Справа № 813/245/13-а
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 р.
Справа № 876/9130/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
в Сихівському районі м. Львова
Державної податкової служби на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2013
року у справі №813/245/13-а за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Габен» до Державної
податкової інспекції в Сихівському
районі м. Львова Державної податкової
служби про визнання протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

09.01.2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Габен» звернулося
до суду з позовом, яким після уточнення
позовних вимог просило визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення (форма «Р»)
№ від 19.09.2012 року Державної
податкової інспекції в Сихівському
районі м. Львова Державної податкової
служби, винесеного на підставі акта
перевірки №1432/22-10/20832731 від 31.08.2012 року.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2013
року позов задоволено: визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції в Сихівському
районі м. Львова Державної податкової
служби від 19.09.2012 року №.

Відповідач постанову суду першої
інстанції оскаржив, подав апеляційну
скаргу, зазначивши, що оскаржувана
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
не відповідає фактичним обставинам
справи, просить її скасувати, та
прийняти нову, якою в задоволенні
адміністративного позову відмовити
повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказує на те, що відповідно до
п.1.20.3 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
для товарів (робіт, послуг), які
продаються шляхом прилюдного
оголошення умов їх продажу, звичайною
визнається ціна, що міститься у такому
прилюдному оголошенні. Оскільки Закон
не містить визначення «прилюдного
оголошення умов продажу», застосовуємо
Цивільний кодекс України, відповідно
до ст.. 633 якого «Публічний договір - це
договір, в якому одна сторона -
підприємець взяла на себе обов'язок
здійснювати продаж товарів, виконання
робіт або надання послуг кожному, хто
до неї звернеться (роздрібна торгівля,
перевезення транспортом загального
користування, послуги зв'язку, медичне,
готельне, банківське обслуговування
тощо). Умови публічного договору
встановлюються однаковими для всіх
споживачів». Таким чином, прилюдне
оголошення умов продажу - це оголошення
передбачене для невизначеного кола
осіб, тому таку ціну для цілей
оподаткування можна вважати звичайною.
Враховуючи викладене, в порушення
п.1.20.2, п.1.20.3 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
пп. 134.1.1 п. 134 ст. 134 Податкового кодексу
України ТзОВ «Габен» занижено суму
доходу від експорту кукурудзи за І
квартал 2012 року на суму всього 356986, 8
грн..

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали цієї справи,
перевіривши доводи апелянта у їх
сукупності, приходить до переконання,
що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу чи постанову без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом встановлено, що працівниками ДПІ
у Сихівському районі м. Львова
Львівської області Державної
податкової служби було проведено
позапланову невиїзну планову
перевірку ТОВ фірми «Габен» з питань
правильності обчислення податку на
прибуток при здійсненні експортних
операцій за січень-березень 2012 року, за
результатами якої складено Акт
№1432/22-10/20832731 від 31.08.2012 року (далі - Акт
перевірки), на підставі якого прийнято
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 19.09.2012 року
№.

Перевіркою встановлено порушення
п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу
України від 02.12.2010р. №2755-IV із змінами та
доповненнями, внаслідок чого фірмою
«Габен» занижено податок на прибуток
за 1 кв. 2012 року при здійсненні
експортних операцій на суму 74 967,00 грн.

Згідно з оскаржуваним податковим
повідомленням-рішенням позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
по податку на прибуток на суму 93 709,00
гривень, в тому числі за основним
платежем - 74 967,00 грн., за штрафними
санкціями - 18 742,00 грн.

14.10.2011 року ТОВ фірма «Габен» з
Компанією Bungе SA, Швейцарія укладено
контракт №Р103686, згідно з яким
продавець зобов'язується поставити, а
покупець прийняти і оплатити кукурудзу
для кормових цілей, насипом, врожаю 2011
року, країна походження - України, на
умовах поставки СРТ (перевезення
оплачено до) Миколаївський морський
порт.

14.12.2011 року на аграрній біржі
зареєстровано зовнішньоекономічний
біржовий контракт про експорт №183/13-ЗЕ
від 14.10.2011 року.

16.12.2011 року ТОВ фірма «Габен» з
Компанією Bungе SA, Швейцарія укладено
контракт №Р104072, згідно з яким
продавець зобов'язується поставити, а
покупець прийняти і оплатити кукурудзу
для кормових цілей, насипом, врожаю 2011
року, країна походження - України, на
умовах поставки СРТ (перевезення
оплачено до) Миколаївський морський
порт.

27.12.2011 року на аграрній біржі
зареєстровано зовнішньоекономічний
біржовий контракт про експорт №231/13-ЗЕ
від 27.12.2011 року.

Підпунктом 1.20.1, 1.20.8 п. 1.20 ст. 1 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» передбачено, що якщо цим
пунктом не встановлено інше, звичайною
вважається ціна товарів (робіт, послуг),
визначена сторонами договору. Якщо не
доведене зворотне, вважається, що така
звичайна ціна відповідає рівню
справедливих ринкових цін.

Справедлива ринкова ціна - це ціна, за
якою товари (роботи, послуги)
передаються іншому власнику за умови,
що продавець бажає передати такі
товари (роботи, послуги), а покупець
бажає їх отримати за відсутності
будь-якого примусу, обидві сторони є
взаємно незалежними юридично та
фактично, володіють достатньою
інформацією про такі товари (роботи,
послуги), а також ціни, які склалися на
ринку ідентичних (а за їх відсутності -
однорідних) товарів (робіт, послуг).

Ринок товарів (робіт, послуг) - сфера
обігу товарів (робіт, послуг), яка
визначається виходячи з можливості
покупця (продавця) реально і без
значних додаткових витрат придбати
(продати) товар (роботу, послугу) на
найближчій стосовно будь-якої із
сторін договору території.

Ідентичні товари (роботи, послуги) -
товари (роботи, послуги), що мають
однакові характерні для них основні
ознаки. Під час визначення
ідентичності товарів беруться до
уваги, зокрема, їх фізичні
характеристики, які не впливають на їх
якісні характеристики і не мають
суттєвого значення для визначення
ознак товару, якість і репутація на
ринку, країна походження та виробник.
Незначні відмінності в їх зовнішньому
вигляді можуть не враховуватися.

Однорідні товари (роботи, послуги) -
товари (роботи, послуги), які не є
ідентичними, мають подібні
характеристики і складаються зі схожих
компонентів, що дозволяє їм виконувати
однакові функції та (або) бути
взаємозамінними. Під час визначення
однорідності товарів (робіт, послуг)
беруться до уваги, зокрема, їх якість,
наявність товарного знака, репутація
на ринку, країна походження та
виробник.

Відповідно до п.п.1.20.2. п. 1.20 ст. 1 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» для визначення звичайної
ціни товару (робіт, послуг)
використовується інформація про
укладені на момент продажу такого
товару (роботи, послуги) договори з
ідентичними (однорідними) товарами
(роботами, послугами) у співставних
умовах. Зокрема, враховуються такі
умови договорів, як кількість (обсяг)
товарів (наприклад, обсяг товарної
партії), строки виконання зобов'язань,
умови платежів, звичайних для такої
операції, а також інші об'єктивні умови,
що можуть вплинути на ціну. При цьому
умови договорів на ринку ідентичних (у
разі їх відсутності - однорідних)
товарів (робіт, послуг) визнаються
співставними, якщо відмінність між
такими умовами суттєво не впливає на
ціну, або може бути економічно
обґрунтована. При цьому враховуються
звичайні при укладанні угод між
непов'язаними особами надбавки чи
знижки до ціни. Зокрема, але не
виключно, враховуються знижки,
пов'язані з сезонними та іншими
коливаннями споживчого попиту на
товари (роботи, послуги), втратою
товарами якості або інших
властивостей; закінченням (наближенням
дати закінчення) строку зберігання
(придатності, реалізації); збутом
неліквідних або низьколіквідних
товарів; маркетинговою політикою, у
тому числі при просуванні товарів
(робіт, послуг) на ринки; наданням
дослідних моделей і зразків товарів з
метою ознайомлення з ними споживачів.

