Справа № 807/4423/13-а
Суддя: Ільчишин Н.В.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 р.
Справа № 876/1901/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Ільчишин Н.В.,

суддів
Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «САВ-Дістрибьюшн» на
ухвалу Закарпатського окружного
адміністративного суду від 09 січня 2014
року про відмову у вжитті заходів
забезпечення адміністративного позову
у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«САВ-Дістрибьюшн» до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Закарпатській області про визнання дій
неправомірними та скасування наказу,
припису та постанови,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року позивач, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«САВ-Дістрибьюшн», звернулося в суд з
позовом до Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Закарпатській
області про визнання дій
неправомірними та скасування наказу,
припису та постанови. Просило визнати
незаконним та скасувати Наказ №131 від
07.11.2013 року, визнати незаконними дії
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Закарпатській області
щодо проведення перевірки та складання
Акту №0000721 від 12.11.2013 року, визнати
незаконним та скасувати Припис №0000721
від 12.11.2013 року, визнати незаконною та
скасувати Постанову про накладення
стягнень №565 від 29.11.2013 року та
витребувати з відповідача Наказ №131
від 07.11.2013 року

У позовній заяві позивач вказує на те,
що відповідачем проведено перевірку
всупереч нормам чинного законодавства,
адже питання перевірки факту продажу
контрафактних товарів не входить до
сфери повноваження Інспекції і не
повинні були взяті до уваги.

В процесі розгляду даного позову,
враховуючи наявність очевидної
небезпеки заподіяння шкоди правам,
свободам та інтересам, та через значні
суми санкцій необхідно буде докласти
значних зусиль та витрат, позивач
звернувся до суду з клопотанням про
забезпечення адміністративного
позову.

Ухвалою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 09 січня 2014
року в задоволенні клопотання позивача
про вжиття заходів забезпечення
відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
позивачем подано апеляційну скаргу, у
якій просить скасувати вищевказану
ухвалу суду, як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права і винести нову
ухвалу, якою зупинити дію Постанови про
накладення стягнень №565 від 29.11.2013 року
до моменту розгляду справи по суті. В
обґрунтування вимог апеляційної
скарги, позивач зокрема зазначає, що
при винесенні даної ухвали суд першої
інстанції неповно врахував інтереси
позивача та захисту його прав.

Сторони по справі належним чином судом
були повідомлені, однак з невідомих для
суду причин не з'явилися в зал судового
засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст.
197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні клопотання
про вжиття заходів забезпечення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що відсутні мотиви, з яких можна
прийти до висновку про існування
очевидної небезпеки заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам заявника
до розгляду справи по суті.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Статтею 117 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
суд за клопотанням позивача або з
власної ініціативи може постановити
ухвалу про вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову, якщо існує
очевидна небезпека заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам позивача
до ухвалення рішення в
адміністративній справі, або захист
цих прав, свобод та інтересів стане
неможливим без вжиття таких заходів,
або для їх відновлення необхідно буде
докласти значних зусиль та витрат, а
також якщо очевидними є ознаки
протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Також при розгляді клопотання про
вжиття заходів забезпечення позову суд
повинен дати оцінку обґрунтованості
доводів заявника щодо необхідності
вжиття відповідних заходів з
урахуванням:- розумності,
обґрунтованості й адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову;-
забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників процесу;- наявності зв'язку
між конкретним видом, що
застосовується для забезпечення
позову, і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий вид
забезпечення забезпечити фактичне
виконання рішення суду у разі його
задоволення;- імовірності виникнення
утруднень для виконання або
невиконання рішення суду в разі
невжиття таких заходів;- необхідності у
зв'язку із вжиттям заходів запобігти
порушенню прав та інтересів інших осіб,
в тому числі, й осіб, які не приймають
участь у розгляді справи.

Із змісту оскаржуваної ухвали
вбачається, що під час розгляду
клопотання про вжиття заходів
забезпечення позову суд прийшов до
висновку про те, що не вбачається
очевидних ознак протиправності
оскаржуваного рішення суб'єкта владних
повноважень.

Колегія судів погоджується з висновком
суду, що у даному випадку, невжиття
заходів забезпечення
адміністративного позову не може бути
наслідком заподіяння шкоди правам,
свободам та інтересам позивача та
ускладнить їх відновлення, що
відповідає меті застосування
правового інституту забезпечення
позову.

Враховуючи вищенаведене суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду, таким
чином, ухвала суду першої інстанції
прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
підстав для її скасування колегія
суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«САВ-Дістрибьюшн» - залишити без
задоволення, а ухвалу Закарпатського
окружного адміністративного суду від 09
січня 2014 року про відмову у вжитті
заходів забезпечення
адміністративного позову у справі
№807/4423/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, є
остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий
Н.В. Ільчишин

Судді
М.А. Пліш

Т.І. Шинкар