Справа № 826/16184/13-а
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Гарник К.Ю.
Суддя-доповідач: Мамчур Я.С.
У Х В А Л А

Іменем України

25 березня 2014 року
м.
Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді Мамчура
Я.С.

суддів
Горяйнова А.М., Желтобрюх І.Л.

при секретарі Гімарі
Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві у
відповідності до положень ст.41 КАС
України без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «НТТ
Сістем ЛТД» на постанову Окружного
адміністративного суду м.Києва від 06
грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «НТТ
Сістем ЛТД» до Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у м.Києві про
скасування податкового повідомлення -
рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати протиправним та
скасувати податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва
Державної податкової служби (Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у м. Києві) від 26 квітня 2013 року №.

В обгрунтування адміністративного
позову позивач вказує на те, що
господарські операції, здійснені ним з
TOB «Бізнес-Інтегратор» за період з 01
липня 2011 року по 31 грудня 2011 року мали
реальний характер та підтверджені
належним чином оформленими первинним
документами.

Також, позивач вказує на те, що
реальність даних господарських
операцій була предметом судового
розгляду. Так, постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 03 липня. 2013 у справі №2а-14554/12/2670
вказано на реальність господарських
операцій позивача та TOB
«Бізнес-Інтегратор» за період з 01 липня
2011 року по 31 грудня 2011 року.

З огляду на викладене, позивач вважає,
що витрати понесені ним при здійсненні
господарських операцій з TOB
«Бізнес-Інтегратор» за період з 01 липня
2011 року по 31 грудня 2011 року є його
витратами в розумінні Податкового
кодексу України. Оскаржуване податкове
повідомлення - рішення від 26 квітня 2013
року № є протиправним та підлягає
скасуванню.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 06
грудня 2013 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить дану постанову
скасувати та прийняти нову про
задоволення адміністративного позову
повністю, посилаючись на те, що судом
першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права
та неповно з'ясовано обставин, що мають
значення для справи.

В обгрунтування адміністративного
позову позивач вказує на реальність
господарських операцій, здійснених між
ним та TOB «Бізнес-Інтегратор» за період
з 01 липня 2011 року по 31 грудня 2011 року та
відсутність у відповідача правових
підстав прийняття податкового
повідомлення - рішення від 26 квітня 2013
року №.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ
«НТТ Сістем ЛТД» зареєстроване як
юридична особа та є платником податку
на прибуток.

Так, Державною податковою інспекцією у
Печерському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у м. Києві проведено
позапланову невиїзну документальну
перевірку ТОВ «НТТ Сістем ЛТД» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні
фінансово - господарських
взаємовідносин з ТОВ «Бізнес -
Інтегратор» за період з 01 липня 2011 року
по 31 грудня 2011 року, за результатами
якої складено акт від 12 квітня 2013 року
№352/22.2/20010437.

В ході проведеної перевірки
відповідачем встановлено порушення
п.п.14.1.27, п.п.14.1.228, п.14.1 ст.14, п.п.138.1,
п.п.138.2, п.138.8 ст.138, п.п.139.1.1 та п.п.139.1.
п.139.1.9 ст.1393 Податкового кодексу
України, що призвело до заниження
податку на прибуток на суму 1 401 993,00 грн.

На підставі даного акту відповідачем
прийнято податкове повідомлення -
рішення від 26 квітня 2013 року №,
яким позивачу визначено суму податку
на прибуток в розмірі 1 401 993,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим
повідомлення - рішенням, позивач
звернувся до суду з даним
адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволення
адміністративного позову, суд першої
інстанції зазначив, що матеріали
справи не містять належних доказів
реальності господарських операцій,
здійснених позивачем за період, що
перевірявся.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Підпункт 14.1.27 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України визначає
витрати як суму будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Відповідно до пункту 138.1 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Згідно з підпунктом 138.1.1 пункту 138.1
статті 138 Податкового кодексу України
витрати операційної діяльності
включають: собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг та інші витрати беруться для
визначення об'єкта оподаткування з
урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї
статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140,
статей 142 і 143 та інших статей цього
Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138
Податкового кодексу України визначено,
що витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139
Податкового кодексу вказує на, не
можливість включаються до складу
витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Так, між ТОВ «НТТ Сістем ЛТД» (Покупець)
та ТОВ «Бізнес Інтегратор» (Продавець)
укладено договори № БІ ННТ-1 від 01
серпня 2010 року та № БІ ННТ-2 від 01
вересня 2011 року на поставку оргтехніки
та комплектуючих.

За умовами договорів ТОВ «НТТ Сістем
ЛТД» (Покупець) зобов'язаний прийняти у
власність та своєчасно оплатити товар,
а ТОВ «Бізнес-Інтегратор»
(Постачальник) - своєчасно передати
товар. Асортимент та ціна товару
визначені у накладних, які є
невід'ємною частиною договору.
Постачання товару здійснюється
транспортом Постачальника на склад
Покупця.

Як встановлено судом першої інстанції
в ході розгляду справи, позивач
здійснював продаж контрагентам -
покупцям комп'ютерну техніку (принтер,
модуль, тонер, тощо).

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що надані позивачем документи не
дають можливості встановити
реальність здійснених операцій та факт
використання придбаних товарів в
господарській діяльності позивача.

Так, відсутні належні докази на
підтвердження того, що саме комп'ютерна
техніка, придбана у ТОВ «Бізнес
Інтегратор» у подальшому позивачем
реалізована його контрагентам -
покупцям, наприклад: позивачем надано
суду копії податкових та видаткових
накладних на придбання товару у ТОВ
«Бізнес Інтегратор», проте на доказ
подальшої реалізації надано податкові
та видаткові накладні, виписані
позивачем у серпні, жовтні та листопаді
2011 року.

Податкові накладні, ТОВ «Бізнес
Інтегратор» не містять індивідуальних
ознак товарів, а тому ідентифікувати
комп'ютерну техніку, придбану у ТОВ
«Бізнес Інтегратор» та комп'ютерну
техніку, реалізовану у подальшому
позивачем контрагентам - покупцям є не
можливим.

Так, в первинних документах, складених
позивачем та контрагентами-покупцями
не встановлено вимог до товару,
зокрема, що який принтер, модуль, тонер,
тощо необхідно привезти замовнику
(Покупцю).

Враховуючи те, що матеріали справи не
містять належних доказів на
підтвердження використання в межах
своєї господарської діяльності
придбаного у ТОВ «Бізнес Інтегратор»
комп'ютерного обладнання, що здійснені
ним господарські операції з ТОВ
«Бізнес Інтегратор» носять реальний
характер, а придбані товари
використано в межах господарської
діяльності позивача, чи придбано з
такою метою.

Відповідачем в акті від 12 квітня 2013
року №352/22.2/20010437, зазначено що до нього
надійшов акт Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
міста Києва ДПС від 17 липня 2012 року №
233/22-50/37098785 про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Бізнес-Інтегратор» () з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинах з ТОВ «Біоблок» () за період з 01 липня 2011 року
по 31 грудня 2011 року, яким встановлено,
що неможливість фактичного здійснення
ТОВ «Біоблок» надання товарів (робіт,
послуг) ТОВ «Бізнес-Інтегратор» через
недостатність майна та інших
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для здійснення операцій з
купівлі - продажу, відсутність
необхідних умов для досягнення
результатів економічної діяльності у
зв'язку з недостатністю трудових
ресурсів, основних фондів, відсутністю
складських приміщень та транспортних
засобів.

Перевіркою ТОВ «Бізнес-Інтегратор» не
виявлено наявності відповідних
посвідчень, сертифікатів
відповідності (визнання), інші
документи, видані компетентними
органами чи виробниками, що
підтверджують відповідність товару
вимогам діючих державних стандартів,
технічними умовами, а також
санітарними, ветеринарними,
гігієнічними та іншими нормами,
встановленими чинним законодавством.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що висновки відповідача про
порушення позивачем підпункту 138.1.1
пункту 138.1, пункту 138.2 статті 138
Податкового кодексу України є
обґрунтованими та не спростовуються
матеріалами справи. Підстав для
визнання протиправним та скасування
оскаржуваного податкового
повідомлення - рішення колегія суддів
не вбачає.

Постанова Київського апеляційного
адміністративного суду від 03 липня 2013
року у справі № 2а-14554/12/2670 за позовом
ТОВ «НТТ Сістем ЛТД» до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі міста Києва Державної
податкової служби про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від 08
жовтня 2012 року № , не приймається
до уваги, оскільки в даному провадженні
досліджувалась правомірність спірного
податкового повідомлення - рішення,
винесеного на підставі іншого акту
перевірки від 24 вересня 2012 року №
752/22-2/20010437, а тому встановлені в межах
адміністративної справи № 2а-14554/12/2670
обставини не впливають та не свідчать
про протиправність оскаржуваного у
даній справі податкового повідомлення
- рішення.

Суд першої інстанції вірно встановив
фактичні обставини справи, дослідив
наявні докази, надав їм належну оцінку
та прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування
не вбачається.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись статтями 41, 196, 198, 200, 205, 206, 212
КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «НТТ
Сістем ЛТД»- залишити без задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 06
грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Мамчур Я.С.

Судді Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.

Повний текст складено 31.03.14 року.

.

Головуючий суддя
Мамчур Я.С

Судді:
Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.