Справа № 809/2736/13-а
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року
Справа №
876/13572/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі :

головуючого судді
Святецького В.В.

суддів
Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,

з участю секретаря судового засідання
Шуптар Т.О.,

представників позивача
Хованця Т.М., Щеколдіна М.Ю.,

представника відповідача
Лаврука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
державної податкової інспекції у м.
Івано-Франківську головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 02
жовтня 2013 року у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю
,,Богдан-Авто-Івано-Франківськ" до
державної податкової інспекції у м.
Івано-Франківську головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

04 травня 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю (ТзОВ)
,,Богдан-Авто-Івано-Франківськ"
звернулося до суду з адміністративним
позовом, в якому просило визнати
протиправним та скасування податкове
повідомлення-рішення державної
податкової інспекції у м.
Івано-Франківську головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області (далі- ДПІ у
м. Івано-Франківську) за № від 28
серпня 2013 року.

Постановою від 02 жовтня 2013 року
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд позов
задовольнив повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, ДПІ у м.
Івано-Франківську подала апеляційну
скаргу, оскільки вважає, що постанова
прийнята без врахування фактичних
обставин справи, положень чинного
законодавства, з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
спору.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд
першої інстанції не звернув уваги на
доводи податкового органу про те, що
торгова націнка позивача на автомобілі
становить 6-8%, а проценти за
користування позикою становлять 18% і є
більшою за торгову націнку, яка
застосовується при реалізації
автомобілів, що приводить до
збитковості підприємства. Податковий
орган зазначає, що при здійсненні
господарської діяльності основною
діловою метою платника податків є
отримання прибутку, а тому не можуть
вважатися такими, що вчинені з діловою
метою операції за наслідками яких
платник податків бажає отримати
виключно податкову вигоду без
здійснення реальної господарської
діяльності.

Таким чином витрати, на думку
відповідача, понесені внаслідок
нарахування процентів за користування
позикою наданою пов'язаними особами є
нічим іншим як бажанням позивача
отримати податкову вигоду у вигляді
безпідставного формування валових
витрат без здійснення реальної
господарської діяльності.

За таких обставин податковий орган
вважає правомірним оскаржене
податкове повідомлення-рішення, а тому
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі.

Представник податкового органу в
судовому засіданні апеляційного суду
підтримав вимоги апеляційної скарги та
просить їх задовольнити в повному
обсязі.

Представники позивача заперечили
вимоги апеляційної скарги та просять
залишити скаргу без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи та
доводи скарги, апеляційний суд вважає,
що скарга не належить до задоволення з
таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що за
наслідками позапланової виїзної
перевірки з питань своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків, зборів, дотримання
валютного та іншого законодавства за
період з 20 травня 2011 року по 31 грудня 2012
року ДПІ у м. Івано-Франківську
прийняла податкове
повідомлення-рішення за № від 28
серпня 2013 року, яким зменшила ТзОВ
,,Богдан-Авто-Івано-Франківськ" суму
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток в
розмірі 559 592 грн..

Висновки податкового органу базуються
на тому, що на порушення п.п. 14.1.27 п.14.1,
пп.14.1.159 ст.14, пп.139.1.2 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України позивач
допустив завищення від'ємного
значенняоб'єкта оподаткування
податком на прибуток на загальну суму
559592,00 грн., в т.ч. за 2011 рік на суму 33202,00
грн. та за 2012 рік на суму 526390,00 грн..

На думку податкового органу, позивач
безпідставно відніс до складу валових
витрат сплачені проценти за договорами
позики на загальну суму 559592,00 грн.,
оскільки договори позики укладені між
позивачем та ПАТ ,,ЗНВКІФ"
,,Богдан-Капітал" в особі ТОВ ,,Компанія
із управління активами ,,Ф'южин Капітал
партнерз" є господарською діяльністю
пов'язаними між собою особами.

Задовольняючи позовні вимоги та
скасовуючи оскаржене податкове
повідомлення-рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що грошові
кошти у розмірі 3 420 500,00 грн., які
позивач отримав за укладеними
договорами позики повністю
відповідають визначенню позики,
наведеному у пп.14.1.267 п. 14.1 статті 14
Податкового кодексу України, а тому
суму сплачених відсотків в розмірі
559390,00 грн. позивач правомірно відніс до
складу валових витрат в рядку 06.3
декларації з прибутку ,,Фінансові
витрати".

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку апеляційного суду, відповідають
фактичним обставинам справи, нормам
матеріального і процесуального права
та є вірними.

Так, з матеріалів справи апеляційний
суд вбачає, що ПАТ ,,Закритий не
диверсифікований венчурний
корпоративний інвестиційний фонд
,,Богдан-Капітал" є одним із засновників
ТзОВ ,,Богдан-Авто-Івано-Франківськ" та
володіє 9 відсотками статутного
капіталу підприємства.

ПАТ ,,Закритий не диверсифікований
венчурний корпоративний інвестиційний
фонд ,,Богдан-Капітал" зареєстроване як
фінансова установа, що підтверджується
свідоцтвом про включення до державного
реєстру фінансових установ, які
надають фінансові послуги на ринку
цінних паперів. Дана інформація
розміщена на офіційному сайті
національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку.

