Справа № 193/163/14-а
Суддя: Шумська О. В.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/193/5/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
П О С Т А Н О В А

26 березня 2014 року Софіївський
районний суд Дніпропетровської
області в складі:

судді
Шумської О.В.

при
секретарі Палій Л.Г.

з участю
позивача ОСОБА_1

представників відповідача
Федоренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Софіївка
цивільну справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України в
Софіївському районі Дніпропетровської
області про визнання неправомірними
дії щодо обмеження під час перерахунку
розміру пенсії за вислугу років та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії та виплату недоотриманих сум, -

В С Т А Н О В И В:

06 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із вищевказаним позовом, у якому
просить визнати неправомірними дії
управління ПФУ щодо перерахунку її
пенсії в розмірі 80 відсотків від суми
заробітної плати, зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
пенсії виходячи з розміру 90 відсотків
від суми заробітної плати, визначеної у
наданій нею довідці, та здійснити
відповідні виплати пенсії з 1 липня 2012
року.

Позивач обґрунтувала свої вимоги тим,
що управління ПФУ безпідставно
здійснило перерахунок її пенсії в
розмірі 80 відсотків від суми
заробітної плати станом на 03 листопада
2012 року, посилаючись на Закон України
від 8 липня 2011 року № 3668-VІ «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», яким
внесено зміни до ст. 50-1 ЗУ від 5
листопада 1991 року № 1789-ХІІ «Про
прокуратуру» (далі - Закон № 1789-ХІІ),
оскільки це суперечить ст. 22
Конституції України та порушує його
права.

Таким чином, відповідач здійснив
перерахунок пенсії у розмірах нижчих,
ніж встановлено законодавством
України.

Позивач зазначила, що з 29 грудня 2010 року
їй призначено пенсію за вислугу років
на підставі ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ (у
редакції, чинній на час призначення
пенсії) у розмірі 90 відсотків від суми
заробітної плати.

З 1 жовтня 2011 року вступив у силу Закон
№ 3668-VІ, яким внесено зміни до Закону №
1789-ХІІ, зокрема до статті 50-1, відповідно
до яких прокурорам і слідчим пенсія за
вислугу років призначається в розмірі
80 відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до якої
включаються всі види оплати праці, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, одержуваної перед місяцем
звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 31 травня 2012 року
№ 505 «Про упорядкування структури та
умов оплати праці працівників органів
прокуратури» (далі - постанова № 505),
якою затверджено нові схеми посадових
окладів працівників прокуратури, у
позивача виникло право на перерахунок
пенсії з 1 липня 2012 року.

18 вересня 2012 року позивач звернулася до
управління ПФУ із заявою про
перерахунок пенсії та надала довідку
від 14 вересня 2012 року про заробітну
плату прокурора.

Управління ПФУ здійснило позивачу
перерахунок пенсії виходячи з розміру
80 відсотків від суми заробітної плати,
що зазначена у наданій ним довідці, на
підставі ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ зі
змінами, внесеними Законом № 3668-VІ.

Не погоджуючись із діями УПФУ,
пов'язаними з призначенням,
перерахунком та виплатою пенсії,
позивач змушена була звернутися до
суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
підтримала позовні вимоги, викладені у
поданій до суду позовній заяві.

Представник УПФУ в Софіївському районі
Дніпропетровської області, діючи за
дорученнями, у судовому засіданні
проти позову заперечувала, вважаючи, що
позовні вимоги позивача
необґрунтовані, не підтверджені, тому
не підлягають задоволенню в суді.

В обґрунтування своїх доводів надала
суду письмові заперечення, де вказано,
що відповідно до ч. 13 ст. 50-1 ЗУ «Про
прокуратуру» від 5 листопада 1991 року №
1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій
провадиться за документами пенсійної
справи та документами, додатково
поданими пенсіонерами, виходячи з
розміру місячного заробітку за
відповідною посадою, з якої особа
вийшла на пенсію, станом на час
звернення за призначенням або
перерахунком.

Частиною 18 ст. 50-1 Закону України №
1789-ХІІ передбачено, що призначені
працівникам прокуратури пенсії
перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, в якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як за
12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи.

Згідно приписами ч. 19 ст. 50-1 Закону
України №1789-ХІІ положення цієї статті
поширюються також на пенсіонерів з
числа працівників прокуратури, яким до
набрання чинності цим Законом
призначена пенсія за віком, вислугою
років або за інвалідністю
безпосередньо з прокурорсько-слідчих
посад і посад у науково-навчальних
закладах, незалежно від часу виходу на
пенсію, за умови наявності у них стажу
роботи, передбаченого цією статтею.

Постанова Кабінету Міністрів України
«Про упорядкування структури та умов
оплати праці працівників органів
прокуратури» від 31.05.2012 року № 505, якою
підвищено посадові оклади працівників
прокуратури, набрала чинності 14 червня
2012 року.

Тобто право на перерахунок пенсій,
призначених за вислугою років згідно
Закону України «Про прокуратуру»,
виникає з 1 липня 2012 року.

