Справа № 2а-1289/11/0106
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 року м.
Київ К/9991/56584/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову
Євпаторійського міського суду
Автономної Республіки Крим від 06
червня 2011 року та постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 31 липня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, виконавчого комітету
Заозерненської селищної Ради м.
Євпаторія про визнання неправомірними
дій та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3, виконавчого комітету
Заозерненської селищної Ради м.
Євпаторія про визнання неправомірними
дій та стягнення моральної шкоди у
розмірі 20 000,00 грн. з кожного.

В обґрунтування позову позивачем
зазначено, що 03.08.2010 голова селищної
ради ОСОБА_3 звернувся до місцевого
суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про
звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки. Рішенням
Євпаторійського міського суду від
06.10.2010, залишеним без змін рішенням
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 25.01.2011, у
задоволенні позову відмовлено.

Позивач вважає, що у нього виконавчий
комітет Заозерненської селищної Ради
та селищний голова ОСОБА_3 вирішили
відібрати те, що належить йому на
законних підставах. Так, твердження
відповідачів про те, що він є
самозахватчиком землі принижує його
честь в очах сусідів і оточення, йому
приходиться постійно показувати
документи, виправдовуватись,
спростовуючи недостовірну інформацію,
діями селищного голови йому були
спричинені переживання, у зв'язку з
можливістю залишитись без земельної
ділянки, яка йому належить по праву.

Постановою Євпаторійського міського
суду Автономної Республіки Крим від 06
червня 2011 року позов задоволено
частково: визнано дії виконавчого
комітету Заозерненської селищної Ради
м. Євпаторія неправомірними; стягнуто з
виконавчого комітету Заозерненської
селищної Ради м. Євпаторія на користь
позивача моральну шкоду в сумі 2000 грн.;
в іншій частині у задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 31 липня 2012 року постанову
Євпаторійського міського суду
Автономної Республіки Крим від 06
червня 2011 року скасовано; прийнято
нову, якою у задоволенні позову
відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 із
посиланням на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати оскаржувані рішення
судів попередніх інстанцій та
постановити нове, про задоволення
позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову в
частині позовних вимог до ОСОБА_3, суд
першої інстанції виходив з того, що
підписуючи позовну заяву виконавчого
комітету Заозерненської селищної Ради,
Заозерненської селищної Ради про
звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки та знесення
розташованої на ній будови, ОСОБА_3 діяв
не від свого імені, а від імені
територіальної громади Заозерненської
селищної Ради м. Євпаторія.

Задовольняючи позов в частині вимог
про визнання дій виконавчого комітету
Заозерненської селищної Ради м.
Євпаторія неправомірними та стягнення
моральної шкоди, суд першої інстанції
виходив з того, що діями Виконавчого
комітету Заозерненської селищної Ради
м. Євпаторія щодо звернення до суду з
позовом про звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки позивачу
спричинено моральну шкоду.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що органи місцевого
самоврядування, звертаючись до суду із
позовною заявою, реалізували своє
законне право на звернення до суду за
захистом порушених, як вони вважали,
прав і інтересів територіальної
громади, у зв'язку з чим такі дії не
можуть бути визнані неправомірними.
Додатково, судом апеляційної інстанції
вказано на недоведеності з боку
позивача виключності моральних
страждань й переживань.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується із
позицією суду апеляційної інстанції
щодо відсутності підстав для
задоволення позову, з огляду на
наступне.

Відповідно до пункту 3 частини
четвертої статті 42 Закону України "Про
місцеве самоуправління в Україні"
селищний голова підписує рішення ради
та її виконавчого комітету.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позовну заяву
виконавчого комітету Заозерненської
селищної Ради, Заозерненської селищної
Ради до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про звільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки
та знесення розташованої на ній будови,
ОСОБА_3 підписано як головою селищної
ради. За вказаних обставин, колегія
суддів погоджується із доводами судів
попередніх інстанцій щодо відсутності
ознак протиправності зазначений дій
голови селищної ради, оскільки
зазначені дії вчинено на виконання
вимог пункту 3 частини четвертої статті
42 Закону України "Про місцеве
самоуправління в Україні".

Відповідно до статті 10 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
селищна рада є органом місцевого
самоврядування, який представляє
відповідну територіальну громаду і
здійснює від її імені в її інтересах
функції і повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України іншими законами
України.

Заявляючи позовні вимоги до ОСОБА_2,
Заозерненська селищна Рада і її
виконавський комітет реалізовували
право на судовий захист прав та
інтересів територіальної громади, які
вони вважали порушеними або ж
оспорюваними. При цьому,

Заозерненська селищна Рада та її
виконавський комітет керувалися
Конституцією України та статтею 60
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", згідно з
якою органи місцевого самоврядування
мають право на володіння, користування
і розпорядження об'єктами права
комунальної власності на користь
територіальної громади. Вважаючи
територіальну громаду за власника
земельної ділянки, на якій ОСОБА_2 звів
тимчасове підсобне приміщення, органи
місцевого самоврядування (в особі
селищного голови) ухвалили рішення про
звернення в судові органи для захисту
порушеного права.

За вказаних обставин, колегія суддів
погоджується із позицією суду
апеляційної інстанції щодо
відсутності факту порушення прав та
інтересів позивача з боку відповідачів
у сфері публічно-правових відносин.

Згідно з частиною другою статті 21
Кодексу адміністративного судочинства
України вимоги про відшкодування
шкоди, заподіяної протиправними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір.

Враховуючи зазначене, зважаючи на
відсутність ознак протиправності дій
відповідачів, колегія суддів
погоджується із висновками суду
апеляційної інстанції щодо
відсутності підстав для захисту прав
та інтересів позивача шляхом стягнення
з відповідачів моральної шкоди.

Доводи касаційної скарги висновків
суду апеляційної інстанції не
спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин
справи судом апеляційної інстанції
дана вірно, порушень норм
матеріального чи процесуального права,
які могли б призвести до неправильного
вирішення справи, при ухваленні
оскаржуваного судового рішення судом
не допущено.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 31 липня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: