Справа № 2а-6269/10/1370
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року
Справа
№ 29330/10/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Довга
О.І.

судді
Ліщинський А.М.

Запотічний
І.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Сихівському р-ні. м.Львова на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 12.07.2010р. по
справі № 2а-6269/10/1370 за позовом Державної
податкової інспекції у Сихівському
р-ні. м.Львова до ПП "Бузок-Ж" про
продовження строку застосування
арешту активів,-

В С Т А Н О В
И В:

09.07.2010 року Державна податкова
інспекція звернулась в суд першої
інстанції з адміністративним позовом
про продовження умовного
адміністративного арешту активів
приватного підприємства «Бузок-Ж» .

Адміністративний позов обгрунтовує
тим, що начальником ДПІ у м. Львові
виписано направлення на проведення
планової виїзної перевірки на предмет
дотримання відповідачем вимог Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», Закону України
«Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності», Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів»,
Постанови правління Національного
Банку України «про затвердження
Положення про ведення операцій у
національній валюті в Україні», згідно
робочого плану від 31.05.2010 року.
Відповідач до проведення вказаної
перевірки працівників позивача не
допустив. Станом 09.07.2010 року в
податкового органу відсутня
інформація про наявні активи платника
податків, а відтак наявні підстави
вважати, що звільнення з під
адміністративного арешту може
загрожувати їх зникненню або знищенню.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 12.07.2010 року
у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погодившись із постановою суд
першої інстанції Державна податкова
інспекція у Сихівському районі
м.Львова подала апеляційну скаргу,
вважаючи її необгрунтованою. Зазначає,
що згідно норм Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» у Державної
податкової інспекції у Сихівському
районі м.Львова були усі підстави для
звернення до суду із поданням про
продовження строку арешту активів
платника податків.

Апелянт в судове засідання не з'явився,
повноважного представника не
забезпечив, клопотання про розгляд
справи за участі представника не
подавав.

Відповідач у судове засідання
повноважного представника не
забезпечив, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений у
встановленому законом порядку.

За вказаних обставин суд приходить до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження відповідно до норм статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржувану ухвалу слід
залишити без задоволення.

Даючи правову оцінку покликанням
апелянта на невідповідність висновків
суду першої інстанції обставинам
справи та помилкове застосування норм
процесуального права, колегія суддів
виходить з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
22.12.2005 року виконавчим комітетом
Львівської міської ради проведено
державну реєстрацію Приватного
підприємства «Бузок-Ж» за номером
запису 0010144, що підтверджується
копією Свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи серії А00 №
382474. Відповідач перебуває у Єдиному
державному реєстрі підприємств та
організацій України, згідно копії
довідки серії АА № 293748 від 15.02.2010 року.

Згідно Свідоцтва серії Б № 400041 від
22.12.2009 року виданого ДПІ у Сихівському
районі м. Львова про право сплати
єдиного податку суб'єктом
підприємництва юридичної особи,
відповідач є платником єдиного податку
за ставкою 10% із застосуванням
спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності у 2010 році.

Згідно довідки ДПІ у Сихівському
районі м. Львова № 8173/19-036 від 15.06.2010 року
про надання інформації, станом на 08.06.2010
року за відповідачем обліковується
заборгованість в сумі 2386,50 грн.

17.06.2010 року начальником ДПІ у м. Львові
О. Лазірко виписано направлення № 1558/23-8
на проведення планової документальної
перевірки відповідача на предмет
дотримання вимог Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг, Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», Закону України «Про
патентування деяких видів
підприємницької діяльності», Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів»,
Постанови правління Національного
Банку України «про затвердження
Положення про ведення операцій у
національній валюті в Україні».

Продавцем приватного підприємства
«Бузок-Ж» ОСОБА_2 17.06.2010 року відмовлено
в отриманні направлення №1558/23-8 від
17.06.2010 року та не допущено ревізорів до
проведення перевірки, про що складено
Акт №144 від 21.06.2010 року про недопуск до
проведення перевірки.

Згідно акту відмови від підпису
протоколу про адміністративне
правопорушення № 143 від 21.06.2010 року,
продавець Приватного підприємства
«Бузок-Ж» ОСОБА_2 відмовилася в
отриманні та від підпису протоколу про
адміністративне правопорушення серії
КР № 194031.

З урахування наведених обставин, 06.07.2010
року начальником ГВПМ ДПІ у м. Львові
підполковником податкової міліції І.Я.
Пришляком внесено подання № 5257/26-90 про
застосування адміністративного арешту
активів платника податків, у якому
зазначено, що відповідач відмовився
від проведення позапланової
документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення, чим
порушив п.п. 9.1.2. п. 9.1.ст. 9 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

07.07.2010 року начальником ДПІ у
Сихівському районі м. Львова Величко
О.І. прийнято рішення за № 000007, згідно
якого вирішено застосувати умовний
адміністративний арешт активів
платника податків терміном на 96 годин.

08.07.2010 року начальником ДПІ у
Сихівському районі м. Львова Величко
О.І. внесено подання до Львівського
окружного адміністративного суду, у
якому просить продовжити умовний
адміністративний арешт активів
відповідача на строк до 7200 годин (300
днів).

Як визначено п.п. 9.1.1. п. 9.1. ст. 9 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», адміністративний арешт
активів платника податків є виключним
способом забезпечення можливості
погашення його податкового боргу.

Підстави застосування
адміністративного арешту активів
платника податків визначені п.п.9.1.2
п.9.1. ст..9 згаданого вище Закону України.
Так, відповідно п. «г» , арешт активів
може бути застосовано, якщо
з'ясовується одна з таких обставин, а
саме платник податків відмовляється
від проведення документальної
перевірки за наявності законних
підстав для її проведення або від
допуску посадових осіб податкового
органу до обстеження приміщень, що
використовуються для одержання
доходів або пов'язані з отриманням
інших об'єктів оподаткування,
електронних контрольно-касових
апаратів, комп'ютерних систем, що
застосовуються для розрахунків за
готівку або з використанням карток
платіжних систем, вагокасових
комплексів, систем та засобів
штрихового кодування.

Поняття умовного арешту активів
визначено п.п. 9.2.3. п. 9.2. ст. 9 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» відповідно до якого , умовним
арештом активів визнається обмеження
платника податків щодо реалізації прав
власності на такі активи, яке полягає в
обов'язковому попередньому отриманні
дозволу керівника відповідного
податкового органу на здійснення
будь-якої операції платника податків з
такими активами. Зазначений дозвіл
може бути наданий керівником
податкового органу, якщо за висновком
податкового керуючого здійснення
окремої операції платником податків не
призведе до збільшення його
податкового боргу або до зменшення
ймовірності його погашення.

Арешт може бути накладено на активи
строком до 96 годин від години
підписання відповідного рішення
керівником податкового органу (його
заступником). Зазначений строк не може
бути продовжений в адміністративному
порядку, у тому числі за рішенням інших
державних органів, за винятком
випадків, коли власника заарештованих
активів не встановлено (не виявлено), - у
цьому випадку такі активи перебувають
під режимом адміністративного арешту
протягом строку, визначеного
законодавством для визнання їх
безхазяйними, або у разі коли такі
активи є такими, що швидко псуються, -
протягом граничного строку,
визначеного законодавством, після
якого вони підлягають продажу за
процедурою, встановленою статтею 10
цього Закону. (п.п. 9.3.3. п.9.2. ст.. 9 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами»).

Керівник відповідного податкового
органу (його заступник) має право
звернутися до суду з поданням про
продовження строку арешту активів
платника податків за наявності
достатніх підстав вважати, що
звільнення активів з-під
адміністративного арешту може
загрожувати їх зникненням або
знищенням, а суд повинен прийняти
відповідне рішення протягом 48 годин
від моменту отримання зазначеного
звернення.

Наведеним вище законодавчим
положенням кореспондують вимоги п.5.4
Порядку застосування
адміністративного арешту активів
платників податків, відповідно до
якого, факт не допуску повинен бути
підтверджений Актом відмови, який
складається оперативним працівником
податкової міліції за
місцезнаходженням такого платника
податку, підписується працівником
податкової інспекції, який повинен
проводити перевірку, та понятими
особами, а в разі незнайдення платника
податку, обов'язково скласти акт про
факт його незнайдення.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
позивачем не надано належних та
допустимих доказів, які підтверджували
вчинення відповідачем порушення вимог
податкового законодавства. Доданий до
матеріалів справи акт про недопуск до
проведення перевірки від 21.04.2010 року,
судом до уваги не може бути взятий,
оскільки такий складений лише
ревізорами - інспекторами ДПІ у
Сихівському районі м. Львова, без
працівника податкової міліції, без
участі понятих осіб та не містить
викладу обставин які підтверджують сам
факт не допуску до перевірки.

Крім цього, колегія суддів
погоджується із висновками суд першої
інстанції в частині того, що твердження
представника позивача про
підставність продовження строку
застосування умовного
адміністративного арешту активів на
строк до 7200 годин (300 днів), оскільки
порядок застосування
адміністративного арешту активів
платників податків визначено ст.9
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» та його застосування можна
вважати правомірним лише при
проведенні перевірок платників
податків з питань своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати ним податків та зборів
(обов'язкових платежів).

Арешт активів може бути застосований
лише при відмові від допуску саме до
документальної перевірки або від
допуску посадових осіб податкового
органу до обстеження приміщень, що
використовуються для одержання
доходів або пов'язані з отриманням
інших об'єктів оподаткування,
електронних контрольно-касових
апаратів, комп'ютерних систем, що
застосовуються для розрахунків за
готівку або з використанням карток
платіжних систем, а відтак положення п.
«г» п.п.9.1.2 п.9.1 ст.9 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» не
передбачають право щодо застосування
арешту активів при здійсненні
перевірки з питань дотримання порядку
використання реєстраторів
розрахункових операцій.

З огляду на наведене, доводи
апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а також відсутня
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.160, 195, 197, 198, 200, 206 254, КАС
України

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Сихівському
р-ні. м.Львова без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 12.07.2010р. по
справі № 2а-6269/10/1370 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, що беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20-ти днів з дня
набрання ухвалою законної сили, а у
разі складення постанови в повному
обсязі відповідно до ст.160 КАС України -
з дня складення ухвали в повному
обсязі.

Головуючий суддя
Довга О.І.

Судді
Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.