Відповідно до Закону України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08.07.2011 р. № 3668-УІ, який
набрав чинності з 01 жовтня 2011 року,
статтю 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» №1789-ХІІ викладено у новій
редакції, згідно якої пенсія
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їхньої місячної (чинної)
заробітної плати, до якої включаються
всі види оплати праці, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, одержуваної перед місяцем
звернення за призначенням пенсії.

На час звернення ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Софіївському районі Дніпропетровської
області з заявою про перерахунок
пенсії стаття 50-1 Закону України
№1789-ХІІ діяла в редакції Закону
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08.07.2011 р. № 3668-УІ. Згідно з
цією редакцією Закону України «Про
прокуратуру» №1789-ХІІ змінено
загальний порядок призначення та
перерахування пенсії, згідно постанови
Кабінету Міністрів України від 31.05.2012
року №505 підвищено місячні посадові
оклади працівників прокуратури.

Як вбачається з наданих позивачем
розпоряджень управління Пенсійного
фонду України в Софіївському районі
Дніпропетровської області від 18.01.2011
року №121508 пенсія ОСОБА_1 до перерахунку
з 01.07.2012 року складала 3202,07 грн., після
перерахунку з 01.07.2012 року згідно
розпорядження від 18.09.2012 року № 121508
збільшилась та складає 3557,62 грн.

Таким чином, зміни в законодавстві щодо
перерахунку пенсії за вислугою років
згідно Закону України «Про
прокуратуру», враховуючи прийняття
постанови Кабінету Міністрів України
«Про упорядкування структури та умов
оплати праці працівників органів
прокуратури» від 31.05.2012 року №505,
призвели до збільшення пенсії ОСОБА_1Ю,
тобто покращення соціального
становища.

Порівняльний аналіз Закону України
«Про прокуратуру» №1789-ХІІ в редакції
Закону України від 12.07.2001 року №2663-111 та
в редакції Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
08.07.2011 року №3668-УІ свідчить про те, що з
однопредметних законодавчих норм
однакової юридичної сили, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, підлягає застосуванню та
норма, що прийнята пізніше.

Таким чином, УПФУ в Софіївському районі
зроблено перерахунок пенсії ОСОБА_1,
при наявності права на такий
перерахунок, виходячи з розміру
місячного (чинного) заробітку за
відповідною посадою, з якої вона вийшла
на пенсію, станом на час звернення за
перерахунком, тобто з 80 відсотків від
суми місячної заробітної плати особи
на відповідній посаді, а не з 90
відсотків, оскільки такого розміру
пенсії на час здійснення перерахунку
законодавством передбачено не було,
тому відповідач просить суд в
задоволенні адміністративного позову
позивача відмовити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши думку сторін та
проаналізувавши усі надані сторонами
докази, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав:

Відповідно до ст. 6 КАС України, кожна
особа має право, в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права свободи та інтереси.

Згідно зі ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Позивач до суду звернулася 06 лютого 2014
року. Суд вважає, що строк звернення до
суду нею не пропущений, оскільки
заслуговують на увагу її доводи про те,
що про порушення свого права їй стало
відомо з відповіді управління
Пенсійного фонду України в
Софіївському районі від 14.01.2014 року.
Слушними є посилання позивача на той
факт, що нею використана можливість,
передбачена ч. 4 ст. 99 КАС України щодо
досудового порядку вирішення спору.

Умови та порядок пенсійного
забезпечення прокурорів і слідчих
визначено ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ.
Редакція зазначеної статті
змінювалась.

Згідно з ч. 1 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ (у
редакції, чинній на час призначення
пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі
стажем роботи не менше 20 років, у тому
числі зі стажем роботи на посадах
прокурорів і слідчих прокуратури не
менше 10 років, мають право на пенсійне
забезпечення за вислугу років
незалежно від віку. Пенсія
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їхньої місячної (чинної)
заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 1
жовтня 2011 року, внесено зміни до ст. 50-1
Закону № 1789-ХІІ, зокрема змінено у
відсотках розмір пенсії за вислугу
років, яка призначається прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними такого
права.

Так, відповідно до ст. 50-1 Закону №
1789-ХІІ у редакції Закону № 3668-VІ
прокурори і слідчі мають право на
пенсійне забезпечення за вислугу років
незалежно від віку за наявності на день
звернення вислуги років. Пенсія
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їхньої місячної (чинної)
заробітної плати до якої включаються
всі види оплати праці, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, одержуваної перед місяцем
звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року
положення ч. 1 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ
щодо призначення прокурорам і слідчим
пенсії за вислугу років у розмірі не
більше 90 відсотків від суми місячного
(чинного) заробітку втратили чинність у
зв'язку з внесенням змін до редакції
цієї статті Законом № 3668-VІ.

Разом з тим підстави та порядок
перерахунку пенсії прокурорам
регулюють ч.ч. 13 та 18 ст. 50-1 Закону №
1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку
пенсії у зв'язку із прийняттям Закону №
3668-VІ не зазнали змін, змінилася лише
нумерація частин цієї статті.