Якщо товари (роботи, послуги), ідентичні
(за їх відсутності - однорідні) товарам
(роботам, послугам), стосовно яких
визначається звичайна ціна, прилюдно
пропонуються до продажу, або мають
ціни, встановлені на організованому
ринку цінних паперів, або мають біржову
ціну (біржове котирування), визначення
звичайної ціни у встановленому в
абзаці першому цього підпункту порядку
здійснюється із врахуванням таких
факторів.

Статтею 655 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відтак, договір купівлі-продажу є
відплатним, двостороннім і
консенсуальним.

Згідно з п.п.1.20.3 п. 1.20 ст. 1 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» для товарів (робіт,
послуг), які продаються шляхом
прилюдного оголошення умов їх продажу,
звичайною визнається ціна, що
міститься у такому прилюдному
оголошенні.

Підпунктом 1.20.6 п. 1.20 ст. 1 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» у разі коли на
відповідному ринку товарів (робіт,
послуг) не здійснюються операції з
ідентичними (у разі їх відсутності -
однорідними) товарами (роботами,
послугами), або якщо неможливо
визначити їх ціну через відсутність
або недоступність відповідної
інформації, звичайною ціною вважається
ціна договору.

Як вбачається з матеріалів справи (ВМД),
відправлення позивачем товару згідно
із зазначеними вище контрактами
відбувалося у 1 кв.2012 року.

Однак, як встановлено судом, укладення
договорів купівлі-продажу (контрактів)
між ТОВ фірма «Габен» та Компанією Bungе
SA, Швейцарія відбулося в жовтні та
грудні 2011 року.

Згідно з Актом перевірки рішення
відповідача ґрунтувалось на підставі
моніторингу інформаційно-аналітичних
ресурсів, які містять дані про ринкові,
біржові та світові ціни, відповідно до
якого найбільшими експортерами
кукурудзи у січні 2012р. були: ТОВ СП
«Нібулон», ТОВ «Луї Дрейфус Україна»,
ТОВ «Райз Максимко».

Водночас, згідно з рядком 31
вантажно-митної декларації №00153 від
16.01.12 року, №100334 від 20.02.12 року №100862 від
28.03.12 року позивач експортував
кукурудзу 3 класу тип 1, ІХ суміш ДСТУ
4525:2006, урожаю 2011 року для кормових
цілей, вологість 13,5%, частка зернової
домішка 6,0%,частка сміттєвої домішки 1,6%,
биті і т.д., тобто мав місце експорт
товару з конкретно визначеними
якісними характеристиками.

Крім того, як вбачається з Акта
перевірки, відповідач в порушення
норми п.п.1.20.1 п.1.20 ст.1 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» не брав до уваги умови
договорів, таких як: кількість (обсяг)
товарів (наприклад, обсяг товарної
партії), строків виконання зобов'язань,
умов платежів, звичайних для такої
операції, а також інші об'єктивних умов
(країна експорту, розмір партії, спосіб
поставки, базис поставки, детальні
якісні кондиції товару в рамках ДСТУ),
що можуть вплинути на ціну.

Таким чином, реалізація товару
(кукурудзи) позивачем відбувалася за
цінами, які існували на ринку в момент
укладання контракту.

Враховуючи зазначене вище, суд дійшов
висновку, що податковим органом не
доведено факт, що ціна товарів, є нижчою
за звичайні ціни.

Таким чином колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги є
підставними та обґрунтованими. Відтак
позов підлягає задоволенню в повному
обсязі.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади,
до яких належать органи державної
податкової служби та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дір
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, колегія суддів приходить до
переконання, що суд першої інстанції
дійшов до вірних висновків, приймаючи
рішення по суті спірних правовідносин.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст.160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Сихівському
районі м. Львова Державної податкової
служби - залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2013
року у справі №813/245/13-а - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь в справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич