Справа № 826/11699/13-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Кротюк О.В.
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

27 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Кучми А.Ю.

суддів:
Аліменка В.О., Безименної
Н.В.,

при секретарі:
Кріля В.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційних
скарг ОСОБА_2, ОСОБА_3, Державної
виконавчої служби України на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 10.09.2013 у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Державної виконавчої служби України,
третя особа - ОСОБА_3 про визнання
незаконними та скасування постанов,
визнання незаконними дій, -

В С Т А Н
О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної виконавчої служби
України про визнання незаконними дії
Департаменту Державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
щодо винесення другої постанови про
відкриття виконавчого
провадження № 4529908 від 30.08.2007
по виконанню виконавчого документу -
рішення Європейського суду з прав
людини від 15.02.2007 по заяві N« 23476/02 справа
„ОСОБА_2 проти України"; визнання
незаконною, протиправною та скасування
постанови Департаменту Державної
виконавчої служби Міністерства
юстиції України від 20.12.2007 про
закінчення виконавчого провадження №
4529908 за підписом старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Абісова Артура
Володимировича по виконанню
виконавчого документу-рішення
Європейського суду з прав людини від
16.02.2007 по заяві № 25476/02 справа „ОСОБА_2
проти України"'; визнання незаконною,
протиправною та скасування постанови
Державної виконавчої служби України
від 10.07.2013 ВП №4529908 про відмову в
задоволенні скарги.

Ухвалами Окружного адміністративного
суду м. Києва від 10.09.2013, залишених без
змін ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 27.03.2014
позовну заяву в частині позовних вимог
щодо оскарження постанов органу ДВС
від 30.08.2007 про відкриття виконавчого
провадження та від 20.12.2007 про
закінчення виконавчого провадження ВП
4529908, а також в частині позовних вимог
щодо оскарження дій Департаменту
Державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України щодо
винесення другої постанови про
відкриття виконавчого провадження №
4529908 від 30.08.2007 по виконанню виконавчого
документу - рішення Європейського
суду з прав людини від 15.02.2007 року по
заяві № 25476/02 справа "ОСОБА_2 проти
України" залишено без розгляду.

Таким чином, як вірно зазначено судом
першої інстанції, справа розглядається
в частині вимог щодо визнання
незаконною, протиправною та скасування
постанови Державної виконавчої служби
України від 10.07.2013 ВП №4529908 про відмову
в задоволенні скарги.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
10.09.2013 вищевказаний адміністративний
позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ДВС України подали
апеляційні скарги, в яких просять
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційних скарг,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без
змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про те, що позовні вимоги щодо визнання
протиправною та скасування постанови
від 10.07.2013 ВП № 4529908 про відмову у
задоволенні скарги підлягають
задоволенню, з чим погоджується
колегія суддів з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
10.07.2013 начальником відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України винесено постанову ВП №
4529908 про відмову в задоволенні скарги.

Так, зі змісту постанови ВП № 4529908 про
відмову в задоволенні скарги випливає,
що на підставі постанови в.о.
начальника відділу примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби Мазуром
Г.І. від 20.05.2009, постанови Окружного
адміністративного суду м. Києва від
01.08.2012 у справі за № 2а-8586/12/2670, постанов
відділу примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
від 30.08.2007, від 20.12.2007 № 4529908, Відділ
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення скарг та
скасування постанови від 20.12.2007 ВП №
4529908 про закінчення виконавчого
провадження.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначено Законом України «Про
виконавче провадження» від 21.04.1999 №
606-ХІV (далі - Закон № 606).

Статтею 82 Закону № 606 передбачено
наступне.

Рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця та інших
посадових осіб державної виконавчої
служби можуть бути оскаржені
стягувачем та іншими учасниками
виконавчого провадження (крім
боржника) до начальника відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Скарга на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця
подається начальнику відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець.

Скарга, подана у виконавчому
провадженні начальнику відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, розглядається у
десятиденний строк з дня її
надходження. За результатами розгляду
скарги начальник відділу виносить
постанову про її задоволення чи
відмову, яка в десятиденний строк може
бути оскаржена до вищестоящого органу
державної виконавчої служби або до
суду. Скарга, подана без додержання
вимог, викладених у частині шостій цієї
статті, розглядається начальником
відділу в порядку, встановленому
Законом України "Про звернення
громадян".

Як вірно встановлено судом першої
інстанції оскаржуваною постановою від
10.07.2013 ВП №4529908, зокрема п. 1 її
резолютивної частини, відмовлено у
задоволенні скарг ОСОБА_3 представника
ОСОБА_2 на дії державного виконавця по
виконанню рішення Європейського суду з
прав людини від 15.02.2007 по заяві № 25476/02
«ОСОБА_2 проти України».

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що із
змісту постанови не вбачається, у
задоволенні яких саме скарг відмовлено
позивачу та які, у зв'язку з цим, були
предметом розгляду уповноваженою
особою.

Згідно апеляційної скарги Державної
виконавчої служби України за
результатами перевірки бази даних за
2009 рік Департаменту державної
виконавчої служби Міністерства
юстиції України встановлено, що 15.04.2009
зареєстровано звернення ОСОБА_3 за вх.
№ П-11187-25, № П-10926-25, які 16.04.2009 передано
до відділу примусового виконання
рішень Департаменту державної
виконавчої служби Міністерства
юстиції України.

Постановою в.о. начальника відділу
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Мазуром Г.І. від 20.05.2009 в
задоволенні скарг ОСОБА_3, представника
ОСОБА_2 по виконанню рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «ОСОБА_2 проти України»
відмовлено (а.с. 20-22 т. 1).

Супровідним листом № П-11187-25, П-10926-25
вказану постанову направлено на адресу
заявника (а.с. 19 т. 1).

Як вбачається з матеріалів справи та
зазначено відповідачем в апеляційній
скарзі, зазначені звернення в
матеріалах виконавчого провадження
ВП№ 4529908 з виконання рішення
Європейського суду з прав людини №
25476/02 від 15.02.2007 відсутні.

Апелянтом - Державною виконавчою
службою України зазначено, що у зв`язку
зі звільненням із займаної посади
державного виконавця Абісова А.В., яким
здійснювалось виконання рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «ОСОБА_2 проти України»,
встановити місцезнаходження вказаних
звернень є неможливим.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
01.08.2012 залишеної в силі ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.01.2013 позов
задоволено частково. Визнано
протиправною та скасовано постанову
Департаменту ДВС Міністерства юстиції
України за підписом в.о. начальника
відділу примусового виконання рішень
Мазура Г.І. від 20.05.2009 про відмову в
задоволенні скарг. Визнано
протиправними дії Департаменту ДВС
Міністерства юстиції України, що
проявились в неналежному розгляді
скарг ОСОБА_2 по наслідкам яких
винесено постанову від 20.05.2009 про
відмову в задоволенні скарг. Визнано
протиправними дії Департаменту ДВС
Міністерства юстиції України за
підписом в.о. начальника відділу
примусового виконання рішень Мазура
Г.І. від 20.05.2009 про відмову в задоволенні
скарг, що проявились в написанні в
постанові від 10.09.2007 стягувачу сплачено
в повному обсязі компенсацію за
моральну шкоду та судові витрати в сумі
11 763 грн 12 коп. Визнано протиправним та
таким, що не відповідає вимогам ст. 46
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод висновок
Департаменту ДВС Міністерства юстиції
України викладеного в постанові від
10.09.2007, що копія платіжної вимоги є
підтвердженим отримання стягувачем
коштів в сумі 11 763 грн 12 коп. В решті
позову відмовлено.

Згідно супровідного листа за № 13-0-22-337515
від 10.07.2013 Відділом примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України на виконання ухвали
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 10.07.2013 у справі № 2а-8586/12/2670
направлено постанову від 10.07.2013 ВП №
4529908 про відмову в задоволенні скарги
(а.с. 42 т. 1).

Отже, відповідачем не заперечується,
той факт, що звернення за вх. № П-11187-25, №
П-10926-25 в матеріалах виконавчого
провадження ВП № 4529908 з виконання
рішення Європейського суду з прав
людини № 25476/02 від 15.02.2007 відсутні.

Відсутність інформації про скарги, у
задоволенні яких було відмовлено
позивачу оскаржуваною постановою,
вказує на її необґрунтованість та
унеможливлює надання судом об'єктивної
оцінки щодо правомірності
оскаржуваного рішення. Поряд з цим,
відсутність предмету розгляду у
оскаржуваному рішенні свідчить про
відсутність вирішення звернень
заявника у встановленому законом
порядку, з дотриманням вимог частини
третьої ст. 2 КАС України.

Таким чином, колегія суддів не
погоджується з висновком апелянта -
Державної виконавчої служби України,
що відділом примусового виконання
рішень Департаменту державної
виконавчої служби України в рамках
виконавчого провадження ВП № 4529908 з
виконання рішення Європейського суду з
прав людини від 15.02.2007 № 25476/02 при
розгляді вказаної скарги в повному
обсязі встановлено фактичні обставини
справи та надано їм вичерпну правову
оцінку.

Колегія суддів вважає, що відповідач
всупереч Закону України «Про виконавче
провадження» та Закону України "Про
звернення громадян" виніс постанову
від 10.07.2013 про відмову в задоволенні
скарги не розглядаючи скарги, не
перевіряючи їх висновків, без
дослідження та перевірки доводів
викладених в скаргах.

З огляду на зазначене колегія суддів
доходить аналогічного з судом першої
інстанції висновку про те, що позовні
вимоги щодо визнання протиправною та
скасування постанови Державної
виконавчої служби України від 10.07.2013 ВП
№ 4529908 про відмову в задоволенні скарги
підлягають задоволенню.

Відповідач, всупереч положенням
частини другої ст. 71 КАС України, не
довів відповідність оскаржуваного
рішення вимогам частини третьої ст. 2
КАС України.

З урахуванням вище викладеного та
приписів ст. 159 КАС України, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Державної виконавчої служби України, -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 10.09.2013 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 01.04.2014.

Головуючий-суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя
Кучма А.Ю.

Судді:
Аліменко В.О.

Безименна Н.В.