Так, відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону №
1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій
провадиться за документами пенсійної
справи та документами, додатково
поданими пенсіонерами, виходячи з
розміру місячного заробітку за
відповідною посадою, з якої особа
вийшла на пенсію, станом на час
звернення за призначенням або
перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури
пенсії перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, в якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як за
12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи (ч. 18 ст. 50-1 Закону №
1789-ХІІ).

Ураховуючи наведене, суд вважає, що при
перерахунку пенсії працівникам
прокуратури має застосовуватися норма,
що визначає розмір пенсії у відсотках,
яка діяла на момент призначення пенсії.

Так у постанові Верховного Суду
України від 10.12.2013 року колегія суддів
Судової палати в адміністративних
справах Верховного Суду України дійшла
такого правового висновку: внесені
Законом № 3668-VІ зміни до ст. 50-1 Закону №
1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках
стосуються порядку призначення пенсії
прокурорам і слідчим у разі реалізації
ними права на пенсійне забезпечення, а
не перерахунку вже призначеної пенсії.
Процедури призначення та перерахунку
пенсії різні за змістом та механізмом
їх проведення. Нормами, які визначають
механізм проведення перерахунку
пенсії за вислугу років прокурорам є
ч.ч. 13 та 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ.

Крім того, вирішуючи питання про
застосування цього Закону у часі,
колегія суддів виходила із того, що
згідно зі ст. 22 Конституції України
закріплені нею права і свободи не є
вичерпними, гарантуються і не можуть
бути скасовані. При прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законодавчих актів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав питання,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист, і сформулював
правову позицію, згідно з якою
Конституція України виокремлює певні
категорії громадян України, що
потребують додаткових гарантій
соціального захисту з боку держави. До
них, зокрема, належать громадяни, які
відповідно до ст. 17 Конституції України
перебувають на службі у військових
формуваннях та правоохоронних органах
держави, забезпечуючи суверенітет і
територіальну цілісність України, її
економічну та інформаційну безпеку, а
саме - у Збройних Силах України, органах
Служби безпеки України, міліції,
прокуратури, охорони державного
кордону України, податкової міліції,
Управління державної охорони України,
державної пожежної охорони, Державного
департаменту України з питань
виконання покарань тощо (рішення
Конституційного Суду України від 6
липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо
права на пільги та від 20 березня 2002 року
№ 5-рп/2002 у справі щодо пільг,
компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний
Суд України вказав, що необхідність
додаткових гарантій соціальної
захищеності цієї категорії громадян як
під час проходження служби, так і після
її закінчення зумовлена насамперед
тим, що служба у Збройних Силах України,
інших військових формуваннях та
правоохоронних органах держави
пов'язана з ризиком для життя і
здоров'я, підвищеними вимогами до
дисципліни, професійної придатності,
фахових, фізичних, вольових та інших
якостей. Це повинно компенсуватися
наявністю підвищених гарантій
соціальної захищеності, тобто
комплексу організаційно-правових
економічних заходів, спрямованих на
забезпечення добробуту саме цієї
категорії громадян як під час
проходження служби, так і після її
закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Виходячи з висловленого у рішеннях
Конституційного Суду України
розуміння сутності соціальних
гарантій працівників правоохоронних
органів, зокрема працівників
прокуратури, зміст та обсяг досягнутих
ними соціальних гарантій не може бути
звужено шляхом внесення змін до
законодавства, а правовідносини щодо
їхнього пенсійного забезпечення
виникають на момент звернення за
призначенням пенсії.

Таким чином, системний аналіз
наведених законодавчих приписів, а
також відсутність обґрунтованих
доказів відповідача свідчить про те, що
адміністративний позов обґрунтований,
підтверджений та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
Конституцією України, ЗУ «Про
прокуратуру», ст.ст. 2, 6, 7-9, 11, 17-19, 69-71, 94,
159-163, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Софіївському районі Дніпропетровської
області про визнання неправомірними
дії щодо обмеження під час перерахунку
розміру пенсії за вислугу років та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії та виплату недоотриманих сум
задовольнити.

Визнати неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Софіївському районі Дніпропетровської
області щодо обмеження ОСОБА_1 під час
перерахунку розміру пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Софіївському районі
Дніпропетровської області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 липня 2012
року у відповідності до довідки
прокуратури Дніпропетровської області
від 14 вересня 2012 року № 18ф-255,
відповідно до вимог ст. 50-1 ЗУ «Про
прокуратуру» в редакції від 23 грудня 2010
року, виходячи з розрахунку 90% від
середнього заробітку та здійснити
відповідні виплати.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС
України допустити негайне виконання
постанови суду про присудження виплати
пенсії у межах суми стягнення за один
місяць.

Постанову суду може бути оскаржено
відповідно до ст. 186 КАС України до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Софіївський районний суд
Дніпропетровської області протягом
10-ти днів з дня проголошення постанови,
або протягом 10-ти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя:
О.В. Шумська