Луганської області про стягнення
заборгованості, касаційне провадження
в якій відкрито за касаційною скаргою
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в м. Первомайську
Луганської області на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 04 грудня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 23 січня 2013
року, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року Управління
Пенсійного фонду України в
м. Первомайську Луганської області
звернулося до суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в м. Первомайську
Луганської області про стягнення з
відповідача суми витрат на виплату
основного розміру пенсії на суму 67633,11
грн., витрат на виплату державної
адресної допомоги на суму 318822,10 грн.,
витрат з виплати і доставки пенсій на
суму 2495,16 грн. у загальній сумі 388950,37
грн.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 04 грудня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 23 січня 2013
року, позов задоволено частково.
Стягнуто з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Первомайську
Луганської області на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м. Первомайську Луганської області
суму витрат на виплату основного
розміру пенсії та суму витрат з виплати
і доставки пенсії у загальному розмірі
3045,93 грн. В задоволенні решти позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Первомайську
Луганської області звернулося з
касаційною скаргою, в якій просить
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити позивачу у
задоволенні позову, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що згідно актів
щомісячної звірки витрат по особовим
справам потерпілих, яким призначено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та у зв'язку
з втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Первомайську
Луганської області не було прийнято до
заліку за період з 01 квітня 2012 року по 31
серпня 2012 року справ по 100 особам на
суму 388950,37 грн., у зв'язку з тим, що на
дату смерті потерпілого дружині не
виповнилось 55 років, відповідно до
таблиць розбіжностей.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, на момент смерті чоловіка
виповнилось 55 років.

Пенсійне забезпечення громадян
України відповідно до Закону України
від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» здійснюється органами
Пенсійного фонду України. Вказаний
Закон передбачає, що призначення та
виплата пенсій, в тому числі пенсій по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання, здійснюється органами
Пенсійного фонду України.

Згідно зі статтею 58 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», пункту 1.1 Положення «Про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах»,
затвердженого наказом Пенсійного
фонду України від 30 квітня 2002 року за
№8-2, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 21 травня 2002 року за
№442/6730, Пенсійний фонд України,
управління Пенсійного фонду України у
районах, містах і районах у містах є
органом, який здійснює керівництво та
управління солідарною системою,
провадить збір, акумуляцію та облік
страхових внесків, призначає пенсії та
готує документи для її виплати,
забезпечує своєчасне і в повному
обсязі фінансування та виплату пенсій,
допомоги на поховання, здійснює
контроль за цільовим використанням
коштів Пенсійного фонду.

Підпунктами "г" і "д" пункту 1 статті 21
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» №1105-ХІV передбачено,
що Фонд соціального страхування від
нещасних випадків зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні, пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, та пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат,
тобто Пенсійний фонд має право
звернутись до Фонду соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат з виплати пенсій
по інвалідності та у зв'язку з втратою
годувальника внаслідок нещасного
випадку.

Потерпілі, документи яких не передані
до Фонду, продовжують отримувати
належні виплати та соціальні послуги
від свого роботодавця, Пенсійного
фонду України та Фонду соціального
страхування України. При цьому кошти,
виплачені потерпілому
страхувальником, зараховуються Фондом
у рахунок його страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом в
подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

Частиною другою статті 24 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
закріплене аналогічне правило - якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Призначення пенсій і оформлення
документів для їх виплати здійснюється
органами Пенсійного Фонду України.

За змістом пункту 3 розділу XI Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
передача документів, підтверджуючих
право працівників на страхові виплати,
інші соціальні послуги внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, а також
розміри цієї виплати і послуг,
здійснюється Фондом соціального
страхування від нещасних випадків за
актом щомісячної звірки, підписаним у
двосторонньому порядку.

Статтею 7 Закону України «Про страхові
тарифи на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві і професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» передбачено, що
відшкодування відбувається за
справами, переданими Фонду.

Відповідно до статті 37 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» право на
пенсію у разі втрати годувальника
мають непрацездатні члени сім'ї
померлого годувальника, які були на
його утриманні. При цьому дітям пенсії
призначаються незалежно від того, чи
були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого,
які не були на його утриманні, також
мають право на пенсію, якщо згодом
втратили джерело засобів до існування.

Відповідно до статті 33 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання.

Пунктами 3 та 4 цієї статті визначено, що
такими є жінки, які досягли 55 років,
якщо вони не працюють, інваліди - члени
сім'ї потерпілого на час інвалідності.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій, відповідачем неправомірно
включено до списку осіб, які не
беруться до взаємозаліку жінок, яким на
дату смерті потерпілого не виповнилось
55 років, а саме ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, оскільки на момент смерті
чоловіка вони досягли 55 років.

Враховуючи вказане, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, щодо задоволення
позовних вимог в частині стягнення з
відповідача основного розміру пенсії
на суму 2942,00 грн. та витрати з виплати і
доставки пенсій на суму 103,93 грн.

Крім того, відмовляючи у задоволенні
позову щодо інших сум, заявлених
позивачем до стягнення, суди
попередніх інстанцій дійшли правильно
висновку, що Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та постановою
Кабінету Міністрів України від 26
березня 2008 року № 265 «Деякі питання
пенсійного забезпечення громадян» не
встановлено обов'язку Фонду
відшкодовувати державну адресну
допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає, оскільки
судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Первомайську
Луганської області залишити без
задоволення, а постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 04
грудня 2012 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 23 січня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає

Судді: