Справа № 0907/2945/12
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2014 р. м. Київ
К/800/58390/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську Івано-Франківської
області на постанову
Івано-Франківського міського суду від
26 березня 2012 р. та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 11 жовтня 2013 р. у справі № 0907/2945/2012 за
позовом Заступника прокурора м.
Івано-Франківська, який звернувся в
інтересах ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську Івано-Франківської
області про виплату пенсії, -

в с т а н о в и л а:

Заступника прокурора м.
Івано-Франківська звернувся до суду з
позовом в інтересах ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську
Івано-Франківської області про виплату
пенсії.

Постановою Івано-Франківського
міського суду від 26 березня 2012 р.,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 11 жовтня 2013 р., позов задоволено.
Зобов'язано відповідача виплатити
позивачу, як члену сім'ї загиблого
військовослужбовця, підвищення до
пенсії за період з 01 червня 2010 року по 04
листопада 2011 року.

Не погоджуючись із вказаними судовими
рішеннями, відповідач подав касаційну
скаргу, в якій просить їх скасувати та
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову з мотивів невірного
застосування судами норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи на предмет повноти та
всебічності дослідження їх судами та
обґрунтованості застосування норм
матеріального права до спірних
правовідносин, вивчивши доводи
касаційної скарги, колегія суддів не
вбачає підстав до її задоволення.

Як вірно встановлено судами, позивачу з
01 грудня 1995 року встановлено
підвищення до пенсії за віком на
підставі заяви від 28 листопада 1995 року
та копії документів про те, що батьки
ОСОБА_1 загинули і вона стала сиротою.

Підвищення ОСОБА_1, як члену сім'ї
загиблих військовослужбовців,
виплачувалось до 01 червня 2010 року та
було призупинено управлінням в зв'язку
з тим, що пенсіонером не представлено
відповідне посвідчення, після чого
позивач звернулася до Департаменту
соціальної політики виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради з метою отримання документа.

Відповідно до протоколу від 30 вересня
2010р. №3/2, Департаментом відмовлено
позивачу у встановленні статусу члена
сім'ї загиблих.

Постановою Івано-Франківського
міського суду від 12 жовтня 2011р. дії
Департаменту соціальної політики
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради щодо
відмови ОСОБА_1 у встановленні статусу
члена сім'ї загиблих
військовослужбовців та у видачі
відповідного посвідчення визнано
неправомірними. Судом зобов'язано
Департамент соціальної політики
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради
встановити ОСОБА_1 статус члена сім'ї
загиблих військовослужбовців та
видати відповідне посвідчення.

04 листопада 2011р. ОСОБА_1 видано
посвідчення за НОМЕР_1, на підставі
якого Управління пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську
відновило виплату підвищення до пенсії
в розмірі 25% прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Проте, Управлінням пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську
відмовлено позивачці у виплаті
підвищення за період з 01 червня 2010р. по
04 листопада 2011р. в зв'язку з тим, що
посвідчення про статус члена сім'ї
загиблих військовослужбовців вона
надала тільки 04 листопада 2011р.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з неправомірності вказаних дій
відповідача.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» чинність цього
Закону поширюється на сім'ї
військовослужбовців, партизанів,
підпільників, учасників бойових дій на
території інших держав, прирівняних до
них осіб, визначених у статтях 6 і 7
цього Закону, які загинули (пропали
безвісти) або померли внаслідок
поранення, контузії чи каліцтва,
одержаних під час захисту Батьківщини
або виконання інших обов'язків
військової служби (службових
обов'язків), а також внаслідок
захворювання пов'язаного з
перебуванням на фронті або одержаного
в період проходження військової служби
на території інших держав під час
воєнних дій та конфліктів. До членів
сімей загиблих (тих, які пропали
безвісти) військовослужбовців,
партизанів та інших осіб, зазначених у
цій статті, належать діти, обоє з
батьків яких загинули або пропали
безвісти.

Згідно з п. 23 ст. 15 вказаного Закону
членам сімей, зазначеним у пункті 1
статті 10 цього Закону, а також дружинам
(чоловікам) померлих інвалідів Великої
Вітчизняної війни, які не одружилися
вдруге, пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 25
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Пунктом 7 Постанови Кабінету Міністрів
України від 16 лютого 1994 р. № 94 «Про
порядок надання пільг, передбачених
Законом України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту"» передбачено, що громадянам,
які набули статусу ветерана війни або
особи, яка має особливі заслуги перед
Батьківщиною, та особам, на яких
поширюється чинність Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", після
прийняття цього Закону, пільги
надаються з дня звернення.

Відповідно до п. 8 Постанови до
виготовлення нових бланків посвідчень
ветерана війни та особи, на яку
поширюється чинність Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", пільги
надаються на підставі посвідчень та
листків-талонів на пільговий проїзд, що
діяли на 1 січня 1992 р., пенсійного
посвідчення з поміткою органу, який
призначив пенсію, про право на пільги
або відповідної довідки (перелік
додається).

Частиною 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
законодавством не передбачено
повноважень призупинення органом
Пенсійного фонду України виплати
надбавки до пенсії, раніше призначеної
згідно з п. 23 ст. 15 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", на час
виготовлення пенсіонером посвідчення
про статус члена сім'ї загиблих
військовослужбовців.

Таким чином, колегія суддів
погоджується із висновком судів
стосовно протиправності відмови
Управління Пенсійного фонду України у
виплаті пенсії позивачу.

Враховуючи вищевикладене, рішення
судів попередніх інстанцій про
задоволення позову ґрунтуються на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді усіх обставин справи в їх
сукупності. Судами вірно встановлено
характер спірних взаємовідносин та
обґрунтовано застосовано норми
матеріального права до їх вирішення.
Порушень норм процесуального закону,
які б могли призвести до прийняття
невірного рішення, не встановлено.
Твердження касаційної скарги
зазначений висновок суду не
спростовують.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного , керуючись
ст.ст. 220, 222, 224, 230, 231 КАС України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську Івано-Франківської
області залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського
міського суду від 26 березня 2012 р. та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11 жовтня 2013
р. у справі № 0907/2945/2012 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, в порядку та у строки,
визначені ст.ст. 236 - 238, 239-1 КАС України.

Судді: