Справа № 813/8155/13-а
Суддя: Дем'яновський Галій Семенович
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2014 року
№ 813/8155/13-а
адміністративний суд
в складі : головуючого - судді
Дем'яновського Г.С.,
при секретарі Гавірко
з участю представників: позивача:Мазан
О.І.,Добродняк Д.В.,Венчур
О.З.,відповідача Рождественської Л.П.
розглянувши в судовому засіданні
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Комерційний центр «ЗЕВС» до
Державної податкової інспекції у
Залізничному районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень..
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Зевс» звернулось з
позовом до Державної податкової
інспекції у Залізничному районі
м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області про
визнання протипраними та скасування
податкових повідомлень-рішень від 08
В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали
Представник відповідача позов не
визнав з підстав,наведених у
Вислухавши пояснення сторін
,перевіривши інші докази ,зібрані у
справі ,суд приходить до наступних
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Комерційний центр
«Зевс» зареєстроване виконавчим
комітетом Львівської міської ради 24
березня 1993 року та взяте на податковий
облік в органах державної податкової
служби 20 квітня 1993 року.
У період з 20 серпня 2013 року по 17 вересня
2013 року Державною податковою
інспекцією у Залізничному районі м.
Львова Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Львівській області проведено планову
виїзну перевірку товариства- з
обмеженою відповідальністю
«Комерційний центр «Зевс» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01 липня 201 1
року по 31 грудня 2012 року, валютного та
іншого законодавства за період з 01
липня 2011 року по 31 грудня 2012 року,
результати якої оформлено актом №
662/22-10/20814012 від 24 вересня 2013 року.
Перевіркою встановлено, зокрема, такі
пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1, п. 44.3 ст. 44, п. 138.2
ст. 138, пп. 139.1.9 н. 139.1 ст. 139 Податкового
кодексу України в результаті чого
встановлено заниження податку на
прибуток в сумі 112 400 гри за III квартал 2011
п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187 п. 188.1 ст. 188, п. 198.1.
п. 198.2, п. 198.3. п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України в результаті чого
встановлено'заниження податку на
додану вартість на заг альну суму 389 910
На підставі згаданого акту перевірки
відповідачем 08 жовтня 2013 року винесено
податкові повідомлення-рішення:
грошового зобов'язання за платежем
податок на прибуток.на суму 112 140 гри:
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість на суму 584 865
грн (389 910 грн. основного платежу
та 194 955 грн штрафних (фінансових)
З акту перевірки № 662/22-10/20814012 від 24
вересня 2013 року вбачається, що
підставою для збільшення податкового
зобов'язання з податку на прибуток став
висновок податкового органу про
непідтвердження факту отримання
позивачем послуг від приватного
підприємства «Вікторія-Галкомсервіс»
у 3 -му кварталі 2011 року на суму 487 664
Крім того, враховуючи, що операції
позивача з приватним підприємством
«Вікторія- Галкомсервіс» є
безтоварними безпідставним є
включення доскладу податкового
кредиту за липень 2011 року ПДВ на суму 159
Також в Акту зазначено, що за період, що
перевірявся, позивачем здійснювалась
реалізація імпортованого обладнання
покупцеві за ціною, що с нижчою від
митної вартості. Податкові
зобов'язання по податку на додану
вартість обраховувались позивачем
виходячи з договірної вартості товару,
а не з митної вартості товару, що
призвело до заниження задекларованого
позивачем податкового зобов'язання з
податку на додану вартість за липень 2011
року на суму 230 485 грн 15 коп.
Такі висновки податкового органу
позивач вважає хибними з наступних
Відповідно до пп. 14.1.27. п.14.1. ст. 14
Податкового кодексу України, витрати -
сума будь-яких витрат платника податку
у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником). До складу витрат
підприємства включаються суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці.Згідно з пп. 139.1.9. п. 139.1.
ст. 139 Податкового кодексу України, не
належать до складу витрат будь-які
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення податкового обліку
та нарахування податку.Як передбачено
п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
а) придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво,
спорудження, створення)' необоротних
активів, у тому числі при їх ввезенні на
митну територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого веСти облік
результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.
Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ГІК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.Не відносяться до податкового
кредиту, у відповідності до вимог
абзац. 1 п. 198.6 ст. 198 ГІК України, суми
податку, сплаченого (нарахованого) у
зв'язку з придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу ) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього
Кодексу.Пунктом 185.1 статті 185 цього ж
Кодексу передбачено, що об'єктом
оподаткування є операції платників
податку , зокрема, постачання товарів,
місце постачання яких розташоване на
митній території України, відповідно
до статті 186 цього Кодексу, у тому числі
операції з передачі права власності на
об'єкти застави позичальнику
