Справа № 817/3957/13-а
Суддя: Одемчук Є.В.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Дудар
Суддя-доповідач:Одемчук Є.В.
УХВАЛА

іменем України

"26" березня 2014 р.
Справа № 817/3957/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Одемчука Є.В.

суддів:
Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

при секретарі
Городнюк В. М. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Житомирській
області на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"04" лютого 2014 р. у справі за позовом
Виконавчого комітету Рівненської
міської ради до Державної
фінансової інспекції в Житомирській
області, третя особа - Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Рівнетелекомбуд" про визнання
протиправним та скасування вимоги, для
розгляду апеляційної скарги ,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року позивач звернувся
до адміністративного суду з позовною
заявою, в якій просив визнати
протиправним та скасувати п.4 вимоги
відповідача від 15.10.2013 № 06-03-17/7603 «Про
усунення виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності
Виконавчого комітету Рівненської
міської ради порушень законодавства з
питань збереження і використання
державної власності та фінансів».

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 04 лютого 2014
року визнано протиправним та скасовано
п. 4 вимоги Державної фінансової
інспекції в Житомирській області від
15.10.2013 №06-03-17/7603 "Про усунення виявлених
ревізією фінансово-господарської
діяльності Виконавчого комітету
Рівненської міської ради порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів".

Не погоджуючись з даною постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази та проаналізувавши
на підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Встановлено, що в період з 29.07.2013 року по
09.09.2013 року посадовими особами
відповідача проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
позивача за період з 01.01.2011 року по
01.08.2013 року.

За результатами вказаної ревізії
складно акт від 09.09.2013 № 06-03-09/069 в якому
зафіксовано порушення позивачем
вимоги ст.193 Господарського кодексу
України та вимоги п.п.1, 5 ст.9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»., що
призвело до покриття за рахунок
бюджетних коштів витрат сторонніх
юридичних осіб на загальну суму 58273,96
грн. та до зайвого нарахування до
оплати коштів внаслідок завищення
обсягу наданих послуг на суму 6992,24 грн.

На підставі акта ревізії відповідачем
надіслано позивачу вимогу від 15.10.2013 №
06-03-17/7603 «Про усунення виявлених
ревізією фінансово-господарської
діяльності Виконавчого комітету
Рівненської міської ради порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів», згідно з пунктом 4 якої
відповідач вимагає у позивача:

- зменшити за даними обліку
кредиторську заборгованість перед
контрагентом на суму зайво нарахованих
до оплати коштів внаслідок завищення
обсягу наданих послуг 6992,24грн.,
відобразити в обліку дебіторську
заборгованість за не надані послуги
(різницю у вартості виконаних робіт,
послуг) в сумі 16690,86грн. Вжити заходи
щодо відшкодування контрагентом
шляхом повернення коштів або виконання
відповідного обсягу робіт чи надання
послуг;

- в іншому випадку стягнути з осіб,
винних у проведенні зайвих виплат,
шкоду у порядку та розмірі,
встановленому ст.ст.130-136 Кодексу
законів про працю України.

Не погоджуючись з такими діями
відповідача позивач звернувся з даним
позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з наступного,
з чим погоджується суд апеляційної
інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
автоматизована система роздільних
платежів за комунальні послуги
населенню м. Рівне створена,
впроваджена та функціонує згідно з
рішеннями виконавчого комітету
Рівненської міської ради від 17.01.1996
року № 4 «Про запровадження роздільної
плати за комунальні послуги жителями м.
Рівне» та від 12.11.1996 року № 91 «Про
впровадження автоматизованої системи
роздільних платежів за комунальні
послуги».

Рішенням позивача від 12.11.1996 року № 91
передбачено з 01.01.1997 року запровадити
роздільний прийом платежів від
населення, для чого організаціям, які
надають комунальні послуги населенню,
переукласти господарські угоди з
ЖЕКами, Рівненським міським
відділенням Ощадного банку та іншими
установами банків про спільну
діяльність відповідно до розподілу їх
функцій у зв'язку з впровадженням
автоматизованої системи роздільних
платежів за комунальні послуги.

