Справа № 461/12143/13-а 2а/461/517/13
Суддя: Шинкар Т.І.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року
Справа № 876/2026/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Шинкар Т.І.,

суддів
Ільчишин Н.В., Пліша М.А.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу Департаменту економічної
політики Львівської міської ради на
ухвалу Галицького районного суду м.
Львова від 17 жовтня 2013 року про вжиття
заходів забезпечення
адміністративного позову ТзОВ «БРОК»
до Департаменту економічної політики
Львівської міської ради про визнання
вимоги незаконною та її скасування,-

В С Т А Н О В И В:

09.10.2013р. ТзОВ «БРОК» звернулося з
позовом в суд до Департаменту
економічної політики Львівської
міської ради про визнання вимоги про
демонтаж рекламної конструкції
незаконною та її скасування.

17.10.2013р. ТзОВ «БРОК» подало клопотання
про вжиття заходів забезпечення позову
та просило заборони Департаменту
економічної політики Львівської
міської ради, Львівській міській раді,
її виконавчим органам та іншим особам
проводити демонтаж чи переносити
рекламну конструкцію, яка знаходиться
на даху будинку за адресою: проспект
Свободи, 39 у м. Львові.

17.10.2013р. Галицьким районним судом м.
Львова прийнято ухвалу, якою заяву
ТзОВ «БРОК» про вжиття заходів
забезпечення позову задоволено та
заборонено Департаменту економічної
політики Львівської міської ради,
Львівській міській раді, її виконавчим
органам та іншим особам проводити
демонтаж чи переносити рекламну
конструкцію, яка знаходиться на даху
будинку за адресою: проспект Свободи, 39
у м. Львові до часу набрання законної
сили рішення суду за результатами
розгляду адміністративної справи.

Ухвала обґрунтована тим, що існує
очевидна небезпека заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам позивача,
а також невжиття заходів забезпечення
позову може утруднити чи унеможливити
виконання рішення суду у разі
задоволення вимог позивача.

Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції Департамент економічної
політики Львівської міської ради подав
апеляційну скаргу, в якій просить
ухвалу від 17 жовтня 2013 року в справі
№461/12143/13-а скасувати та прийняти нову
ухвалу, якою в задоволенні заяви про
забезпечення позову відмовити.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
суд першої інстанції не тільки
заборонив вчиняти дії відповідачу у
справі, а й іншим особам, не залученим у
справу, а тому вжиті заходи стосуються
невизначеного кола осіб, що є грубим
порушенням їх прав в частині
здійснення визначених законом
повноважень. Окрім того, вказавши на
підстави вжиття заходів забезпечення
позову, передбачені ст.117 КАС України,
суд не мотивував цей висновок
будь-якими фактичними обставинами у
справі.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, перевіривши доводи апелянта в
їх сукупності, приходить до
переконання, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити з наступних
підстав.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість оскаржуваної ухвали
суду першої інстанції, колегія суддів
виходить з наступного.

Частиною 1 статті 117 КАС України
передбачено, що суд може постановити
ухвалу про вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову.

Підставами для забезпечення
адміністративного позову, передбачені
ст.117 КАС України є 1) наявність
очевидної небезпеки заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам позивача
до ухвалення рішення в
адміністративній справі; 2) наявність
неможливості захисту прав, свобод та
інтересів позивача без вжиття таких
заходів; 3) необхідність докладання
значних зусиль та витрат для
відновлення прав, свобод та інтересів
позивача в разі невжиття таких заходів;
4) очевидність ознак протиправності
рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень.

Суд, при розгляді клопотання про
забезпечення позову повинен у кожному
випадку, виходячи з конкретних доказів,
встановити, чи є хоча б одна з
передбачених ст.117 КАС України
обставин, і оцінити, чи не може
застосуванням заходів забезпечення
позову бути завдано ще більшої шкоди,
ніж та, якій можна запобігти; врахувати
пов'язаність заходів щодо забезпечення
позову з його предметом, співмірність
таких заходів заявленим позовним
вимогам і відповідності виду
забезпечення позову позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги
інтереси не тільки позивача, а й інших
осіб, права яких можуть бути порушені
у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів.

Як вбачається з заявленого клопотання,
підставою для вжиття заходів
забезпечення позову позивач вважає
наявність існування очевидної
небезпеки у вигляді заподіяння шкоди
майновим правам та інтересам та
свободам позивач через незаконне не
продовження дії дозволу на розміщення
рекламної конструкції в супереч
рішенню суду, яке набрало законної
сили, та що на відновлення порушених
прав буде затрачено значних зусиль.
Окрім того, на думку позивача, з
адміністративного позову вбачається
протиправність вимоги відповідача.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали,
суд виходив з того, що наявна очевидна
небезпека порушення прав та інтересів
позивача до вирішення спору по суті,
проте, фактично вказавши на підстави
вжиття заходів забезпечення позову,
які зазначені у ст.117 КАС України, суд не
мотивував цей висновок будь-якими
фактичними обставинами справи та не
навів доказів існування таких фактів,
якими позивач обґрунтовує заявлене
клопотання.

Крім цього, на думку колегії суддів
апеляційного суду, вжиті заходи
забезпечення позову стосуються
невизначеного кола осіб, вжитий спосіб
забезпечення позову фактично виходить
за межі адміністративного спору та
порушує інтереси невизначеного кола
третіх осіб, які до участі у справі не
залучені.

Також колегія суддів зазначає, що
вжитими заходами забезпечення позову
суд фактично унеможливив виконання
виконавчим комітетом Львівської
міської ради, іншими органами
державної влади, в тому числі органами
прокуратури права на проведення
перевірок, покладених на них законом
функцій, що є неприпустимим.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму
Вищого адміністративного суд України
№2 від 06.03.2008р. «Про практику
застосування адміністративними судами
окремих положень Кодексу
адміністративного судочинства України
під час розгляду адміністративних
справ», згідно з частинами третьою та
четвертою статті 117 КАС України
забезпечення позову в
адміністративних справах допускається
лише у двох формах: 1) зупинення дії
рішення суб'єкта владних повноважень
чи його окремих положень, що
оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні
дії. Наведений перелік підстав
забезпечення позову є вичерпним.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до переконання, що суд
першої інстанції не мав правових
підстав для вжиття заходів
забезпечення позову відповідно до
заявленого позивачем клопотання, що є
наслідком скасування оскаржуваної
ухвали та відмови позивачу у
задоволенні заяви про забезпечення
позову.

Керуючись ст.117, 118, 160, 195, 197, 199, 202, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Департаменту
економічної політики Львівської
міської ради на ухвалу Галицького
районного суду м. Львова від 17 жовтня 2013
року про вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову ТзОВ «БРОК»
до Департаменту економічної політики
Львівської міської ради про визнання
вимоги незаконною та її скасування -
задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м.
Львова в справі від 17 жовтня 2013 року про
вжиття заходів забезпечення позову в
справі №461/12143/13-а скасувати та
постановити нову ухвалу, якою
відмовити позивачу у задоволенні
клопотання про забезпечення позову.

Ухвала апеляційного суду є остаточною
та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Т.І. Шинкар

Судді
Н.В. Ільчишин

М.А. Пліш