(кредитору), па товари, що передаються
на умовах товарного кредиту, а також з
передачі об'єкта фінансового лізингу в
лізингоотримувачу/орендарю.Підставою
для виникнення права на податковий
кредит та/або бюджетне відшкодування є
реальність господарських операцій та
реальність усіх даних, наведених у
документах, що надають право на
податковий кредит та/або бюджетне
відшкодування.Оцінюватися при
дослідженні факту здійснення
господарської операції повинні
відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на-підставі
якої сформовані дані податкового
облікуЗа змістом ст. З Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» податкова
звітність ґрунтується на даних
бухгалтерського обліку. Відповідно до
ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми): дату і місце складання: назву
підприємства, від імені якого складено
документ: зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.
Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу
України встановлено, що відповідно до
статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.
29 червня 2011 року позивачем укладено з
приватним підприємством «Вікторія-
Галкомсервіс» договір № 12 на виконання
робіт по реконструкції приміщення в
будівлі № а- 5 на пр. Червоної Калини в
м.Львові .На виконання умов згаданого
Договору сторонами також в липні 2011
року підписано акти виконаних робіт на
суму 452 277 гри 29 коп. та 35 286 грн 20 коп.Як
вбачається з акту перевірки, орган
державної податкової служби дійшов до
висновку про те. що у приватного
підприємства «Вікторія-Галкомсервіс»
відсутні необхідні умови для
досягнення результатів відповідної
господарської діяльності - відсутній
управлінський або технічний персонал,
виробничі активи, складські
приміщення, транспортні засоби, що
свідчить про безтоварність здійснених
операцій.Дані висновки грунтуються на
акті Державної податкової інспекції у
Шевченківському район м. Львова № 3
180/375/23-118/34368643 від ЗО листопада 2011 року в
якому вказано, що правочини приватного
підприємства «Вікторія-Галкомсервіс»
Згідно з частиною 1 статті 203 Цивільного
кодексу України, зміст правочину не
може суперечити Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства.
Згідно з абзацом 1 частини 2 статті 215
Цивільного кодексу України, недійсним
є лише правочин. якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
Відповідно до частини 1 статті 204
Цивільного кодексу України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним
(презумпція правомірності).
Враховуючи ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу
України нікчемним є правочин
недійсність якого встановлена законом,
а не висновками акту податкової
Вказані в актах перевірки, складених
податковими органами, недоліки чи
порушення, допущені суб'єктами
господарювання при укладенні та
виконанні договорів, не є підставою для
визнання правочинів нікчемними,
оскільки чинне законодавство не
встановлює таких підстав нікчемності
правочину.У позивача наявні всі
необхідні первинні документи, які
оформлені належним чином та містять
усі необхідні реквізити, що
підтверджують реальність здійснення
господарських операцій.Про існування
таких документів зазначено в Акті
перевірки та Додатках до нього. Крім
того акт перевірки не містить
застережень щодо невірного оформлення
первинних документів.
Тобто, позивач вважає ,що ним виконано
передбачені законодавством вимоги для
підтвердження права на податковий
кредит та включення витрат, на оплату
наданих контрагентами послуг за
відповідним договором, до складу
витрат підприємства.
Поряд з цим, підставою для збільшення
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість став також висновок
податкового органу про невірне
визначення позивачем бази
оподаткування за операціями з
постачання товарів ввезених платником
на митну територію України на суму 1 152
Так. на думку відповідача, податкове
зобов'язання позивачу слід було
обчислювати виходячи з митної вартості
товару, а не з договірної ціни.
Позивач з таким висновком податкового
органу не погоджується,вказавши,що
пунктом 188.1. ПК України, на положення
якого посилається відповідач як
підставу прийняття оскаржуваного
рішення, зазначено, що база
оподаткування операцій з постачання
товарів/послуг визначається виходячи з
їх договірної (контрактної) вартості,
але не нижче звичайних цін,- визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу, з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім податку на
додану вартість та акцизного податку
на спирт етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів, крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів), а
також збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування на-вартість
послуг стільникового рухомого зв'язку).
До складу договірної (контрактної)
вартості включаються будь-які суми
коштів, вартість матеріальних і
нематеріальних активів, що передаються
платнику податку безпосередньо
покупцем або через будь-яку третю особу
у зв'язку з компенсацією вартості
товарів/послуг. База оподаткування
операцій з постачання товарів,
ввезених на митну територію України,
визначається виходячи з їх договірної
(контрактної) вартості, але не нижче
митної вартості товарів, з якої були
визначені податки і збори, що
справляються під час їх митного
оформлення, з урахуванням акцизного
податку та ввізного мита, за винятком
податку на додану вартість, що
включаються в ціну товарів/послуг
згідно із законом.

Посилання відповідача на п. 188.1. ст. 188
ГІК України, як на порушення виявленні
в ході перевірки в частині реалізації
позивачем товарів в 2011 році за цінами
нижчими митної вартості товарів,
позивач вважає помилковими, оскільки
згідно з п. 8 підрозділу 10 розділу XX
Перехідних положень ПК України у
випадках, визначених цим Кодексом, до
вступу в дію статті 39 цього Кодексу
(набирає чинності з 01.01.2013 року)
застосовується пункт 1.20 статті 1 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств».

Тобто, правовою підставою для
прийняття одного із оскаржуваних
рішень є положення правового акту, які
не діють, не набрали чинності, що вказує
на протиправність оскаржуваного
рішення. У відповідності до пп. 1.20.1 п. 1.20
ст. 1 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» (звичайна ціна),
якщо цим пунктом не встановлено інше,
звичайною вважається ціна товарів
(робіт, послуг), визначена сторонами
договору. Якщо не доведене зворотне,
вважається, що така звичайна ціна
відповідає рівню справедливих
ринкових цін.Справедлива ринкова ціна -
це ціна, за якою товари (роботи, послуги)
передаються іншому власнику за умови,
що продавець бажає передати такі
товари (роботи, послуги), а покупець
бажає їх отримати за відсутності
будь-якого примусу, обидві сторони є
взаємно незалежними юридично та
фактично, володіють достатньою
інформацією про такі товари (роботи,
послуги), а також ціни, які склалися на
ринку ідентичних (а за їх відсутності -
однорідних) товарів (робіт,
послуг).Ринок товарів (робіт, послуг) -
сфера обігу товарів (робіт, послуг), яка
визначається виходячи з можливості
покупця (продавця) реально і без
значних додаткових витрат придбати
(продати) товар (роботу, послугу) на
найближчій стосовно будь-якої із
сторін договору території.Ідентичні
товари (роботи, послуги) - товари
(роботи, послуги), що мають однакові
характерні для них основні ознаки. Під
час визначення ідентичності товарів
беруться до уваги, зокрема, їх фізичні
характеристики, які не впливають на їх
якісні характеристики і не мають
суттєвого значення для визначення
ознак товару, якість і репутація на
ринку, країна походження та виробник.
Незначні відмінності в їх зовнішньому
вигляді можуть не враховуватися.
,Однорідні товари (роботи, послуги) -
товари (роботи, послуги), які не є
ідентичними, мають подібні
характеристики і складаються зі схожих
компонентів, що дозволяє їм виконувати
однакові функції та (або) бути
взаємозамінними. Під час визначення
однорідності товарів (робіт, послуг)
беруться до уваги, зокрема, їх якість,
наявність товарного знака, репутація
на ринку, країна походження та
виробник.Для визначення звичайної ціни
товару (робіт, послуг) використовується
інформація про укладені на момент
продажу такого товару (роботи, послуги)
договори з ідентичними (однорідними)
товарами (роботами, послугами) у
співставних умовах. Зокрема,
враховуються такі умови договорів, як
кількість (обсяг) товарів (наприклад,
обсяг товарної партії), строки
виконання зобов'язань, умови платежів,
звичайних для такої операції, а також
інші об'єктивні умови, що можуть
вплинути на ціну. При цьому умови
договорів на ринку ідентичних (у разі
їх відсутності - однорідних) товарів
(робіт, послуг) визнаються
співставними, якщо відмінність між
такими умовами суттєво не впливає на
ціну, або може бути економічно
обґрунтована. При цьому враховуються
звичайні при укладанні угод між
непов'язаними особами надбавки чи
знижки до ціни. Зокрема, але не
виключно, враховуються знижки,
пов'язані з сезонними та іншими
коливаннями споживчого попиту на
товари (роботи, послуги), втратою
товарами якості або інших
властивостей; закінченням (наближенням
дати закінчення) строку зберігання
(придатності, реалізації): збутом
неліквідних або низько ліквідних
товарів; маркетинговою політикою, у
тому числі при просуванні товарів
(робіт, послуг) на ринки; наданням
дослідних моделей і зразків товарів з
метою ознайомлення з ними споживачів.
Якщо товари (роботи, послуги), ідентичні
(за їх відсутності - однорідні) товарам
(роботам, послугам), стосовно яких
визначається звичайна ціна, прилюдно
пропонуються до продажу, або мають
ціни, встановлені на організованому
ринку цінних паперів, або мають біржову
ціну (біржове котирування), визначення
звичайної ціни у встановленому в
абзаці першому цього підпункту порядку
здійснюється із врахуванням таких
факторів.Аналізуючи викладені норми,
позивач приходить до висновку про
необхідність застосування
відповідачем при визначені бази
оподаткування податком на додану
вартість звичайних цін, що не було
зроблено.Позивачем база оподаткування
визначалася згідно з договірними
цінами, які, в контексті вищезазначених
положень рівноцінні звичайній ціні,
але, як зазначено в акті перевірки, є
нижчими митної вартості товару,
визначеної при їх ввезенні на митну
територію України.Відповідачем не
використано право надання запиту
платнику податків щодо обгрунтування
рівня договірних цін; не вчинено дій,
передбачених п. 1.20. ст. 1 Закону, для
доведення факту, що договірні ціни не
відповідають рівню звичайної ціни; не
вжито заходів для отримання інформації
щодо статистичної оцінки рівня цін
реалізації товарів, що постачалися
позивачем, на внутрішньому ринку
України, яка проводиться уповноваженим
державним органом у визначеному ним
порядку.Виходячи в вищенаведених
міркувань позивач просить задоволити
позов.

В своїх запереченнях відповідач
зазначив, що оскаржувані позивачем
податкові повідомлення-рішення,
прийняті ДПІ у Залізничному районі м.
Львова ГУ Міндоходів у Львівській
області за результатами перевірки, що
оформлена актом від №662/22-10/20814012, в
процесі проведення якої встановлено
факт безпідставного відображення ТзОВ
«Комерційний центр «Зевс» у
податковому обліку господарських
операцій з ПП «Вікторія-Галкомсервіс».

Спростовуючи висновки акту перевірки,
позивач звертає увагу на те, що
господарські операції між ТзОВ
«Комерційний центр «Зевс» та ПП
«Вікторія-Галкомсервіс» фактично
відбувалися і підтвердження тому є
первинні документи, які підтверджені
належним чином.

Проте, така аргументація не спростовує
висновків акту перевірки з врахуванням
наступного.Згідно з пунктом 44.1 ст. 44
Податкового кодексу України, для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Водночас ст. 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Водночас ст. 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначеного
первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
статус первинних документів лише в
разі фактичного здійснення
господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинними законодавством.

З врахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» господарська
операція - дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.Таким чином, визначальною
ознакою господарської операції є те, що
вона повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника
податків.Вимога щодо реальних змін
майнового стану платника податків як
обов'язкова ознака кореспондує з
нормами Податкового кодексу
України.Так, згідно з пунктом 138.2 ст. 138
Податкового кодексу України, витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього
Кодексу.При цьому, відповідно до
підпункту 139.1.9 пункту 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України, не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування
податку.Відповідно до пункту 198.3 ст. 198
Податкового кодексу України,
Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
(у разі здійснення контрольованих
операцій - не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу) та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Тобто, необхідною умовою для
віднесення сплачених у ціні товарів
(послуг) сум податку на додану вартість
є факт придбання товарів та послуг із
метою їх використання в господарській
діяльності.Таким чином, витрати для
цілей оподаткування податком на
прибуток, а також податковий кредит для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість мають бути
фактично здійснені та підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображують
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.Водночас за
відсутності факту придбання товарів чи
послуг або в разі якщо придбані товари
чи послуги не призначені для
використання у господарській
діяльності платника податку
відповідні суми не можуть включатися
до складу податкового кредиту навіть
за наявності формально складених, але
недостовірних документів або сплати
грошових коштів.

Відповідач зазначає, що наявність
укладеного між учасниками
господарської операції
цивільно-правового договору не
свідчить про реальне вчинення
відповідної операції, оскільки
реалізація умов договору та його
фактичне виконання для цілей ведення
податкового обліку має бути
підтверджено належним чином
оформленими первинними документами,
які складені в разі фактичного
здійснення господарської операції.

З метою підтвердження факту здійснення
господарських відносин з ПП «Вікторія-
Галкомсервіс» позивачем укладено
договір від 29.06.2011 р. №12 про виконання
робіт по реконструкції приміщення в
будівлі №А-5 на пр. Червоної Калини.

На виконання умов договорів ПП
«Вікторія - Галкомсервіс» складено для
ТЗОВ «КЦ «ЗЕВС» акти виконаних робіт
від липня 2011 р. на загальну суму 487 563,49
грн., які відображено в складі витрат.В
ході проведення аналізу матеріалів
податкової звітності, реєстраційних
документів, звітів та інших документів
ПП «Вікторія - Галкомсервіс» ,
встановлено відсутність необхідних
умов для досягнення результатів
відповідної підприємницької,
економічної діяльності в силу
відсутності управлінського або
технічного персоналу, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів при значних
обсягах реалізації товарів (робіт,
послуг).Зазначені операції ПП
«Вікторія - Галкомсервіс» з ТЗОВ «КЦ
«ЗЕВС» не містять у суті своїй розумних
економічних або інших причин (ділової
мети) систематичного (протягом місяця)
надання послуг. Такі причини можуть
бути наявними лише за умови, якщо
платник податку має намір одержати
економічний ефект у результаті
підприємницької або іншої економічної
діяльності. Наслідком діяльності ПП
«Вікторія - Галкомсервіс» є виключно чи
переважно формування податкових
зобов'язань на адресу контрагентів.Із
змісту актів приймання виконаних робіт
та податкових накладних вбачається, що
надані роботи та послуги є достатньо
трудомісткими, потребують часу та
кваліфікованих працівників. ПП
«Вікторія - Галкомсервіс» не мало
кваліфікованого персоналу для
виконання робіт та послуг такого виду
та обсягу, адже за даними податкової
звітності, відображеної у акті
перевірки, ПП «Вікторія - Галкомсервіс»
не мало достатньої кількості
працівників. Також, відсутні докази
залучення такого персоналу на підставі
цивільно-правових договорів та
основних фондів, активів, необхідних
для проведення відповідної
господарської діяльності, та
виробничих потужностей, необхідних для
здійснення технологічного процесу,
також і транспортні засоби.Отже,
враховуючи вищенаведене, ПП «Вікторія -
Галкомсервіс» підпадає під критерії
відбору суб'єктів господарювання, що
мають ризик здійснення нереальних
(удаваних) операцій з наданням послуг
із безпідставного формування
податкового кредиту третім
особам.Окрім того, ДПІ у Залізничному
районі м. Львова отримано від ДПІ у
Шевченківському районі м. Львова акт
від 30.11.2011 №3180/375/23-118/34368643 «Про
результати позапланової виїзної
документальної перевірки Приватного
підприємства „Вікторія-Галкомсервіс"
з питань дотримання вимог податкового
законодавства з податку на прибуток та
з податку на додану вартість за період
з 01.01.2011 року по 30.09.2011 року», в якому
зазначено ,що перевіркою не виявлено
наявність розумних економічних або
інших причт (ділової мети)
систематичного придбання та продажу
товарів (робіт, послуг). Такі причини
можуть бути наявними лише за умови, що
платник податку має намір одержати
економічний ефект у результаті
підприємницької або іншої економічної
діяльності, а не виключно чи переважно
за рахунок формування податкового
кредиту та валових витрат для інших суб
'єктів підприємницької
діяльності...Тобто перевіркою
встановлено відсутність необхідних
умов для досягнення результатів
економічної діяльності у зв'язку з
відсутністю необхідних трудових
ресурсів, основних фондів, складських
приміщень, транспортних засобів;
неможливість фактичного здійснення
вищезазначених контрагентів
господарських операцій через
відсутність майна та інших
матеріальних ресурсів, необхідних для
здійснення операцій з купівлі -
продажу.Господарські операції між ПП
"Вікторія-Галкомсервіс" та ТзОВ «КЦ
«ЗЕВС» не підтверджуються стосовно
врахування реального часу здійснення
операцій, місцезнаходження майна,
наявності необхідних трудових
ресурсів, транспортних засобів та
іншого майна, які економічно необхідні
для здійснення такої діяльності, що
свідчить про відсутність необхідних
умов для результатів відповідної
господарської, економічної діяльності,
технічного персоналу, основних фондів
і транспортних засобів.Таким чином, з
огляду на зазначене, встановлена
відсутність у ПП
"Вікторія-Галкомсервіс" необхідних
умов для здійснення господарської
діяльності в частині купівлі, продажу,
зберігання та відвантаження
товарно-матеріальних цінностей та
надання послуг чи здійснення робіт в
силу відсутності відповідного
персоналу, транспортних засобів,
приміщень та матеріальних ресурсів,
при значних обсягах купівлі та
реалізації товарів (робіт, послуг).В
результаті вищеописаного, за рахунок
проведення безтоварних операцій,
проведення лише операцій з оформлення
документів без реального руху робіт
від ПП "Вікторія-Галкомсервіс", ТЗОВ «КЦ
«ЗЕВС» безпідставно включено до складу
витрат собівартість придбаних та
реалізованих товарів (робіт, послуг) на
загальну суму 487 564,00 грн. в тому числі по
періодах: за З квартал 2011 року на
загальну суму 487 564,00 грн.

За період з 01.07.2011р. по 31.12.2012р. ТзОВ «КЦ
«ЗЕВС» здійснювало реалізацію
імпортованого обладнання покупцеві
(ТзОВ «Кроно-Украіна») за ціною, що
нижча митної вартості. При цьому
податкові зобов'язання по податку на
додану вартість обраховувались
підприємством виходячи з продажної
вартості товару, а не з митної вартості,
що призвело до заниження
задекларованого ТзОВ «КЦ "Зевс"
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 230 438,15
грн. в т.ч. за липень 2011р. на суму 230 438,15
грн.Тому ТЗОВ «КЦ «ЗЕВС» занижено базу
оподаткування по операціях з
постачання товарів, ввезених платником
на митну територію України, на загальну
суму 1 152 190,75 грн., в тому числі за липень
2011 року в сумі 1 152 190,75 грн., а саме,
здійснено реалізацію імпортованих
товарів за цінами нижче митної
вартості, в результаті чого занижено
податкові зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 230 438,00 грн. (в
липні 2011 року).Таким чином, ТЗОВ «КЦ
«ЗЕВС» в порушення п.185.1 ст.185, п. 187.1
ст.187, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу
України від 02.12.10 № 2755-УІ (із змінами і
доповненнями) занижено податкове
зобов'язання по ПДВ на загальну суму 230
438,00 грн. в тому числі по періодах: в
липні 2011 року в сумі 230 438,00 грн.

Відповідно до п. 1.188 ст. 188 Податкового
кодексу України (чинна на момент
вчинення господарських операцій), база
оподаткування операцій з постачання
товарів/послуг визначається виходячи з
їх договірної (контрактної) вартості,
але не нижче звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу, з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім податку на
додану вартість та акцизного податку
на спирт етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів, крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів, і збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування на послуги стільникового
рухомого зв'язку).

До складу договірної (контрактної)
вартості включаються будь-які суми
коштів, вартіст; матеріальних і
нематеріальних активів, що передаються
платнику податку безпосередньо
покупцем або через будь-яку третю особу
у зв'язку з компенсацією вартості
товарів/послуг.

База оподаткування операцій з
постачання товарів, ввезених на митну
територію України, визначається
виходячи з їх договірної ('контрактної)
вартості, але не нижче митної вартості
товарів, з якої були визначені податки
і збори, що справляються під час їх
митного оформлення, з урахуванням
акцизного податку та ввізного мита, за
винятком податку на додану вартість, що
включаються в ціну товарів/послуг
згідно із законом. Тому відповідач
просить в позові відмовити.

Суд приходить до наступних висновків.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Комерційний центр
«Зевс» зареєстроване виконавчим
комітетом Львівської міської ради 24
березня 1993 року та взяте на податковий
облік в органах державної податкової
служби 20 квітня 1993 року.

У період з 20 серпня 2013 року по 17 вересня
2013 року Державною податковою
інспекцією у Залізничному районі м.
Львова Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Львівській області проведено планову
виїзну перевірку товариства- з
обмеженою відповідальністю
«Комерційний центр «Зевс» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01 липня 201 1
року по 31 грудня 2012 року, валютного та
іншого законодавства за період з 01
липня 2011 року по 31 грудня 2012 року,
результати якої оформлено актом №
662/22-10/20814012 від 24 вересня 2013 року.

Перевіркою встановлено, зокрема, такі
порушення:

пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1, п. 44.3 ст. 44, п. 138.2
ст. 138, пп. 139.1.9 н. 139.1 ст. 139 Податкового
кодексу України в результаті чого
встановлено заниження податку на
прибуток в сумі 112 400 гри за III квартал 2011
року;

п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187 п. 188.1 ст. 188, п. 198.1.
п. 198.2, п. 198.3. п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України в результаті чого
встановлено'заниження податку на
додану вартість на заг альну суму 389 910
гри.

На підставі згаданого акту перевірки
відповідачем 08 жовтня 2013 року винесено
податкові повідомлення-рішення:

№ /5302. яким збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на прибуток.на суму 112 140 гри:

№ /5304, яким збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість на суму 584 865
грн (389 910 грн. основного платежу

та 194 955 грн штрафних (фінансових)
санкцій.

З акту перевірки № 662/22-10/20814012 від 24
вересня 2013 року вбачається, що
підставою для збільшення податкового
зобов'язання з податку на прибуток став
висновок податкового органу про
непідтвердження факту отримання
позивачем послуг від приватного
підприємства «Вікторія-Галкомсервіс»
у 3 -му кварталі 2011 року на суму 487 664
гри.

Крім того, враховуючи, що операції
позивача з приватним підприємством
«Вікторія- Галкомсервіс» є
безтоварними безпідставним є
включення доскладу податкового
кредиту за липень 2011 року ПДВ на суму 159
472 грн.

Також в Акту зазначено, що за період, що
перевірявся, позивачем здійснювалась
реалізація імпортованого обладнання
покупцеві за ціною, що с нижчою від
митної вартості. Податкові
зобов'язання по податку на додану
вартість обраховувались позивачем
виходячи з договірної вартості товару,
а не з митної вартості товару, що
призвело до заниження задекларованого
позивачем податкового зобов'язання з
податку на додану вартість за липень 2011
року на суму 230 485 грн 15 коп.

Аналізуючи докази , подані позивачем і
відповідачем щодо висновків акту
перевірки , суд встановив наступне.

За обревізований період Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Комерційний центр
«Зевс»задекларувало 123 361 952 грн.доходу
та 121 219606 грн. витрат.

З Договору № 1012-1 «Про закупівлю робіт
за державні кошти» від 28 грудня 2010 року
,укладеного відділом капітального
будівництва ГУ МВС України у
Львівській області з ТзОВ «Комерційний
центр «ЗЕВС» вбачається . що останній
зобов»язується виконати реконструкцію
будівлі А-5 ГУ МВСУ у Львівській області
по пр..Червоної Калини ,а «Замовник»
зобов»язується прийняти та оплатити
роботи на суму 3494490 грн. разом з ПДВ.
Заборона щодо залучення до виконання
робіт за договором субпідрядників
відсутня.

З довідки про загальну інформацію щодо
ТзОВ «ЗЕВС» та результати його
діяльності з 01.07.2011 по 31.12.2012 року
,складеної податковим органом
вбачається ,що ТзОВ «ЗЕВС» має
відповідні ліцензії на проведення
вищеописаних робіт.

29 червня 2011 року генеральним
підрядником -ТзОВ «Комерційний Центр
«Зевс» укладено договір субпідряду № 12
від 29 червня 2011 року з субпідрядником
-Приватним підприємством «Вікторія
Галкомсервіс» ,згідно умов якого
субпідрядник зобов»язувався виконати
у встановлений строк будівельні роботи
по реконструкції будівлі А-5 ГУ МВСУ у
Львівській області на об»єкті
будівництва в м.Львові ,пр..Червоної
Калини ,66 ,відповідно до проектної
документації, а Генпідрядник
зобов»язується прийняти виконані
роботи та оплатити їх.

Суд оглянув надані документи , що
стосуються повноважень субдрядника
Приватного підприємства «Вікторія
Галкомсервіс» і встановив наступне.

З Свідоцтва про державну реєстрацію с.
А 01 № 208754 вбачається , що Приватне
підприємство «Вікторія Галкомсервіс»
Ідентифікаційний код 34368643
зареєстроване в якості юридичної особи
виконавчим комітетом Львівської
міської ради 10.05.2006 року. 17.02.2010 року
проведена реєстрація зміни юридичної
адреси ,і в даний час місцезнаходженням
юридичної адреси зареєстрована адреса
: м.Львів пр.. Чорновола буд.67.

З Довідки АА №500344 з єдиного Державного
реєстру підприємств та організацій
України вбачається ,що крім інших, за
Приватним підприємством «Вікторія
Галкомсервіс» зареєстровані наступні
види діяльності :

-45.21.1 Будівництво будівель,

-74.20.1 Діяльність в сфері інжинірінгу ,

-51.53.2 Оптова торгівля будівельними
матеріалами ,

-51.90.0 Інші види оптової торгівлі.

З довідки від 08.06.2011 року № 29129-011
вбачається , що Приватне підприємство
«Вікторія Галкомсервіс» перебуває на
обліку платників податків у ДПІ
Шевченківського району м.Львова , а
також зареєстровано платником ПДВ.

Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області Приватному
підприємству «Вікторія Галкомсервіс»
видана Ліцензія на проведення
господарської діяльності ,пов»язаної
із створенням об»єктів архітектури
с.АВ № 558707 від 01 вересня 2010 . Строк дії
ліцензії : з 01.09.2010 року по 01.09.2013 року.

Позивачем надано довідку про вартість
виконаних будівельних робіт та витрати
за липень 2011 року ,складену
Генпідрядником КЦ «ЗЕВС» та
субпідрядником -Приватним
підприємством «Вікторія Галкомсервіс»
29.07.2011 року на суму вартості
будівельних робіт 956832.26 грн.

Також надано Акти приймання виконаних
будівельних робіт за липень 2011 року
,складені Генпідрядником КЦ «ЗЕВС» та
субпідрядником -Приватним
підприємством «Вікторія Галкомсервіс
« :

- № 7-29037 від 29 липня 2011 року на суму
269926,18 грн.

- № 7-29039 від 29 липня 2011 року на суму
11046.36 грн.

- № 7-29040 від 29 липня 2011 року на суму
109315.90 грн.

- № 7-29038 від 29 липня 2011 року на суму
526455.67 грн.

- № 7-29041 від 29 липня 2011 року на суму
40088.16 грн.

З довідки котрольно-ревізійного
управління у Львівській області від 16
грудня 2011 року «Про наслідки
зустрічної звірки щодо
документального підтвердження виду
,обсягу операцій та розрахунків
відділу капітального будівництва ГУ
МВС України у Львівській області з ТзОВ
«Зевс» за період з 01.10.2009 року по 30.11.2011
року вбачається ,що КРУ встановлено ,що
згідно представлених актів приймання
виконаних робіт форми КБ-2в ТзОВ КЦ
«Зевс»та даних бухгалтерського обліку
проведених розрахунків рахунок361
Розрахунки з ВКБ ГУ МВС України у
Львівській області по реконструкції
будівлі на проспекті Червоної калини ,66
ТзОВ «КЦ Зевс» укладено договір
субпідряду № 12 від 29.06.2011 року з ПП
«Вікторія Галкомсервіс» в особі
директора Драбика В.М.Відповідно до
п.4.1. ціна даного договору становить
956832,27 грн.В вказану ціну входить
вартість всіх матеріалів, необхідних
для виконання робіт. Відповідно до
представлених актів приймання
виконаних підрядних робіт форми КБ-2
вартість робіт , виконаних ПП «Вікторія
Галкомсервіс» , становить 956832,26 грн.

Звіркою ,щодо підтвердження виду
,якості та обсягу робіт та розрахунків
з Відділом капітального будівництва ГУ
МВС України у Львівській області за
роботи , виконані силами ТзОВ «КЦ Зевс»,
встановлено , що вартість робіт ,
виставлених до оплати замовнику
Відділу капітального будівництва ГУ
МВС України у Львівській області
генпідрядником -ТзОВ «КЦ Зевс»,
відповідає вартості робіт , виконаних
субпідрядною організацією ПП
«Вікторія Галкомсервіс» .

Судом оглянуто Акт ДПІ у
Шевченківському районі м.Львова від
30.11.2011 року № «Про
результати позапланової виїзної
документальної перевірки приватного
підприємства «Вікторія-Галкомсервіс»
з питань дотримання вимог податкового
законодавства з податку на прибуток та
з податку на додану вартість за період
з 01.01.2011 року по 30.09.2011 року « і
встановлено ,що перевірка проводилась
в приміщенні ДПІ без присутності
посадових осіб підприємства.
Перевіркою встановлено ,що в період з
01.01.2011 р. по 30.09.2011 р. підприємством
задекларовано дохід від операційної
діяльності дохід від реалізації
товарів робіт, послуг у сумі 16891545
грн.,основна сума якого приходиться на
2-3 квартали 2011 року, тобто на період ,
коли проводилась співпраці із
генпідрядником ТзОВ « КЦ Зевс».Також в
зазначений період підприємством
задекларовано податкових зобов»язань
по податку на додану вартість у сумі
3377611 грн. З акту вбачається ,що первинні
документи підприємства не
перевірялись і не встановлено
наявність і кількість працюючих на
підприємстві . Встановлено відсутність
на підприємстві автотранспорту ,однак
ця одна обставина ще не може свідчити
про нікчемність правочину ,оскільки
ТзОВ «КЦ Зевс» надано договір найму №
22-10 будівельних машин та механізмів
.укладених з ТзОВ «Укрсвіт 2008 « і з
актів про надання послуг вбачається ,що
саме транспортом цієї організації
перевозились матеріали на об»єкт
замовника -пр.. Червоної калини, 66 , а в
роботі використовувались механізми
цього підприємства..

Крім цього постановою Львівського
окружного адміністративного суду від
28.02.2012 року у справі № 2а-0 ,яка
залишена без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 20.02.2013 року ,визнано протиправними
дії ДПІ у Шевченківському районі
м.Львова по проведенню позапланової
документальної перевірки ПП
«Вікторія-Галком сервіс» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства з податку на прибуток та
з податку на додану вартість за період
з 01.01.2011 року по 30.09.2011 року та за
результатами якої складено Акт від
30.11.2011 року № . Ухвалою
Вищого адміністративного суду України
від 08.04.2013 року відмовлено у відкритті
касаційного провадження за касаційною
скаргою ДПІ по даній справі.

Таким чином суд не може приймати
твердження відповідача про
нікчемність означеного правочину ,який
ґрунтується лише на необґрунтованих
документами висновках перевірки ДПІ у
Шевченківському районі м.Львова, дії по
проведенню якої були визнані
протиправними.

Щодо господарських операцій позивача
із ТзОВ «Кроно-Україна», то судом
встановлено наступне.

01 квітня 2011 року ТзОВ «КЦ Зевс» було
укладено договір поставки товару №
20110401-У з ТзОВ «Кроно-Україна»за яким
були поставлені товари , отримані від
іноземних постачальників.

Позивачем надано наступні видаткові
накладні :

№ РНСІВ -005436 від 01.07.2011 року на колісний
навантажувач ,вартістю з ПДВ 584148,18 грн.
без ПДВ 486790,15 грн. , придбано за митною
вартістю без ПДВ 713230 грн.

№ РНСІВ -005449 від 08.07.2011 року на
механізми ,вартістю з ПДВ 298272,66 грн.,
.без ПДВ 248560 грн., митна вартість 172500
грн.

№ РНСІВ -005450 від 11.07.2011 року на лінію
для складання паперу ,вартістю з ПДВ
499116,67 грн..без ПДВ 415930,56 грн., а митна
вартість 548950,53 грн.,

№ РНСІВ -005448 від 07.07.2011 року на
конвеєр ,вартістю з ПДВ 139815,74 грн.
грн.,без ПДВ 116513,12 ,а митна вартість
-628862,99 грн.

№ РНСІВ -005445 від 05.07.2011 року на
автонавантажувач ,вартістю з ПДВ
233587,28 грн. без ПДВ 19656 ,07 , а митна
вартість 311215 грн.

№ РНСІВ -005439 від 04.07.2011 року на
повітряний фільтр ,вартістю з ПДВ
317137,26, без ПДВ 264281,05 грн. , а митна
вартість 340685 грн..

Митна вартість наведена без ПДВ.

Тобто в період з 01.07.2011р. по 31.12.2012р. ТзОВ
«КЦ «ЗЕВС» здійснювало реалізацію
імпортованого обладнання покупцеві
(ТзОВ «Кроно-Украіна») за ціною, що
нижча митної вартості. При цьому
податкові зобов'язання по податку на
додану вартість обраховувались
підприємством виходячи з продажної
вартості товару, а не з митної вартості,
що призвело до заниження
задекларованого ТзОВ «КЦ "Зевс"
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 230 438,15
грн. в т.ч. за липень 2011р. на суму 230 438,15
грн.Тому ТЗОВ «КЦ «ЗЕВС» занижено базу
оподаткування по операціях з
постачання товарів, ввезених платником
на митну територію України, на загальну
суму 1 152 190,75 грн., в тому числі за липень
2011 року в сумі 1 152 190,75 грн., а саме,
здійснено реалізацію імпортованих
товарів за цінами нижче митної
вартості, в результаті чого занижено
податкові зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 230 438,00 грн. (в
липні 2011 року).

Відповідно до п. 1.188 ст. 188 Податкового
кодексу України (чинна на момент
вчинення господарських операцій), база
оподаткування операцій з постачання
товарів/послуг визначається виходячи з
їх договірної (контрактної) вартості,
але не нижче звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу, з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім податку на
додану вартість та акцизного податку
на спирт етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів, крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів, і збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування на послуги стільникового
рухомого зв'язку).

До складу договірної (контрактної)
вартості включаються будь-які суми
коштів, вартіст; матеріальних і
нематеріальних активів, що передаються
платнику податку безпосередньо
покупцем або через будь-яку третю особу
у зв'язку з компенсацією вартості
товарів/послуг.

База оподаткування операцій з
постачання товарів, ввезених на митну
територію України, визначається
виходячи з їх договірної ('контрактної)
вартості, але не нижче митної вартості
товарів, з якої були визначені податки
і збори, що справляються під час їх
митного оформлення, з урахуванням
акцизного податку та ввізного мита, за
винятком податку на додану вартість, що
включаються в ціну товарів/послуг
згідно із законом.

Відповідач в акті перевірки зазначив ,
що означені товари продані позивачем
за цінами нижче

. митної вартості , в результаті чого
занижено базу оподаткування на 115219075
грн.а ПДВ на суму 230438,15 грн.

Відповідно до п.188.1 ст.188 ПК України
редакція ,яка діяла на момент продажу
товарів база оподаткування операцій з
постачання товарів послуг
визначається виходячи з їх договірної
контрактної вартості , але не нижче
звичайних цін, визначених відповідно
до ст..39 ПКУ , з урахуванням
загальнодержавних податків та зборів

За правилами пп.1.20.1 пункту 1.20. ст..1
Закону України № 33494-ВР від 28.12.1994 року
«Про оподаткування прибутку
підприємств» звичайною вважається
ціна товарів робітҐ,послуг визначена
сторонами договору , якщо цим пунктом
не встановлено інше. Якщо не доведене
зворотнє , вважається ,що така звичайна
ціна відповідає рівню справедливих
ринкових цін.

Позивач не подав докази щодо вартості
ідентичних або однорідних товарів в
доказ того ,що означені товари продані
за звичайними цінами.

Відповідно до ч.3 ст.188 ПК України база
оподаткування операцій з постачання
товарів. Ввезених на митну територію
України,визначається , виходячи з їх
договірної контрактної вартості ,але
не нижче митної вартості товарів, з
якої були визначені податки і збори,що
справляються під час їх митного
оформлення, з урахуванням акцизного
податку та ввізного мита,за винятком
ПДВ , що включається в ціну товарів
згідно із законом.

Таким чином, суд вважає , що ТЗОВ «КЦ
«ЗЕВС» в господарських операціях із
ТзОВ «Кроно-Україна», в порушення п.185.1
ст.185, п. 187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 Податкового
кодексу України від 02.12.10 № 2755-УІ (із
змінами і доповненнями) занижено
податкове зобов'язання по ПДВ на
загальну суму 230 438,00 грн. в тому числі по
періодах: в липні 2011 року в сумі 230 438,00
грн

Тому суд вважає ,що позов слід
задовольнити частково .

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Залізничному районі м.Львова Головного
управління Мінистерства доходів і
зборів України у Львівській області
від 08 жовтня 2013 року 5302 на суму
112140 грн.

Визнати частково протиправним та
частково скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Залізничному
районі м.Львова Головного управління
Мінистерства доходів і зборів України
у Львівській області від 08 жовтня 2013
року № 5304 на суму 239207,85 грн. в
тому числі 159471, 85 грн. основного боргу
та 79736 грн. штрафних санкцій.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Комерційний центр
«ЗЕВС» половину сплачених. судових
витрат в сумі 2294 грн.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 , 167 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково .

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Залізничному районі м.Львова Головного
управління Мінистерства доходів і
зборів України у Львівській області
від 08 жовтня 2013 року 5302 на суму
112140 грн.

Визнати частково протиправним та
частково скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Залізничному
районі м.Львова Головного управління
Мінистерства доходів і зборів України
у Львівській області від 08 жовтня 2013
року № 5304 на суму 239207,85 грн. в
тому числі 159471, 85 грн. основного боргу
та 79736 грн. штрафних санкцій.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Комерційний центр
«ЗЕВС» 2294 грн. судових витрат.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду в
порядку та в строки, передбачені ст.186
КАС України та набуває законної сили в
порядку, передбаченому ст.254 КАС
України.

Суддя

Дем'яновський Г.С.