Справа № 2а-6544/11
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року
Справа № 133494/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І..,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Долинському районі
Івано-Франківської області на
постанову Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 21
жовтня 2011 року по адміністративній
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Долинському
районі Івано-Франківської області про
зобов'язання нарахувати і виплачувати
підвищення до пенсії дитині війни,-

В С Т А Н
О В И Л А:

Позивач 10.10.2011 року звернувся в суд з
адміністративним позовом до
відповідача про зобов'язання
нарахувати і виплачувати підвищення до
пенсії дитині війни.

Вимоги мотивовані тим, що він наділений
правовим статусом дитини війни, а тому
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
користуються правом на одержання
щомісячної державної соціальної
допомоги у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком. Просить визнати
протиправними дій та стягнення
недоплаченого щомісячного підвищення
до пенсії дітям війни з врахуванням 20 %
надбавки за проживання у гірському
населеному пункті відповідно до Закону
України «Про статус гірських населених
пунктів».

Постановою Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 21
жовтня 2011 року позов задоволено
частково. Визнано бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
Долинському районі Івано-Франківської
області протиправною. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Долинському районі Івано-Франківської
області нарахувати та виплатити на
користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
відповідно до положень ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» за період з 10.04.2011 року по 23.07.2011
року виходячи із розміру мінімальної
пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з врахуванням 20% надбавки
відповідно до Закону України «Про
статус гірських населених пунктів» та
виплачених сум. Постанову допущено до
негайного виконання.

Відповідач постанову суду першої
інстанції оскаржив, не погодившись із
зазначеним судовим рішенням, подав
апеляційну скаргу, зазначивши, що
оскаржувана постанова винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову та прийняти нову,
якою в задоволенні позову відмовити.

Покликання маються на те, що фінансове
забезпечення державних соціальних
гарантій здійснювалось в розмірах
передбачених Законами України «Про
Державний бюджет України» на
відповідний рік та в межах
передбачених на це видатків.
Законодавством не визначено, з якого
саме розміру мінімальної пенсії за
віком слід визначати розмір підвищення
до пенсії дітям війни.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст. 183-2
цього Кодексу.

Колегія суддів перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її задовольнити частково.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що позивач є
дитиною війни, у відповідності до
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», що вбачається з відмітки
в пенсійному посвідченні.

Згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, яка виплачується
замість пенсії, підвищується на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
розмір якої визначається прожитковим
мінімумом для осіб, які втратили
працездатність, що урегульовано ч. 1 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Положення пункту 4 розділу VІІ
Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» визнано таким, що відповідає
Конституції України (є конституційним)
згідно з Рішенням Конституційного Суду
України від 26.12.2011 р. N 20-рп/2011.

Відповідно до п.6 Постанови Кабінету
Міністрів України від 6 липня 2011 р. N 745
«Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету» (вступила в
дію з 23.07.2011 року) установлено, що дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та «Про жертви нацистських
переслідувань») до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення проводиться у
розмірі 49,8 гривні.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України cуд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу.

На підставі наведеного, колегія суддів
прийшла до висновку, що слід
зобов'язати нарахувати та виплатити
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком за період з
10.04.2011 року по 22.07.2011 року включно, а тому
позов підлягає частковому задоволенню.

Відносно заперечень відповідача щодо
неправильного застосування положень
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», колегія суддів, зазначає,
що відповідно до ч. 1 ст. 28 наведеного
Закону мінімальний розмір пенсії за
віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Положення ч. 3 ст. 28 вищевказаного
Закону «мінімальний розмір пенсії за
віком, встановлений абзацом першим
частини першої цієї статті,
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом» не є
перешкодою для застосування
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування доплат пов'язаних з
мінімальною пенсією за віком, оскільки
чинним законодавством не встановлено
іншого крім передбаченого ч. 1 цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Колегія суддів також погоджується з
висновком суду першої інстанції про
виплату позивачу надбавки відповідно
до Закону України «Про статус гірських
населених пунктів в Україні», оскільки
відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України
«Про статус гірських населених пунктів
в Україні» розмір державних пенсій,
стипендій, всіх передбачених чинним
законодавством видів державної
матеріальної допомоги громадянам, які
одержали статус особи, що працює,
проживає або навчається на території
населеного пункту, якому надано статус
гірського, збільшується на 20 відсотків.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи чи питання.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповноту з'ясування ним обставин, які
мають значення для справи та
невідповідність його висновків
дійсним обставинам справи, що призвело
до неправильного вирішення спору по
суті. Відтак, оскаржувана постанова
підлягає скасуванню з прийняттям
нової, якою позовні вимоги слід
задовольнити частково.

Керуючись статтями 100, 160, 195, 197 п. п. 1, 2, ч.
1, 198 п. 3 ч. 1, 202 п. 4, 205, 207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

П О С Т А Н
О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Долинському
районі Івано-Франківської області
задовольнити частково.

Постанову Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 21
жовтня 2011 року по адміністративній
справі №2а-6544/11 - скасувати та прийняти
нову постанову, якою позов
задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в Долинському районі
Івано-Франківської області щодо не
здійснення перерахунку пенсії на
користь ОСОБА_1 протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Долинському районі
Івано-Франківської області нарахувати
та виплатити на користь ОСОБА_1
підвищення до пенсії у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком,
передбаченої ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 10.04.2011 року по 22.07.2011 року
включно з врахуванням ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», 20%
надбавки відповідно до Закону України
«Про статус гірських населених
пунктів» та виплачених сум.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І. Довга

І.І.Запотічний