Справа № 2а-1670/5920/12
Суддя: Приходько І.В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2014 р. м. Київ
К/800/59706/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Приходько І.В. Бухтіярової І.О.
Костенка М.І. при секретарі судового
засідання Гончар Н.О.

за участю представників сторін:
позивача - Номінаса О.В., Чуєва С.В.,
Юренка О.Б.,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області

на постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 06.06.2013 р.

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 31.10.2013 р.

у справі № 2а-1670/5920/12

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Єристівський
гірничо-збагачувальний комбінат»

до Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2012 року товариство з
обмеженою відповідальністю
«Єристівський гірничо-збагачувальний
комбінат» (далі - позивач, ТОВ
«Єристівський ГЗК» звернулось до
Полтавського окружного
адміністративного суду з позовом до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Полтавської
області Державної податкової служби
(далі - відповідач, Кременчуцька ОДПІ), в
якому просило суд визнати протиправним
та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 29.08.2012р. №
/129.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 06.06.2013 р.,
яка залишена без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 31.10.2013 р.,
адміністративний позов задоволено:
визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції від 29.08.2012 р. №
/129; вирішено питання про судові
витрати.

Не погоджуючись із прийнятими
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій, відповідач звернувся до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій, з
посиланням на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 06.06.2013 р. та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 31.10.2013 р. і
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач у письмових запереченнях та в
судовому засіданні проти доводів
касаційної скарги заперечував, вважає
оскаржувані судові рішення законними,
обґрунтованими та прийнятими у
відповідності до норм діючого
законодавства, а тому просив суд
касаційну скаргу податкового органу
залишити без задоволення, рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в період з 01.08.2012 р. по
07.08.2012 р. посадовою особою Кременчуцька
ОДПІ, на підставі направлення від 01.08.2012
р. № 3361/003361, підпункту 78.1.8 пункту 78.1
статті 78 Податкового кодексу України,
була проведена документальна
позапланова виїзна перевірка
правомірності нарахування ТОВ
«Єристівський ГЗК» суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника у банку за
травень 2012 року, яка виникла за рахунок
від'ємного значення з податку на додану
вартість, що декларувалось в березні,
квітні 2012 року, за червень 2012 року, яка
виникла за рахунок від'ємного значення
з податку на додану вартість, що
декларувалось в березні, квітні, травні
2012 року, за результатами якої складено
акт від 13.08.2012 р. № 3026/15-507/35713283 та
встановлено порушення позивачем вимог
пункту 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.4, 201.6
статті 201, пунктів 200.1, 200.3, 200.4 статті 200
Податкового кодексу України в
результаті чого завищено залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду за
червень 2012 року на суму 579 110 грн.

На підставі вказаного акту податкової
перевірки відповідачем 29.08.2012 р.
винесено податкове
повідомлення-рішення № , яким
позивачу зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість у розмірі 579 110 грн.

Як вбачається з акту перевірки №
3026/15-507/35713283 від 13.08.2012 р. підставою для
зменшення позивачу розміру від'ємного
значення суми податку на додану
вартість слугували висновки
перевіряючих про неправомірність
формування позивачем податкового
кредиту з податку на додану вартість по
господарським взаємовідносинам з ТОВ
«Шляхо-будівельне управління ОТГМ № 1»,
ТОВ «Запоріжпромресурс 2002» та ПП
«Укрспецсервіс-Нова» за перевіряємий
період, оскільки за твердженням
відповідача, господарські операції між
позивачем та зазначеними контрагента
носили безтоварний характер.

Суди першої та апеляційної інстанцій
вирішуючи спір по суті та
задовольняючи позовні вимоги, з чим
погоджується суд касаційної інстанції,
виходили з наступних мотивів.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податковий кредит - це сума, на яку
платник податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Згідно пункту 198.3 статті 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг (у разі
здійснення контрольованих операцій -
не вище рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу)
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту, згідно пункту 198.2
статті 198 Податкового кодексу України,
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: - дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; -
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України визначено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201
Податкового кодексу України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів: а) у паперовому вигляді;
б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в
окремих рядках такі обов'язкові
реквізити: а) порядковий номер
податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); ґ) місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Відповідно до пункту 201.4 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг.

Згідно пункту 201.6 статті 201 Податкового
кодексу України податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Органи державної податкової служби за
даними реєстрів виданих та отриманих
податкових накладних, наданих в
електронному вигляді, повідомляють
платника податку про наявність у
такому реєстрі розбіжностей з даними
контрагентів. При цьому платник
податку протягом 10 днів після
отримання такого повідомлення має
право уточнити податкові зобов'язання
без застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового
кодексу України передбачено, що право
на нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Отже, для отримання права сформувати
податковий кредит із сум податку на
додану вартість, сплачених в ціні
придбаного товару (робіт, послуг),
платник податку на додану вартість
повинен мати оформлені належним чином
податкові накладні, видані на реально
отриманий товар (роботи, послуги),
призначений для використання у
власній господарській діяльності.

Крім того, згідно частини другої статті
3 Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» податкова звітність
ґрунтується на даних бухгалтерського
обліку.

Відповідно до частини першої статті 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення
господарської операції у податковому
обліку повинно здійснюватись
відповідно до її реального
економічного змісту на підставі
первинних документів бухгалтерського
обліку.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджено матеріалами
справи, між позивачем (замовник) та ТОВ
«Шляхо-будівельне управління ОТГМ №1»
(виконавець) укладено договір
будівельного підряду № 7/1/50170 від
03.01.2012 р. (з урахуванням додатків до
нього), відповідно до умов якого
виконавець у межах договірної ціни
виконує власними силами й засобами
роботи по будівництву технологічної
автодороги від південного борта
Єристівського кар'єру до місця
будівництва відвалів А4 та А5
відповідно до проекту № 169-05-5420АД. Склад
і обсяг робіт визначені проектною
документацією, розробленою відповідно
відомості обсягів робіт та можуть бути
переглянуті в процесі будівництва.

Загальна вартість робіт виконавця в
рамках цього договору розрахована на
основі кошторису, відображена у
договірній ціні (додаток № 1), яка є
невід'ємною частиною цього договору та
складає 1 048 641,60 грн., в тому числі
податок на додану вартість у розмірі 174
773,60 грн.

Згідно пункту 5.4 договору № 7/1/50170 від
03.01.2012 р. здача-прийомка виконаних робіт
виконується у відповідності до діючого
законодавства, з оформленням наступних
документів: акт виконаних робіт,
довідка КБ-3, рахунок, податкова
накладна.

Пунктом 10.1 вказаного договору
передбачено, що договір набуває
чинності з дати підписання його
сторонами і діє на протязі року з дати
підписання договору сторонами та
затвердження печаткою.

Невід'ємними частинами даного договору
є додаток № 1 - Договірна ціна № 1,
додаток № 2 - Графік виконання робіт,
додаток № 3 - Список техніки для
виконання робіт.

Копії додатків до договору та копія
відомості об'ємів робіт наявні у
матеріалах справи .

Отже, договір будівельного підряду №
7/1/50170 від 03.01.2012 р., предметом якого є
виконання робіт по будівництву
технологічної автодороги від
Південного борта Єристівського кар'єру
до місця будівництва відвалів А4 та А5
відповідно до проекту №169-05-5420АД, був
укладений із ТОВ «Шляхо-будівельне
управління ОТГМ № 1» з метою формування
інфраструктури для забезпечення
подальшого видалення розкривних порід
та виїмки попутних корисних копалин.

Виконання вимог договору
підтверджують наявні в матеріалах
справи первинні документи
бухгалтерського та податкового обліку,
а саме: - за січень 2012 року: податкова
накладна від 31.01.2012 р. № 8 на суму 258 359,90
грн., у тому числі податок на додану
вартість у розмірі 43 059,98 грн.; акт
приймання виконаних будівельних робіт
№ 1 за січень 2012 року на суму 258 359,90 грн.,
у тому числі податок на додану вартість
у розмірі 43 059,98 грн.; довідка про
вартість виконаних будівельних робіт
/та витрати/ форми КБ-3 за січень 2012 року;
рахунок № 10 від 31.01.2012 р. на суму 258 359,90
грн., у тому числі податок на додану
вартість у розмірі 43 059,98 грн., платіжне
доручення № 872 від 14.02.2012 р. на суму 258
359,90 грн., у тому числі податок на додану
вартість у розмірі 43 059,98 грн.; - за лютий
2012 року: податкова накладна від 29.02.2012 р.
№ 8 на суму 484 945,20 грн., у тому числі
податок на додану вартість у розмірі 80
824,20 грн.; акт приймання виконаних
будівельних робіт № 2 за лютий 2012 року
на суму 371 263,20 грн., у тому числі податок
на додану вартість у розмірі 61 877,20 грн.;
акт приймання виконаних будівельних
робіт № 3 за лютий 2012 року на суму 113 682
грн., у тому числі податок на додану
вартість у розмірі 18 947 грн.; довідка про
вартість виконаних будівельних робіт
/та витрати/ форми КБ-3 за лютий 2012 року
на суму 484 945,20 грн., у тому числі податок
на додану вартість у розмірі 80 824,20 грн.;
рахунок № 11 від 29.02.2012 р. на суму 484 945,20
грн., у тому числі податок на додану
вартість у розмірі 80 824,20 грн., платіжне
доручення № 1550 від 13.03.2012 р. на суму 484
945,20 грн., у тому числі податок на додану
вартість у розмірі 80 824,20 грн.

На підставі податкових накладних,
виписаних ТОВ «Шляхо-будівельне
управління ОТГМ № 1», позивачем
включено до складу податкового кредиту
січня 2012 року суму податку на додану
вартість у розмірі 43 059,98 грн. та до
складу податкового кредиту лютого 2012
року суму податку на додану вартість у
розмірі 80 824,20 грн.

Крім того, у відповідності до вимог
пункту 201.10 статті 201 Податкового
кодексу України, позивачем подано до
податкового органу додатки № 8 до
податкових декларацій з податку на
додану вартість за січень та лютий 2012
року «Заява про відмову постачальника
надати податкову накладну (порушення
ним порядку заповнення та/або порядку
реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накиданих) (Д8)», у яких
відображені спірні податкові накладні,
виписані ТОВ «Шляхо-будівельне
управління ОТГМ №1».

Таким чином, з огляду на встановлені
фактичні обставини, колегія суддів
касаційної інстанції погоджується з
висновком судів попередніх інстанцій
про те, що відповідачем не доведено
факт порушення позивачем вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинам з ТОВ
«Шляхо-будівельне управління ОТГМ №1»
згідно укладеного договору
будівельного підряду №7/1/50170 від 03.01.2012
р. у січні та лютому 2012 року, за
результатами яких позивачем включено
до складу податкового кредиту січня 2012
року податку на додану вартість в сумі
43 059,98 грн. та до складу податкового
кредиту лютого 2012 року податку на
додану вартість в сумі 80 824,20 грн.

Також, між позивачем (покупець) та ТОВ
«Запоріжпромресурс 2002» (продавець)
укладено договір поставки № 77/50110 від
08.02.2012 р., відповідно до умов якого
продавець здійснює поставку та
передачу у власність покупця, а
покупець приймає та здійснює оплату
генератора постійного струму 4ГПЭМ1250-1/2
У2 1250 кВт с ЗИП, в подальшому -
обладнання.

Відповідно до специфікації № 1 до
договору поставки № 77/50110 від 08.02.2012 р.
загальна вартість товару генератора
постійного струму 4ГПЭМ1250-1/2 У2 1250 кВт с
ЗИП складає 2 409 600 грн., в тому числі
податок на додану вартість у розмірі 401
600 грн.; умови поставки DDP - склад покупця
за адресою: Полтавська обл., м.
Комсомольськ, вул. Будівельників, 15.

На виконання умов договору поставки №
77/50110 від 08.02.2012 р. ТОВ
«Запоріжпромресурс 2002» виписано
позивачу податкову накладну № 2 від
10.02.2012 р. на генератор постійного струму
4ГПЭМ1250-1/2 У2 1250 кВт на загальну суму 2 409
600 грн., з них 401 600 грн. - податок на
додану вартість.

Фактичне виконання умов договору
поставки № 77/50110 від 08.02.2012 р.,
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами, а саме:
товарно-транспортною накладною № 2 від
09.02.2012 р., видатковою накладною № 2 від
10.02.2012 р., податковою накладною № 2 від
10.02.2012 р., прибутковим ордером № 303 від
10.02.2012 р.; рахунком № 1 від 08.02.2012 р.

Так, із товарно-транспортної накладної
№ 2 від 09.02.2012 р. вбачається, що
перевезення товару здійснювалося
контрагентом позивача із залученням
перевізника згідно довідки, наданої
позивачем на підставі рахунку № 1 від
08.02.2012 р. на отримання генератора
постійного струму 4ГПЭМ1250-1/2 У2 1250 кВт
фахівцю з закупок 10.02.2012 р. була видана
довіреність № 2115, про що в журналі
реєстрації доручень зроблено
відповідний запис.

Товар, отриманий згідно доручення № 2115
від 10.02.2012 р. на підставі видаткової
накладної № 2 від 10.02.2012 р. відображено у
прибутковому ордері № 303 від 10.02.2012 р.

Фактичне отримання товару від ТОВ
«Запоріжпромресурс 2002»
підтверджується паспортом машини
постійного струму та сертифікатом
якості №378 виробника ВАТ «Карпинський
електромашино-будівельний завод»
(Росія), копії яких наявні у матеріалах
справи.

Перерахування коштів в сумі 2 409 600 грн.,
з них податок на доадну вартість у
розмірі 401 600 грн. за отриманий товар
здійснено позивачем ТОВ
«Запоріжпромресурс 2002» у
безготівковій формі та
підтверджується наявною у матеріалах
справи копією платіжного доручення №
866 від 13.02.2012 р.

Станом на 27.06.2012 р. придбаний генератор
змонтований в складі
чотирьохмашинного перетворюючого
агрегату екскаватора типу ЕШ-11/70, що
підтверджується накладною-вимогою на
відпуск (внутрішнє переміщення)
матеріалів № 334 від 10.02.2012 р., актами
монтажу та центровки від 26.06.2012 р.

Таким чином, сторони в повному обсязі
виконали взяті на себе зобов'язання.

Також, 15.12.2010 р. між позивачем (замовник)
та ПП «Укрспецсервіс-Нова» (підрядник)
укладено договір підряду № 459/2/12-10/06, з
урахуванням додатку № 1 до нього.

Згідно пункту 1.1 вказаного договору
замовник доручає, а підрядчик
зобов'язується виконати у
відповідності з умовами даного
договору об'єм робіт по об'єкту
Єристівський кар'єр: - розробка і
завантаження пустої породи на
автосамосвали; - вивіз пустої породи на
проммайданчик на відвал ТОВ
«Єристівський ГЗК»; - планування
поверхні після відробки забою; -
орієнтовний об'єм робіт складає: у
січні 2011 року - 60000 м3 пустої породи, у
лютому 2011 року - 60000 м3 пустої породи; у
березні 2011 року - 60000 м3 пустої породи.

Відповідно до пункту 1.2 договору
підряду № 459/2/12-10/06 від 15.12.2010 р., сума
договору визначена на підставі
розрахунку договірної ціни (додаток №
1), який є невід'ємною частиною
договору і орієнтовно складає 2 102 000
грн., в тому числі податок на додану
вартість у розмірі 350 333,34 грн.

17.01.2011 р. між позивачем та ПП
«Укрспецсервіс-Нова» укладено
додаткову угоду № 1 до договору підряду
№ 459/2/12-10/06 від 15.12.2010 р.

В рамках виконання договору підряду №
459/2/12-10/06 від 15.12.2010 р. та додаткової
угоди № 1 до нього, позивачем в січні 2011
року придбано у ПП
«Укрспецсервіс-Нова» комплекс робіт по
розробці та завантаженню пустої породи
на автосамоскиди (дальність до 4-х км) та
планування поверхні після
відпрацювання забою на загальну суму 321
753,60 грн., в тому числі податок на додану
вартість у розмірі 53 625,60 грн.

На виконання умов договору ПП
«Укрспецсервіс-Нова» виписано
позивачу податкову накладну від 31.01.2011
р. №1 на суму 321 753,60 грн., в тому числі 53
625,60 грн. - податок на додану вартість,
яка була включена позивачем до реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних за січень 2011 року та на
підставі якої до складу податкового
кредиту січня 2011 року включено
податок на додану вартість в розмірі 53
625,60 грн.

Факт здійснення позивачем вказаної
господарської операції з ПП
«Укрспецсервіс-Нова» підтверджуєтьс
наявними в матеріалах справи:
рахунком-фактурою № 01 від 31.01.2011 р.,
податковою накладною № 1 від 31.01.2011р.,
актом № 1/01 приймання-передачі
виконаних робіт за січень 2011 року
згідно договору підряду № 459/2/12-10/06 від
15.12.2010 р., довідкою про вартість
виконаних будівельних робіт форми КБ-3
за січень 2011 року, довідкою, складеною
ТОВ «Єристівський ГЗК», з якої слідує,
що згідно маркшейдерського заміру з
Єристівського родовища вивезено ПП
«Укрспецсервіс-Нова» пусту породу.

Кошти за виконані роботи перераховані
позивачем ПП «Укрспецсервіс-Нова», що
підтверджується платіжним дорученням
№ 609 від 11.02.2011 р. на суму 200 000 грн., з
них 33 333,33 грн. - податок на додану
вартість, та платіжним дорученням № 689
від 16.02.2011 р. на суму 121 753,60 грн., з них 20
292,27 грн. - податок на додану вартість.

Таким чином, матеріалами справи
підтверджено факт виконання позивачем
та його контрагентом зобов'язань за
спірним правочином. Копії первинних і
розрахункових документів не мають
дефектів форми, змісту або походження,
які в силу статті 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», статті 44, статті
201 Податкового кодексу України, пункту
2.4 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку (затверджено
Наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р.
за № 168/704) спричиняють втрату
первинними документами юридичної сили
і доказовості.

Видані контрагентами позивачу
податкові накладні не мають недоліків,
а порядок їх заповнення відповідає
чинному на момент їх виписки
законодавству.

Отже, з дня отримання від контрагентів
податкових накладних у позивача
виникло право формувати податковий
кредит по взаєморозрахунках з ТОВ
«Шляхо-будівельне управління ОТГМ № 1»,
ТОВ «Запоріжпромресурс 2002» та ПП
«Укрспецсервіс-Нова».

Фактичні обставини об'єктивно
засвідчують правомірність формування
позивачем податкового кредиту
відповідно до первинних
бухгалтерських документів та по
податковим накладним, які виписані на
виконання умов викладених вище
договірних відносин.

Таким чином, висновки податкового
органу про вчинення платником податків
порушень податкового законодавства,
які стали підставою для зменшення
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість в розмірі 579
110 грн. за період, що перевірявся, мають
характер припущень та є
необґрунтованими, а відтак, не можуть
бути покладені в основу спірного
податкового повідомлення-рішення.

Доводи касаційної скарги не знайшли
свого підтвердження та спростовуються
матеріалами справи.

Згідно приписів частини другої статті
19 Конституції України, органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Пунктом першим частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України визначено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Оскільки судами
встановлено невідповідність
законодавству винесеного податкового
повідомлення-рішення від 29.08.2012р. №
/129, вимоги щодо визнання
протиправним та скасування
зазначеного податкового
повідомлення-рішення були задоволені
обґрунтовано.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій виконано всі
вимоги процесуального законодавства,
всебічно перевірено обставини
справи, вирішено справу у
відповідності до норм матеріального
права, постановлено обґрунтовані
рішення, в яких повно відображені
обставини, що мають значення для
справи. Порушень норм матеріального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 160, 167, 220, 221, 223, 224, 230, 231, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області
залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 06.06.2013 р. та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 31.10.2013 р. у
справі № 2а-1670/5920/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки, що встановлені статтями 236-238
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя (підпис) І.В.
Приходько Судді: (підпис) І.О.
Бухтіярова (підпис) М.І. Костенко