Справа № 872/12393/13
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2014 рокусправа № 811/2188/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 24 липня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 27 червня 2013
року № , -

в с
т а н о в и В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби, в
якому просила визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 27.06.2013
р. в частині визначеної суми
податкового зобов'язання в розмірі 7022,10
грн. основного платежу та 1755,53 грн.
штрафних (фінансових санкцій), а також
стягнути з відповідача на її користь
сплачений судовий збір в сумі 114,70 грн.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 24 липня 2013
року у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погодившись із постановою суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог, суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що 27
жовтня 2012 року державним нотаріусом
Другої Кіровоградської державної
нотаріальної контори видано свідоцтво
про право на спадщину за законом. В
свідоцтві зазначено, що ОСОБА_1
(спадкоємець) є онукою спадкодавця -
ОСОБА_2. Вартість спадкового майна
становить 140442,00 грн.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивачем до Кіровоградської ОДПІ
Кіровоградської області ДПС подано
декларацію про майновий стан та доходи
отримані за 2012 рік у вигляді спадщини, в
якій задекларовано дохід, отриманий у
вигляді спадкового майна вартістю
140442,00 грн. та зазначено про нульову
ставку оподаткування.

Відповідно до вимог пп.174.4 ст.174 ПК
України нотаріус щокварталу подає до
органу державної податкової служби за
місцем розташування державної
нотаріальної контори або робочого
місця приватного нотаріуса інформацію
про видачу свідоцтв про право на
спадщину та/або посвідчення договорів
дарування в порядку, встановленому цим
розділом для податкового розрахунку.

Матеріали справи містять розрахунок за
формою 1ДФ, поданий Кіровоградською
міською державною нотаріальною
конторою №2 до податкового органу, зі
змісту якого вбачається, що отриманні
позивачем доходи у вигляді спадщини
відображено за ознакою доходу " 114"
(дохід, отриманий платником податку
унаслідок прийняття ним у спадщину чи
дарунок коштів, майна, майнових чи
немайнових прав від фізичної особи, що
не є членом сім'ї першого ступеня
споріднення відповідно до пп.174.2.2 п.174.2
та п.174.6 ст.174 ПК України)

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_2.

Відповідно до ст.1258 Цивільного кодексу
України від 16.01.2003 року №435-ІV (далі ЦКУ)
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово.

Позивач в позовній заяві вказала, що її
батько, який є членом сім'ї спадкодавця
(ОСОБА_3) першого ступеня споріднення,
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_2 року - до смерті ОСОБА_2
(а.с.16).

Згідно ч.1 ст.1 Цивільного кодексу
України, цивільним законодавством
регулюються особисті немайнові та
майнові відносини (цивільні відносини),
засновані на юридичній рівності,
вільному волевиявленні, майновій
самостійності їх учасників.

Згідно пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп.78.1.2п.78.1ст.78
Податкового кодексу України на
підставі акта перевірки № 71/174/НОМЕР_2
від 12.06.2013 р. встановлено порушення
пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, пп.174.2.2 ст. 174, п. 174.3 ст.
174 Податкового кодексу України, у
зв'язку з чим встановлено суму
грошового зобов'язання: 7022,10 - за
основним платежем, 1755,53 - за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами).

За поясненнями відповідача означена
сума податкового зобов'язання
визначена у зв'язку з отриманням
спадщини вартістю 140442,00 грн., з якої
обчислено податкове зобов'язання за
ставкою 5% в розмірі 7022,10 - за основним
платежем, 1755,53 - за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем реалізовано своє право на
спадкування, визначене Цивільним
кодексом України та отримано свідоцтво
про право на спадщину за законом на
земельну ділянку, після чого
правовідносини в частині
оподаткування отриманої спадщини
перейшли в площину податкових
відносин.

Однак, з огляду на те, що у Податковому
кодексі України взагалі відсутнє таке
поняття як «спадкування за правом
представлення», то до спірних
правовідносин в даній справі
підлягають застосуванню норми ст. 1261,
1266 Цивільного кодексу України.

Стаття 1261 Цивільного кодексу України
визначає, що до першої черги права на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, в тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Підпунктом 174.2.2 п.174.2 ст.174 Податкового
кодексу визначено, що об'єкти спадщини
оподатковуються за ставкою, визначеною
пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу, в
розмірі 5% вартості будь-якого об'єкта
спадщини, що успадковується
спадкоємцями, які не є членами сім'ї
спадкодавця першого ступеня
споріднення.

Натомість, у відповідності до
змісту абз. «а» пп.174.2.1 п.174.2 ст.174
Податкового кодексу України об'єкти
спадщини оподатковуються за нульовою
ставкою вартості власності, що
успадковується членами сім'ї
спадкодавця першого ступеня
споріднення.

Відповідно до ст. 1266 Цивільного кодексу
України, на яку посилалася позивач в
своєму позові, при спадкуванні за
правом представлення внуки, правнуки
спадкодавця спадкують ту частку
спадщини, яка належала б за законом
їхнім матері, батькові, бабі, дідові,
якби вони були живими на час відкриття
спадщини.

А отже, спадкування позивачем за правом
представлення замість ОСОБА_3, який би
одержав право на спадкування після
смерті своїх батьків (ОСОБА_2 т а ОСОБА_5)
відбулось як члена сім'ї першого
ступеня споріднення (пп. 14.1.263 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України), і
успадковане майно повинно
оподатковуватись за нульовою ставкою
відповідно до абз. «а» пп.174.2.1 п.174.2 ст.174
Податкового кодексу України.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що нарахування
відповідачем суми податкового
зобов'язання в розмірі 7022,10 грн.
основного платежу та 1755,53 грн. штрафних
(фінансових санкцій) податковим
повідомленням № від 27 червня 2013
року є протиправним, позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Отже, за викладених обставин суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
постанова суду підлягає скасуванню, з
прийняттям нової постанови.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Відповідно до ч. 7 ст. 6 Закон України
«Про судовий збір» розподіл судового
збору між сторонами та перевірка
повноти сплати судового збору
здійснюються відповідно до
процесуального законодавства.

Відповідно до квитанції від 01.07.2013 року
№ ПН812435 позивачем було сплачено
судовий збір у розмірі 114,00 грн., який у
повному розмірі зараховано до
Державного бюджету.

Враховуючи задоволення позовних
вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, суд
вважає за необхідне стягнути на
користь ОСОБА_1 суму, сплачену у якості
судового збору за подання даного
адміністративного позову з Державного
бюджету України в розмірі 114,70 грн.

Керуючись статтями 198, 202 , 205 , 206 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 24 липня 2013
року - скасувати.

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення №
від 27.06.2013 р. в частині визначеної
суми податкового зобов'язання з
податку з доходів фізичних осіб в
розмірі в розмірі 7022,10 - за основним
платежем, 1755,53 - за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами).

Стягнути на користь ОСОБА_1 у
судовий збір у розмірі 114,00 грн.

Постанова суду набирає законної
сили відповідно до ст. 254 КАС України та
може бути оскаржена відповідно до ст. 212
КАС України.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко

Повний текст виготовлено та підписано
13 березня 2014 року
Головуючий
Ю.М.
Дадим