Справа № 2а-1382/110/1770
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року
Справа № 19177/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Суб`єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 19 квітня 2010
року у справі за позовом Дубенського
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі Дубенської об'єднаної
державної податкової інспекції до
Суб`єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1, третя особа Територіальне
управління Головавтоінспекції у
Рівненській області про стягнення
фінансової санкції,-

В С Т А Н О В И
Л А:

24.03.2010 року Дубенський міжрайонний
прокурор в інтересах держави в особі
позивача звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про стягнення фінансової
санкції за порушення законодавства про
автомобільний транспорт в сумі 680,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
встановлено порушення відповідача
законодавства про автомобільний
транспорт в результаті чого до нього
було застосовано фінансова санкція в
сумі 680,00 грн. Однак у добровільному
порядку дана санкція не була сплачена.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 19 квітня 2010
року адміністративний позов
задоволено. Стягнуто з Суб`єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 на
користь державного бюджету фінансової
санкції за порушення законодавства про
автомобільний транспорт у сумі 680,00 грн.

Відповідач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та закрити
провадження у справі.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що рішення про застосування
фінансової санкції прийнято з
порушенням Порядку здійснення
дорожнього контролю на автомобільному
транспорті затвердженого Постановою
КМУ №1567 від 08.11.2006 року.

Особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст.
196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її задовольнити частково з
наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем штраф не сплачено,
постанова територіального управління
Головавтотрансінспекції в Рівненській
області відповідачем в судовому
порядку не оскаржувалась, а відтак є
чинною.

Проте, колегія суддів вважає, що даний
висновок суду першої інстанції не
можна визнати обґрунтованим.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що за результатом
проведеної перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом Територіальним
управлінням Головавтоінспекції у
Рівненській області складено акт №1636
від 25.09.2009 року. Перевіркою встановлено,
що здійснювалися нерегулярні
пасажирські перевезення за маршрутом
Почаїв-Київ-Почаїв без відмітки ДАІ та
Реєстраційного номера ТУ ГАТІ для
здійснення нерегулярних пасажирських
перевезень.

На підставі вищезазначеного акту
Територіальним управлінням
Головавтоінспекції у Рівненській
області винесено постанову про
застосування фінансових санкцій №0848
від 10.11.2009 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
автомобільний транспорт» ,
автомобільний перевізник - фізична або
юридична особа, яка здійснює на
комерційній основі чи за власний кошт
перевезення пасажирів чи (та) вантажів
транспортними засобами.

Згідно ст.6 Закону України «Про
автомобільний транспорт», державний
контроль автомобільних перевізників
здійснюється шляхом проведення
планових, позапланових і рейдових
перевірок.

Відповідно до п.15 Порядком здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 8
листопада 2006 року №1567 під час
проведення рейдової перевірки,
зокрема, перевіряється наявність
визначених статтями 39 і 48 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
документів, на підставі яких
здійснюються перевезення
автомобільним транспортом.

Пунктом 20 Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 8
листопада 2006 року №1567 встановлено, що
за результатами планової або
позапланової перевірки за
місцезнаходженням суб'єкта
господарювання складається акт.

У відповідності до п.25 вищезазначеного
Порядку справа про порушення
розглядається в органі державного
контролю за місцезнаходженням суб'єкта
господарювання або за місцем виявлення
порушення (за письмовою заявою
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання) не пізніше ніж
протягом двох місяців з дня його
виявлення.

Пунктом 26 Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 8
листопада 2006 року №1567 встановлено, що
справа про порушення розглядається у
присутності уповноваженої особи
суб'єкта господарювання.

Керуючись вищенаведеним колегія
суддів вважає покликання апелянта про
те, що рішення про застосування
фінансової санкції прийнято з
порушенням Порядку здійснення
дорожнього контролю на автомобільному
транспорті затвердженого Постановою
КМУ №1567 від 08.11.2006 року є обґрунтованим,
оскільки відповідача належним чином не
було повідомлено про розгляд справи
про порушення. А підпис відповідача на
корінці про повідомлення про час і
місце розгляду справи про порушення
чинного законодавства в сфері
автомобільного транспорту не
відповідає оригіналу на апеляційній
скарзі.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
помилкового висновку, оскільки
відповідач не мав можливості у
встановленому законодавством порядку,
в судовому, оскаржити постанову про
застосування фінансових санкцій №0848
від 10.11.2009 року.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи чи питання.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги являються
суттєвими і складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.3, 202, 205,
207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В
И Л А:

Апеляційну скаргу Суб`єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1
задовольнити частково, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 19 квітня 2010
року у справі №2а-1382/10/1770 скасувати та
прийняти нову, якою в позові відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до касаційної
інстанції протягом двадцяти днів
шляхом подання скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І.Довга

І.І.Запотічний