Справа № 826/445/14
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2014 року 13 год. 55 хв.
№ 826/445/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді Вєкуа
Н.Г. при секретарі судового засідання
Голубничій О.О. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу
за позовом Всеукраїнської громадської
організації "Громадянська мережа
"ОПОРА" до Київського міського центру
зайнятості про визнання протиправним
та скасування наказу, зобов'язання
вчинити дії В С Т А Н О В И В:
Всеукраїнська громадська організація
"Громадянська мережа "ОПОРА" (надалі -
позивач, ВГО "Громадянська мережа
"ОПОРА"), звернулась до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до
Київського міського центру зайнятості,
(надалі - відповідач), визнання
протиправним та скасування наказу,
зобов'язання вчинити дії.
У позовних вимогах позивач просив:
1. Витребувати від Відповідача
документи, що були подані Позивачем
03.09.2013 року і 04.11.2013 року та, документи,
видані Відповідачем у зв'язку та в
результаті розгляду заяв Позивача про
надання дозволу на застосування праці
2. Визнати протиправним та скасувати
Наказ №240 від 08.11.2013 року, в частині
відмови ВГО «Громадянська мережа
«ОПОРА» у наданні дозволу на
застосування праці громадянина США
3. Зобов'язати Відповідача прийняти
рішення, яким надати Позивачу дозвіл на
застосування праці іноземця,
громадянина США ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
відмова відповідача у видачі дозволу
на працевлаштування в Україні у
Всеукраїнської громадської
організації "Громадянська мережа
"ОПОРА" іноземного громадянина США
ОСОБА_1, є необґрунтованою, оскільки
відповідач не в повній мірі дослідив
подані позивачем документи, а отже
безпідставно прийняв рішення про
відмову в наданні дозволу на
застосування праці іноземця.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
підстав, викладених у позовній заяві,
та просив задовольнити позов у повному
обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнав,
просив у задоволенні позову відмовити
повністю, оскільки рішення про відмову
у видачі дозволу на працевлаштування в
Україні у Всеукраїнської громадської
організації "Громадянська мережа
"ОПОРА" іноземного громадянина США
ОСОБА_1, було прийнято у зв'язку з
невідповідністю поданих роботодавцем
документів вимогам законодавства.

Представник відповідачів в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
просив відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
та вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва
встановив наступне.

04 листопада 2013 року Всеукраїнська
громадська організація "Громадянська
мережа "ОПОРА" звернулось до Київського
міського центру зайнятості із Заявою в
якій просила видати дозвіл на
застосування праці громадянина США
ОСОБА_1.

Як зазначалось в судовому засіданні
представником позивача, до заяви було
додано пакет документів, передбачений
п.6 Порядку видачі, продовження дії та
анулювання дозволу на застосування
праці іноземців та осіб без
громадянства, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27 травня 2013 р. №437 (надалі - Порядок
№437).

Відповідач стверджував, а позивач не
заперечував, що до зазначеної вище
заяви було додано супровідний лист від
04 листопада 2011 року (вх. №04.10.13-1) та
зазначено, що в поданих документах
міститься копія довідки поліції про
відсутність у ОСОБА_1 судимості,
оскільки він подавався у пакеті
документів минулого разу ( вх. 6370/14 від
03.09.2013 р.).

08 листопада 2013 року відповідачем було
прийнято Наказ "Про прийняття рішення
щодо видачі дозволів на застосування
праці іноземців та осіб без
громадянства в м. Києві» № 240,
відповідно до якого позивачу
відмовлено у видачі дозволів на
застосування праці іноземців та осіб
без громадянства в м. Києві.

Київський міський центр зайнятості
Листом №14-10713 від 12.11.2013 р. повідомив ВГО
"Громадянська мережа "ОПОРА", що у
відповідності до Наказу Київського
міського центру зайнятості №240 від
08.11.2013 та рішення комісії товариству
відмовлено у видачі дозволу на
застосування праці іноземця, з причини
невідповідності поданих роботодавцем
документів вимогам абз. 6 та 9 п. 6
Порядку видачі, продовження дії та
анулювання дозволу на застосування
праці іноземців та осіб без
громадянства, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.05.2013 р. № 437 (далі - Порядок) не
надано оригінали документів виданих
лікувально - профілактичним закладом
та уповноваженим органом країни
походження (перебування) про те, що
особа не відбуває покарання за скоєння
злочину та стосовно неї не
здійснюється кримінальне провадження.

Вважаючи, зазначені вище дії та рішення
відповідача протиправними, позивач
звернувся за захистом своїх прав та
інтересів до Окружного
адміністративного суду м. Києва.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з
наступного.

Правові, економічні та організаційні
засади реалізації державної політики у
сфері зайнятості населення, гарантії
держави щодо захисту прав громадян на
працю та реалізації їхніх прав на
соціальний захист від безробіття
визначаються Законом України "Про
зайнятість населення".

Відповідно до ч.1, 3 ст.42 Законом України
"Про зайнятість населення"
підприємства, установи та організації
мають право на застосування праці
іноземців та осіб без громадянства на
території України на підставі дозволу,
що видається територіальними органами
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
зайнятості населення та трудової
міграції, на строк до одного року, якщо
інше не передбачено міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Порядок видачі,
продовження дії та анулювання дозволу
на застосування праці іноземців та
осіб без громадянства і розмір плати за
видачу дозволу, яка зараховується до
бюджету Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття,
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно статті 8 Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства», іноземці та особи без
громадянства, які прибули в Україну для
працевлаштування на визначений термін,
можуть займатись трудовою діяльністю
відповідно до одержаного у
встановленому порядку дозволу на
працевлаштування.

Процедура видачі, продовження дії та
анулювання дозволу на застосування
праці іноземців та осіб без
громадянства визначається Порядком
видачі, продовження дії та анулювання
дозволу на застосування праці
іноземців та осіб без громадянства,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 27 травня 2013 р. №437

Відповідно до п.2 Порядку №437
територіальні органи Державної служби
зайнятості в Автономній Республіці
Крим, областях, мм. Києві та Севастополі
видають за юридичною адресою
підприємства, установи, організації
дозволи на застосування на конкретних
посадах праці: іноземців чи осіб без
громадянства за умови, що в Україні
(регіоні) відсутні кваліфіковані
працівники, спроможні виконувати
відповідний вид роботи; іноземців чи
осіб без громадянства за умови
достатнього обґрунтування доцільності
застосування їх праці, якщо інше не
передбачено міжнародними договорами
України, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України;
іноземців, які направлені закордонним
роботодавцем в Україну для виконання
певного обсягу робіт (послуг) на
підставі договорів (контрактів),
укладених між вітчизняним та іноземним
суб'єктом господарювання, за умови, що
чисельність кваліфікованих іноземців,
які залучаються в рамках таких
договорів (контрактів), не перевищує
половини загальної чисельності осіб,
що працюватимуть на умовах договорів
(контрактів); іноземців, які відповідно
до графіка специфічних зобов'язань у
секторі послуг Протоколу про вступ
України до СОТ (стаття II Генеральної
угоди про торгівлю послугами) належать
до категорії "внутрішньокорпоративні
цесіонарії"; іноземців чи осіб без
громадянства, стосовно яких прийнято
рішення про оформлення документів для
вирішення питання щодо визнання
біженцем або особою, яка потребує
додаткового захисту.

Положеннями п.6 Порядку №437
передбачено, що для отримання дозволу
на застосування праці іноземців чи
осіб без громадянства, крім осіб,
зазначених в абзаці шостому пункту 2
цього Порядку, роботодавець подає
територіальному органові: заяву згідно
з додатком до цього Порядку; копії
документів про освіту або кваліфікацію
іноземця чи особи без громадянства;
копії сторінок паспортного документа
іноземця чи особи без громадянства з
особистими даними разом з перекладом
українською мовою, засвідченим в
установленому законодавством порядку;
дві кольорові фотокартки іноземця чи
особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5
сантиметра; документ, виданий
лікувально-профілактичним закладом
про те, що особа не хвора на хронічний
алкоголізм, токсикоманію, наркоманію
або інші інфекційні захворювання,
перелік яких визначено МОЗ; довідку,
скріплену печаткою та завірену
підписом роботодавця про те, що посада,
на якій застосовуватиметься праця
іноземця чи особи без громадянства,
відповідно до законодавства не
пов'язана з належністю до громадянства
України і не потребує надання допуску
до державної таємниці. У разі наявності
в роботодавця режимно-секретного
органу зазначена довідка подається
також за підписом керівника такого
органу; довідку МВС про те, що іноземець
чи особа без громадянства, які на
момент оформлення дозволу перебувають
на території України, не відбувають
покарання за скоєння злочину та
стосовно них не здійснюється
кримінальне провадження; довідку
уповноваженого органу країни
походження (перебування) про те, що
іноземець чи особа без громадянства,
які на момент оформлення дозволу
перебувають за межами України, не
відбувають покарання за скоєння
злочину та стосовно них не
здійснюється кримінальне провадження.
Документи, зазначені в абзацах
третьому, шостому та дев'ятому цього
пункту, повинні бути перекладені на
українську мову, засвідчені згідно із
законодавством країни їх видачі та
легалізовані в установленому порядку,
якщо інше не передбачено міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Згідно з п.24 Порядку №437,
Територіальний орган приймає рішення
про відмову у видачі, продовженні дії
дозволу, зокрема, у разі
невідповідності поданих роботодавцем
документів вимогам цього Порядку.

Дослідивши, п. 6 Порядку №437, суд
зазначає, що нормами не передбачено
часткове подання роботодавцем
документів для отримання дозволу, а
також не наділено центр зайнятості
правом використовувати раніше подані
документи. Пункт 10 Порядку встановлює
обов'язок центру зайнятості приймати
документи за описом, та протягом одного
робочого дня розглядати їх щодо
відповідності вимогам Порядку.

Суд звертає увагу, що наведені вище
норми передбачають подання
роботодавцем повного пакету
документів кожен раз, для отримання
дозволу і унеможливлюють використання
раніше поданих документів, а отже
вимога щодо витребування від
Відповідача документів, що були подані
Позивачем 03.09.2013 року і 04.11.2013 року та,
документів, виданих Відповідачем у
зв'язку та в результаті розгляду заяв
Позивача про надання дозволу на
застосування праці іноземця ОСОБА_1 не
підлягає задоволенню.

З поданої позивачем Заяви від 04.11.2013
року вбачається, що вона не містить
повного пакету документів,
передбаченого п.6 Порядку видачі,
продовження дії та анулювання дозволу
на застосування праці іноземців та
осіб без громадянства, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27 травня 2013 р. №437, а саме оригіналу
довідки поліції про відсутність у
ОСОБА_1 судимості, а тому суд приходить
до висновку про правомірність відмови
позивачу у видачі дозволу на
застосування праці громадянина США
ОСОБА_1.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч.2 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Відповідачем було доведено
правомірність та обґрунтованість,
оскаржуваного Наказу №240 від 08.11.2013

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
законодавства України та наданих
сторонами доказів, суд дійшов висновку
про необґрунтованість позовних вимог.

Приймаючи до уваги викладене у
сукупності, керуючись вимогами ст.ст.
69-71, ст.94, ст. 158-163, ст. ст. 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України, шляхом подання через
суд першої інстанції апеляційної
скарги та набирає законної сили в
порядку та строки, передбачені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
Н.Г. Вєкуа

Повний текс рішення складено 24 березня
2014 року.