Справа № 826/2278/14
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2014 року № 826/2278/14
Окружний адміністративний суд м.Києва
у складі судді Клименчук Н.М.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомПублічного акціонерного
"Альфа-Банк"доЗамостянського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиціїпро визнання протиправною
та скасування постанови, зобов'язання
вчинити діїНа підставі ч. 6 ст. 128 КАС
України, Суд розглядає справу у
письмовому провадженні.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до
Окружного адміністративного суду
м.Києва з позовом до Замостянського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції про визнання протиправною та
скасування постанови, зобов'язання
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
спірною про постановою відповідачем, у
тому числі арештовано майно яке
перебуває у заставі позивача, а саме
транспортний засіб марки ТАТА, модель
LTP 613/38LHD, 2008року випуску, д.н.з. НОМЕР_2,
чим порушено його права як кредитора і
заставодержателя, передбачені чинним
законодавством України, тому просить
скасувати постанову.
Представник відповідача до суду не
з'явився, письмових заперечень з
приводу заявленого позову не подав,
хоча про дату, час та місце розгляду
справи зазначену особу повідомлено
належним чином, відповідно до вимог
ст.ст.35, 37 Кодексу адміністративного
судочинства України.
З огляду на вищевикладене та з
урахуванням вимог ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд приходить до висновку про
доцільність розгляду справи у
письмовому провадженні на підставі
наявних матеріалів справи.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд
Між Закритим акціонерним банком
"Альфа-Банк" (правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
"Альфа-Банк") та ОСОБА_1 31.10.2008року
укладено кредитний договір №SME0018866,
згідно умов якого боржником отримано
кошти із цільовим призначенням -
придбання вантажного автотранспорту
Разом з тим 31.10.2008р. між позивачем та
ОСОБА_1 укладено договір застави
№SME0018866/1, відповідно до змісту якого
предметом застави являється
транспортний засіб марки ТАТА, модель
LTP 613/38LHD, 2008року випуску, д.н.з. НОМЕР_2,
номер кузова НОМЕР_1, колір - білий.
Відповідно до Довідки виданої ПАТ
«Альфа-банк» за вказаним кредитним
договором існує заборгованість у
розмірі 156 105,70грн.
Поставною Замостянського ВДВС
Вінницького МУЮ від 10.08.2012р., в рамках
виконавчого провадження № 30121516,
відкритого на підставі Постанови
Замостянського районного суду від
23.11.11р. № 2-2264/11 про стягнення з ОСОБА_1
аліментів, накладено арешт на все майно
належне ОСОБА_1, у тому числі на
зазначений вище транспортний засіб.
Позивач вважає, що вказаною постановою
про арешт переданого йому в заставу
майна та оголошення заборони на його
відчуження порушено його права як
кредитора і заставодержателя,
передбачені чинним законодавством
України, тому просить скасувати
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд прийшов
до переконання про підставність
позовних вимог виходячи з наступних
Факт обтяження позивачем автомобіля
марки ТАТА, модель LTP 613/38LHD, 2008року
випуску, д.н.з. НОМЕР_2 підтверджується
витягом з Державного реєстру обтяжень
рухомого майна від 17.02.14 р., копією
кредитного договору, а також копією
Відповідно до ст. 32 Закону України "Про
виконавче провадження" заходами
примусового виконання рішень є: 1)
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; 2) звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення
в боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; 4) інші
заходи, передбачені рішенням.
Згідно із ч.1 ст. 52 Закону України "Про
виконавче провадження" звернення
стягнення на майно боржника полягає
в його арешті (опису), вилученні та
примусовій реалізації.
Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України
"Про виконавче провадження" звернення
стягнення на заставлене майно в
порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя.
У разі якщо, коштів, що надійшли від
реалізації заставленого майна,
недостатньо для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя за
виконавчим документом, на підставі
якого звернуто стягнення на заставлене
майно, такий документ повертається
стягувачу-заставодержателю в порядку,
встановленому пунктом 8 частини першої
статті 47 цього Закону.
Для задоволення вимог стягувачів, які
не є заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
виникнення права застави після
винесення судом рішення про стягнення
якщо вартість предмета застави
перевищує розмір заборгованості
боржника заставодержателю.
Про звернення стягнення на заставлене
майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває в
заставі, та роз'яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
Частиною 1 ст. 60 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на майно і про звільнення майна з-під
Згідно зі ст. 3 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" обтяженням є
право обтяжувача на рухоме майно
боржника або обмеження права боржника
чи обтяжувача на рухоме майно, що
виникає на підставі закону, договору,
рішення суду або з інших дій фізичних і
юридичних осіб, з якими закон пов'язує
виникнення прав і обов'язків щодо
рухомого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України
"Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" реєстрація
обтяження надає відповідному
обтяженню чинності у відносинах з
третіми особами.

Згідно із ч. 1 ст. 24 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень", звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження
здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно зі змістом ст. 37 Закону України
"Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень", накладення
арешту на рухоме майно на підставі
рішення суду для забезпечення
цивільного позову або при порушенні
провадження у справі про банкрутство
громадянина-підприємця належить до
публічних обтяжень, які, як встановлено
статтею 39 цього Закону, підлягають
реєстрації в порядку, встановленому
цим Законом, протягом п'яти днів із дня
винесення відповідного рішення, на
підставі якого воно виникає. Обов'язок
щодо здійснення реєстрації
покладається на уповноважений орган
або на особу, зазначену в рішенні
уповноваженого органу. Пріоритет
публічного обтяження встановлюється з
моменту його реєстрації. Зареєстровані
публічні обтяження не мають пріоритету
над обтяженнями того ж рухомого майна,
які були зареєстровані раніше моменту
реєстрації публічного обтяження, а
також обтяженнями, які мають вищий
пріоритет згідно з правилами,
встановленими розділом III цього Закону.

Також, згідно зі ст. 14 Закону України
"Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень", якщо інше не
встановлено цим Законом, зареєстроване
обтяження має вищий пріоритет над
незареєстрованими обтяженнями.
Пріоритет зареєстрованих обтяжень
визначається у черговості їх
реєстрації, за винятками,
встановленими цим Законом. Обтяжувачі,
які зареєстрували обтяження одного і
того ж рухомого майна одночасно, мають
рівні права на задоволення своїх вимог.

Оскільки станом на 10.08.12 р. та на час
розгляду справи належний боржнику
автомобіль марки ТАТА, модель LTP 613/38LHD,
2008року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, перебував
у заставі у ПАТ "Альфа-Банк", позовні
вимоги в частині визнання незаконною
та скасування постанови від 10.08.12 р. ВП
№30121516 в частині арешту та оголошення
заборони на відчуження вказаного майна
підлягають до задоволення.

Відповідно до положень ст. 590
Цивільного кодексу України, статей 17, 19,
20 Закону України "Про заставу", ст. 24
Закону України "Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень"
заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги за рахунок
заставленого майна на підставі рішення
суду. Наявність арешту майна порушує
інтереси позивача як заставодержателя.

Наданими суду доказами підтверджено
право позивача, як заставодержателя на
арештоване майно, а також факт
реєстрації обтяження у Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна, а
також факт виникнення вказаного
обтяження 03.11.08р. раніше, ніж винесено
постанову про накладення арешту на все
рухоме майно, в тому числі й автомобілі
боржника, у виконавчому провадження ВП
№30121516.

З аналізу наведених фактичних обставин
справи вбачається, що відповідачем
всупереч вимог чинного законодавства
накладено арешт на майно, що перебувало
на момент арешту у заставі, за таких
обставин позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові особи і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 69, 70, 71, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Альфа-Банк"
задовольнити.

Скасувати постанову Замостянського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції про арешт майна боржника та
оголошення заборони його відчуження
від 10.08.2012 в частині накладення арешту
на заставне майно ПАТ «Альфа-Банк», а
саме автомобіль марки ТАТА, модель LPT
613/38 LHD, 2008 року випуску, Д.Н.З., НОМЕР_2,
НОМЕР_1, колір - білий.

Зобов'язати Замостянський відділ
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції звільнити заставлене майно, а
саме автомобіль марки ТАТА, модель LPT
613/38 LHD, 2008 року випуску, д.н.з., НОМЕР_2,
НОМЕР_1, колір - білий, з-під арешту.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.ст.185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Н.М. Клименчук