Функціонування вказаної
автоматизованої системи роздільних
платежів здійснюється відповідно до
рішення сесії Рівненської міської ради
від 10.02.2009 року № 2187 «Про облік і
спрямування коштів, отриманих від
функціонування автоматизованої
системи роздільних платежів за
комунальні послуги». Вказаним рішенням
визначено порядок зарахування коштів,
отриманих від функціонування
автоматизованої системи роздільних
платежів за комунальні послуги та
напрями їх використання.

Протягом 2011-2012 років та січня 2013 року
позивачем укладені та діяли 21 угода про
співробітництво з надавачами
комунальних послуг та 13 угод про
співробітництво з банківськими
установами та установами, якими
приймаються комунальні платежі від
фізичних осіб.

Умовами угод, укладених між позивачем
та надавачами комунальних послуг,
передбачено проведення спільної
діяльності щодо організації прийому
платежів від населення за комунальні
послуги та надання інформаційних
послуг в автоматизованій системі
роздільних платежів за комунальні
послуги від населення, а також
здійснення оплати Виконавчому
комітету Рівненської міської ради за
надані інформаційні послуги -
комісійний збір в розмірі від 0,5% до 1%
від суми платежів за комунальні
послуги, прийнятих у банках.

Умовами угод, укладених між позивачем
та банківськими установами,
установами, які приймають комунальні
платежі, передбачено проведення
спільної діяльності щодо прийому
платежів за комунальні послуги від
населення шляхом взаємодії
автоматизованої системи прийому
платежів за комунальні послуги
виконкому та автоматизованої системи
прийому платежів банків та установ, які
приймають комунальні платежі, а також
здійснення оплати Виконавчому
комітету Рівненської міської ради за
надані інформаційні послуги -
комісійний збір в розмірі від 0,5% до 1%
від суми платежів фізичних осіб за
комунальні послуги, прийнятих у банках.

Також, встановлено, що між позивачем та
ТОВ «Рівнетелекомбуд» (Виконавець)
укладено договори на технічне
обслуговування кабельних мереж
системи платежів виконкому від 04.02.2011 №
20, від 03.02.2012 № 26, від 04.02.2013 № 14, з
визначенням вартості робіт за
договорами згідно з розрахунком
щомісячно в сумі 2330,98 грн.

Згідно вказаних договорів, предметом
договору визначено доручення
Замовника та зобов'язання Виконавця
проводити технічне обслуговування
кабельних мереж системи платежів
Виконавчого комітету Рівненської
міської ради.

Згідно з п.п.2 договорів, технічне
обслуговування проводиться один раз в
місяць, не пізніше 20 числа.

Відповідно до розрахунку оплати послуг
з технічного обслуговування кабельних
мереж системи платежів загальна
щомісячна вартість робіт в сумі 2330,98
грн. (з ПДВ), сформовано за послуги з
технічного обслуговування кабеля ТПП
50*2*0,4 довжиною 24,966 км та плати за оренду
телефонної каналізації довжиною 24,966
км.

Згідно з даними бухгалтерського обліку
позивача за відсутньої станом на 01.01.2011
року заборгованості перед ТОВ
«Рівнетелекомбуд», за період з 01.01.2011
року по 01.08.2013 року позивачем
відповідно до договорів від 04.02.2011 № 20,
від 03.02.2012 № 26, від 04.02.2013 № 14 та актів
про виконання робіт з технічного
обслуговування оплачено ТОВ
«Рівнетелекомбуд» послуги в сумі 60604,94
грн.

Операцію з прийняття до сплати послуг з
технічного обслуговування кабельних
мереж системи платежів відображено
позивачем в меморіальному ордері №7
«Накопичувальна відомість за
розрахунками в порядку планових
платежів» за дебетом рахунка 802
«Видатки з місцевого бюджету на
утримання установи та інші заходи» та
кредитом рахунку 361 «Розрахунки з
постачальниками та підрядниками».

До 06.08.2013 року порядок обліку
необоротних активів бюджетних установ
було врегульовано Інструкцією з
бухгалтерського обліку необоротних
активів бюджетних установ,
затвердженою наказом Державного
казначейства України від 17.07.2000 року №
64, зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 31.07.2000 за №459/4680.

Відповідно до п.1.15 Інструкції № 64,
роботи щодо встановлення
структурованої кабельної системи,
настройки локальної обчислювальної
мережі тощо, а також витратні матеріали
(кабельні лотки, монтажні панелі,
розетки, коректори тощо), що
використані при проведенні таких
робіт, не відносяться до вартості
необоротних активів, а списуються на
фактичні видатки на підставі
виправдних документів (актів виконаних
робіт тощо).

Таким чином, використані під час
проведення робіт зі встановлення
структурованої кабельної мережі
витратні матеріали не відносяться до
вартості необоротних активів, а
списуються на фактичні видатки на
підставі виправдних документів.

Враховуючи викладене, відсутні
підстави для взяття на облік
Виконкомом кабельних мереж
автоматизованої системи роздільних
платежів у період з 17.01.1996 року (рішення
про запровадження роздільної плати за
комунальні послуги) по 06.08.2013 року
(втрата чинності Інструкції № 64).

Посилання відповідача на те, що
кабельні мережі відносяться до
основних засобів є безпідставними,
оскільки ним не доведено, що останні є
матеріальним активом, вартість якого
без податку на додану вартість та інших
платежів перевищує 1000 гривень за
одиницю (комплект).

Посилання відповідача на порушення
позивачем п.п.1, 5 ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" є безпідставними,
оскільки надані позивачем договори на
технічне обслуговування кабельних
мереж, акти виконання робіт з
технічного обслуговування та платіжні
доручення є первинними документами у
розумінні Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

Одночасно колегія суддів зазначає, що
відповідно до п.8 ст.10 Закону України
«Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні», органу державного
фінансового контролю надається право
порушувати перед відповідними
державними органами питання про
визнання недійсними договорів,
укладених із порушенням законодавства,
у судовому порядку стягувати у дохід
держави кошти, отримані
підконтрольними установами за
незаконними договорами, без
установлених законом підстав та з
порушенням законодавства.

З наведеної норми вбачається, що
вищезазначене право органу державного
фінансового контролю порушувати перед
відповідними державними органами
питання про визнання недійсними
договорів, укладених із порушенням
законодавства, та стягувати кошти має
реалізовуватися шляхом пред'явлення
позову до суду.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 15 Закону
України "Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні", службові особи органу
державного фінансового контролю є
представниками органів виконавчої
влади. Законні вимоги службових осіб
органу державного фінансового
контролю є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єктів, що
контролюються.

Проте, до таких вимог не можуть бути
включені вимоги про стягнення коштів з
контрагента, оскільки для реалізації
такого права встановлений спеціальний
порядок.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що пред'являючи серед вимог
про усунення порушень фінансової
дисципліни і вимогу про проведення
відповідної роботи щодо стягнення
коштів з контрагента, відповідач
перевищив свої повноваження та діяв не
у спосіб, передбачений законодавством.

Враховуючи вищенаведене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
впливають на правильність прийнятого
рішення, яке постановлено з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Житомирській
області залишити без задоволення, а
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "04" лютого
2014 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Є.В.Одемчук

судді: (підпис)
А.Ю.Бучик

(підпис)
Г.І. Майор

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Є.В.Одемчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "26" березня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Виконавчий
комітет Рівненської міської ради
вул.Соборна,12-А,м.Рівне,33000

3- відповідачу/відповідачам: Державна
фінансова інспекція в Житомирській
області м-н
С.П.Корольова,12,м.Житомир,10014

4- третя особа - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Рівнетелекомбуд",
33024, м. Рівне - 17, вул. Млинівська - 17