Справа № К/9991/14407/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/14407/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівКонюшка К.В. Мороз
Л.Л. провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до
Територіального управління Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті в м. Севастополі (далі - ТУ
Головавтотрансінспекції в м.
Севастополі) про визнання дії
посадових осіб незаконними та
скасування наказу за касаційною
скаргою Фізичної особи-підприємця
(далі - ФОП) ОСОБА_4 на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Севастополя від 07 грудня 2010 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 01 березня
2011 року

в с т а н о в и л а :

У вересні 2010 року ФОП ОСОБА_4 в
Окружному адміністративному суді м.
Севастополя пред'явив позов до ТУ
Головавтотрансінспекції в м.
Севастополі про визнання дії посадових
осіб незаконними та скасування наказу.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що ТУ
Головавтотрансінспекції в м.
Севастополі наказом від 08 червня 2010
року № 22Л позбавило його ліцензії з
надання послуг з перевезення пасажирів
і вантажів автомобільним транспортом.

Не погоджуюсь з такими діями посадових
осіб, просив визнати їх незаконними та
скасувати наказ від 08 червня 2010 року №
22Л.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Севастополя
від 07 грудня 2010 року, залишеною без
зміни ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 01 березня 2011 року, відмовлено у
задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_4

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, ФОП ОСОБА_4 подав
касаційну скаргу, в якій вказав на те,
що оскаржувані рішення судів у справі
прийняті з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить їх скасувати та ухвалити нову
постанову у справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Так, судами попередніх інстанцій
встановлено, що ФОП ОСОБА_4
зареєстрований Ленінською районною
державною адміністрацією у м.
Севастополі як фізична
особа-підприємець 26 квітня 1994 року.

25 травня 2009 року Головною державною
інспекцією на автомобільному
транспорті на підставі рішення від 21
квітня 2009 року № 16Л позивачу видана
Ліцензія серія НОМЕР_1 з надання послуг
з перевезення пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом відповідно
до видів робіт, визначених Законом
України "Про автомобільний транспорт",
дозволений вид робіт: внутрішні
перевезення пасажирів автобусами зі
строком дії з 22 квітня 2009 року по 21
квітня 2014 року.

06 травня 2010 року у зв'язку зі зміною
свого місця проживання Ленінською
районною державною адміністрацією у м.
Севастополі позивач отримав нове
Свідоцтво про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця.

13 травня 2010 року позивач звернувся до
ТУ Головавтотрансінспекції в

м. Севастополі з заявою, якою повідомив
про перереєстрацію місця проживання у

м. Севастополі, додав копію Свідоцтва
про державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця та просив залучити
його до ліцензійної справи.

14 травня 2010 року листом №27/2-1216 ТУ
Головавтотрансінспекції в

м. Севастополі, посилаючись на статтю 8
Закону України "Про ліцензування
певних видів господарської
діяльності", пункти 1.3, 1.6 Ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності з надання послуг з
перевезення пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом відповідно
до видів робіт, визначених Законом
України "Про автомобільний транспорт",
затверджених Наказом Державного
комітету України з питань регуляторної
політики та підприємництва,
Міністерства транспорту та зв'язку
України від 01 лютого 2008 року № 9/119,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 21.02.2008 за № 140/14831 (далі -
Ліцензійні умови

№ 9/119) роз'яснило позивачу порядок
надання заяви та документів у разі
наявності підстав для переоформлення
ліцензії.

08 червня 2010 року наказом Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті № 22Л, Ліцензія серії НОМЕР_1
визнана недійсною з підстав не
переоформлення її в установлений
строк, згідно зі статтею 16 Закону
України "Про ліцензування певних видів
господарської діяльності".

Листом від 10 червня 2010 року № 27/2-1462 ТУ
Головавтотрансінспекції в

м. Севастополі повідомило позивача про
видання зазначеного Наказу.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив із того, що
заява, надана позивачем, не відповідала
вимогам Закону України "Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності" та
Ліцензійних умов № 9/119, а також що
позивачем не додано документи, які
повинні бути додані до такої заяви.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
зазначені висновки суду вважає вірними
та такими, що зроблені на підставі
правильно застосованих норм
матеріального права.

Так, статтею 16 Закону України від 01
червня 2000 року № 1775-ІІІ "Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності" встановлено,
що підставами для переоформлення
ліцензії є, зокрема, зміна
місцезнаходження юридичної особи або
місця проживання фізичної
особи-підприємця.

У разі виникнення підстав для
переоформлення ліцензії ліцензіат
зобов'язаний протягом десяти робочих
днів подати органу ліцензування заяву
про переоформлення ліцензії разом з
ліцензією, що підлягає переоформленню,
та відповідними документами або їх
нотаріально засвідченими копіями, які
підтверджують зазначені зміни.

Орган ліцензування протягом трьох
робочих днів з дати надходження заяви
про переоформлення ліцензії та
документів, що додаються до неї,
зобов'язаний видати переоформлену на
новому бланку ліцензію з урахуванням
змін, зазначених у заяві про
переоформлення ліцензії.

Не переоформлена в установлений строк
ліцензія є недійсною.

Відповідно до пункту 1.3 Ліцензійних
умов № 9/119 вони є обов'язковими для
виконання суб'єктами господарювання,
які надають послуги з перевезення
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом відповідно до видів робіт,
визначених Законом України "Про
автомобільний транспорт", та суб'єктами
господарювання, які мають діючі
ліцензії з надання послуг з
перевезення пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом загального
користування (крім надання послуг з
перевезення пасажирів та їх багажу на
таксі) та з надання послуг з
перевезення пасажирів та їх багажу на
таксі.

Пунктами 1.5, 1.6 Ліцензійних умов № 9/119
встановлено, що органом ліцензування
господарської діяльності з надання
послуг з перевезення пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом
відповідно до видів робіт, визначених
Законом України "Про автомобільний
транспорт", є Головна державна
інспекція на автомобільному
транспорті (Головавтотрансінспекція).

Для отримання ліцензії копії ліцензії,
дубліката ліцензії або в разі
переоформлення ліцензії суб'єкт
господарювання особисто або через
уповноважений ним орган чи особу подає
до Головавтотрансінспекції або
відповідного територіального
управління заяву згідно з додатком 1,
яким встановлена форма заяви про
видачу або переоформлення ліцензії,
видачу дубліката ліцензії або копії
ліцензії.

В матеріалах справи відсутні докази
того, що позивач своєчасно звернувся з
відповідною заявою до органу
ліцензування з метою переоформлення
ліцензії та додав усі документи,
необхідні для переоформлення ліцензії.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій про те, що Наказ від 08 червня
2010 року № 22Л про позбавлення ліцензії
ФОП ОСОБА_4 відповідачем видано
правомірно.

Оскаржувані рішення судів першої та
апеляційної інстанцій є законними і
обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги не містять у
собі посилань на наявність порушень
чинного законодавства, які є
підставами для висновку про те, що
судами неправильно застосовані норми
матеріального чи процесуального права
і що призвело або могло призвести до
ухвалення незаконних та
необґрунтованих судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
зміни, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а оскаржувані постанову
Окружного адміністративного суду м.
Севастополя від 07 грудня 2010 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 01 березня
2011 року в адміністративній справі за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 до Територіального управління
Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті в м.
Севастополі про визнання дії посадових
осіб незаконними та скасування наказу -
без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Конюшко К.В.

Мороз Л.Л.