ТОВ ,,Компанія із управління активами
,,Ф'южин Капітал партнерз" діє на
підставі ліцензії серія АВ №393982
Державної комісії з цінних паперів та
фондового ринку на здійснення
професійної діяльності на фондовому
ринку діяльність з управління активами
інституційних інвесторів (діяльність з
управління активам) видана 14.03.2008 року
до 14.03.2013 року.

На підставі договору про управління
активами корпоративного
інвестиційного фонду №1/КУА-11 від 01.06.2011
року ТОВ ,,Компанія із управління
активами ,,Ф'южин Капітал партнерз" діє
від імені та за рахунок ПАТ ,,Закритий
не диверсифікований венчурний
корпоративний інвестиційний фонд
,,Богдан-Капітал".

На підставі укладених договорів позики
товариство позивача отримало від ТОВ
,,Компанія із управління активами
,,Ф'южин Капітал партнерз" за рахунок
активів ПАТ ,,Закритий не
диверсифікований венчурний
корпоративний інвестиційний фонд
,,Богдан-Капітал" позику на загальну
суму 3 420 500,00 грн. протягом жовтня 2011
року - квітня 2012 року під 18 % річних.

За користування позикою підприємство
позивача сплатило позикодавцю
проценти на загальну суму 559592,00 грн., в
т.ч. за 2011 рік на суму 33202,00 грн. та за 2012
рік на суму 526390,00 грн., які віднесло до
складу валових витрат.

Суд першої інстанції належним чином
дослідив приписи Законів України ,,Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг",
,,Про інститути спільного інвестування"
та дійшов обґрунтованого висновку про
законність надання позики, оскільки
ПАТ ,,Закритий не диверсифікований
венчурний корпоративний інвестиційний
фонд ,,Богдан-Капітал" та ТОВ ,,Компанія
із управління активами ,,Ф'южин Капітал
партнерз" відповідають вимогам
зазначених Законів та мають право
надавати позики під проценти.

Статтею 14 Податкового кодексу України (
в редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) визначено, що
витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником) (підпункт 14.1.27 пункту 14.1).

Пов'язані особи - юридичні та/або
фізичні особи, взаємовідносини між
якими можуть впливати на умови або
економічні результати їх діяльності чи
діяльності осіб, яких вони
представляють і які відповідають
будь-якій з наведених нижче ознак:
юридична особа, що здійснює контроль за
господарською діяльністю платника
податку або контролюється таким
платником податку чи перебуває під
спільним контролем з таким платником
податку. Під контролем господарської
діяльності платника податку слід
розуміти володіння безпосередньо або
через пов'язаних фізичних та/або
юридичних осіб часткою (паєм, пакетом
акцій) статутного фонду платника
податку в розмірі не менш як 20
відсотків статутного фонду платника
податку (підпункт 14.1.159 пункту 14.1).

Позика - грошові кошти, що надаються
резидентами, які є фінансовими
установами, або нерезидентами, крім
нерезидентів, які мають офшорний
статус, позичальнику на визначений
строк із зобов'язанням їх повернення та
сплатою процентів за користування
сумою позики (підпункт 14.1.267 пункту 14.1).

Відповідно до підпункту 138.10.5 пункту
138.10 статті 138 Податкового кодексу
України до складу інших витрат
включаються фінансові витрати, до яких
належить витрати на нарахування
процентів (за користування кредитами
та позиками, за випущеними облігаціями
та фінансовою орендою) та інші витрати
підприємства в межах норм,
встановлених цим Кодексом, пов'язані із
запозиченнями (крім фінансових витрат,
які включені до собівартості
кваліфікаційних активів відповідно до
положень (стандартів) бухгалтерського
обліку.

Виходячи з системного аналізу
наведених нормативно-правових актів
апеляційний суд визнає вірними та
обґрунтованими висновки суду першої
інстанції щодо правомірності
віднесення підприємством позивача до
складу валових витрат процентів за
користування позикою, отриманою від
ПАТ ,,Закритий не диверсифікований
венчурний корпоративний інвестиційний
фонд ,,Богдан-Капітал", оскільки вони не
є пов'язаними особами в розумінні
приписів підпункту 14.1.159 пункту 14.1
статті 14 ПК України, а таке право
передбачене підпунктом 138.10.5 пункту 138.10
статті 138 ПК України.

За таких обставин апеляційний суд не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги, оскільки наведені
обставини спростовують доводи
апеляційної скарги про
невідповідність постанови суду першої
інстанції нормам матеріального та
процесуального права.

Статтею 159 КАС України визначено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення з
одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний
суд визнає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив обставини
справи та ухвалив законне рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, доводи апеляційної скарги
їх не спростовують, а тому підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції немає.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 1 ч. 1
ст.198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у м.
Івано-Франківську головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області залишити
без задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 02 жовтня 2013
року у справі № 809/2736/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції, а в разі складення ухвали в
повному обсязі відповідно до статті 160
КАС України - з дня складення ухвали в
повному обсязі.

Ухвала в повному обсязі складена 04
квітня 2014 року.

Головуючий суддя
В.В. Святецький

Судді
О.М. Довгополов

Л.Я. Гудим