Справа № 802/563/14-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2014-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 березня 2014 р.
Справа № 802/563/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:Богоноса Михайла
Богдановича,

розглянувши в порядку письмового
провадження матеріали справи

за позовом: Немирівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

24.02.2014 року до Вінницького окружного
адміністративного суду звернувся
позивач - Немирівська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області (далі - Немирівська
ОДПІ) з адміністративним позовом до
відповідача - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП
ОСОБА_2) про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за
відповідачем станом на 19.02.2014 року
рахується борг в сумі 1031,70 грн. за не
сплату єдиного податку.

В судове засідання позивач не з'явився,
проте надав письмове клопотання за вх.
№4879 від 14.03.2014 року про розгляд справи
без участі його представника, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання також не
з'явилась, повноважного представника
не направила, хоча про дату, час та
місце розгляду справи повідомлялася
належним чином, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає
перешкод для розгляду справи в
судовому засіданні, але прибули не всі
особи, які беруть участь у справі, хоча
і були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового розгляду, суд
має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, оцінивши їх в сукупності,
розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
суд встановив наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
зареєстрована Немирівською районною
державною адміністрацією 11.09.2009 року,
про що свідчить свідоцтво про державну
реєстрацію (а.с.6).

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач є платником єдиного податку
та перебуває на спрощеній системі
оподаткування (а.с.8-10).

На підставі поданих позивачем доказів,
а саме: витягу з облікової картки
платника єдиного податку (а.с.15-25),
корінця податкової вимоги (а.с.12), судом
встановлено, що у ФОП ОСОБА_2 станом на
момент винесення рішення по справі є
заборгованість по сплаті єдиного
податку у розмірі 1031,70 грн.

Пунктом 291.3 ст. 291 глави 1 розділу 14
Податкового кодексу України (надалі -
ПК України) визначено, що юридична
особа чи фізична особа - підприємець
може самостійно обрати спрощену
систему оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

Як вбачається зі свідоцтва платника
єдиного податку від 31.05.2012 р. серії
НОМЕР_2, ФОП ОСОБА_2 відноситься до
другої групи платників єдиного податку
зі ставкою єдиного податку 20 % розміру
мінімальної заробітної плати (а. с. 11).

Згідно з ч. 2 п. 294.1 ст. 294 ПК України
податковим (звітним) періодом для
платників єдиного податку другої -
четвертої груп є календарний квартал.
Пунктами 295.1, 295.2, 295.4 ст. 295 ПК України
визначено, що платники єдиного податку
першої і другої груп сплачують єдиний
податок шляхом здійснення авансового
внеску не пізніше 20 числа (включно)
поточного місяця. Нарахування
авансових внесків для платників
єдиного податку першої і другої груп
здійснюється органами державної
податкової служби на підставі заяви
такого платника єдиного податку щодо
розміру обраної ставки єдиного
податку, заяви щодо періоду щорічної
відпустки та/або заяви щодо терміну
тимчасової втрати працездатності.
Сплата єдиного податку здійснюється за
місцем податкової адреси.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК
України платники податків зобов'язані
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Статтею 300 ПК України встановлено, що
платники єдиного податку несуть
відповідальність відповідно до цього
Кодексу за правильність обчислення,
своєчасність та повноту сплати сум
єдиного податку.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України
сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання, є податковим
боргом суб'єкта господарювання.

З метою погашення податкового боргу, на
адресу відповідача було направлено
податкову вимогу № 193-17 від 05.09.2013 року,
що підтверджується корінцем
податкової вимоги (а.с.12). Проте вказана
податкова вимога залишилась без
виконання.

Підпунктом 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 ПК
України органам державної податкової
служби надано право звертатися до суду
щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг.

Беручи до уваги те, що заявлену до
стягнення суму заборгованості
відповідач у встановлені
законодавством строки до бюджету не
сплатила, наявність у неї вказаної
заборгованості підтверджується
матеріалами справи, суд доходить
висновку про обґрунтованість позовних
вимог.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) відповідно до
частини 4 статті 94 КАС України
стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) заборгованість по
єдиному податку в сумі 1031,70 грн (одна
тисяча тридцять одна гривня сімдесят
коп).

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду

Суддя
Богоніс Михайло Богданович