Справа № 2а-312/09/1504
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/8409/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Весельської Т.Ф.,

Малиніна В.В.,

розглянувши у письмовому проваджені
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в Березівському районі
Одеської області про перерахунок
пенсії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
постанову Березівського районного
суду Одеської області від 02 вересня 2010
року та постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 10 листопада 2011 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з
адміністративним позовом та з
урахуванням уточнених позовних вимог
просив, зобов'язати відповідача
провести перерахунок його пенсії з
урахуванням пільг та північного
коефіцієнту за період з 2005 року по
квітень 2010 року відповідно до вимог
ст.46 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", повернути недоотримані
суми пенсії в розмірі 52000 грн., а також
стягнути з відповідача 5000 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

Постановою Березівського районного
суду Одеської області від 02 вересня 2010
року у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 10 листопада
2011 року скасовано постанову
Березівського районного суду Одеської
області від 02 вересня 2010 року та
прийнято нову про відмову у
задоволенні позову, з підстав
порушення судом першої інстанції
предметної підсудності, встановленої
ч. 1 ст. 18 КАС України.

Позивач, ОСОБА_4 не погодився з
постановою Березівського районного
суду Одеської області від 02 вересня 2010
року та постановою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 10 листопада 2011 року і звернувся до
суду з касаційною скаргою, в якій
просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та ухвалити нове,
яким задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на порушення норм
матеріального права, що призвело до
ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
прийшов до висновку про залишення
касаційної скарги без задоволення з
таких підстав.

Судом апеляційної інстанції
встановлені наступні обставини:

З 10 травня 2005 року позивачу, призначено
пенсію на підставі Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

У грудні 2010 року він звернувся із
заявою до відповідача про перерахунок
пенсії за пільговим тарифом з
урахуванням роботи в умовах Крайньої
Півночі відповідно до Закону України
«Про пенсійне забезпечення», але без
обмежень, встановлених цим Законом.

При проведенні перерахунку
Управлінням Пенсійного фонду України в
Березівському районі Одеської області
обраховано період роботи з 01.12.1973 року
по 30.11.1978 року з коефіцієнтом заробітку
3,41788.

Позивач не погоджуючись з такими діями
Управління Пенсійного фонду України в
Березівському районі Одеської області
щодо проведення перерахунку пенсії за
період з 01.12.1973 року по 30.11.1978 року з
коефіцієнтом заробітку 3,41788, звернувся
до суду з вказаним позовом.

Крім цього позивач зазначив, що УПФУ в
Березівському районі Одеської області
з січня 2008 року при перерахунку пенсії
неправомірно застосовувало середні
показники заробітної плати по України
за 2006 рік.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди попередніх інстанцій
дійшли висновку про необґрунтованість
позовних вимог ОСОБА_4, так як в даному
випадку відповідач діяв в рамках
наданих йому законом повноважень, в
межах діючого на території України
законодавства при призначені пенсії за
віком на пільгових умовах.

Свої висновки обґрунтовували
наступними правовими нормами.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» період роботи в
пільговому обчисленні до 1 січня 1991
року в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР,
зараховується до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 1 січня 1991
року.

За раніше діючим законодавством роботу
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до них,
зараховували до стажу в пільговому
розмірі. Це здійснювали за умови, що
працівник мав право на пільги за Указом
Президії Верховної Ради СРСР від 10
лютого 1960 року «Про упорядкування
пільг для осіб, які працюють у районах
Крайньої Півночі та в місцевостях ,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі».

Пільги, передбачені пунктом 5 цього
Указу, у тому числі право на пільгове
обчислення стажу, надавалися тільки
тим особам, які укладали строкові
договори на термін не менше як п'ять
років. Трудовий договір укладали в
письмовій формі у двох примірниках,
один з яких видавали працівникові. У
такому договорі вказували відомості,
зокрема, про строк його дії, а також
пільги, які надавали працівнику, що
підтверджувало право особи на пільги,
встановлені для працюючих у районах
Крайньої Півночі або місцевостях,
прирівняних до цих районів.

Крім письмових строкових трудових
договорів підтвердженням права на
пільги можуть бути записи в трудовій
книжці про роботу за строковим
договором або довідки з підприємства,
де проходила робота, про поширення на
працюючих відповідних пільг.

Як вбачається з матеріалів справи, на
момент призначення пенсії у заявника
були відсутні документи, які б свідчили
користуванням пільгами, тому період
роботи районах Крайній Півночі з 25.02.1971
року по 09.09.1974 року; з 18.09.1974 року по
26.05.1980 року, та з 12.06.1980 року по 31.12.1990
року зараховано на загальних
підставах. Страховий стаж роботи
складав 26 років 2 місяці 2 дні.

12 квітня 2006 року позивачем були надані
документи про підтвердження
користуванням ним пільгами на Крайній
Півночі (архівна довідка №02-01/К-422/3-410
від 21.03.2006р.) та представлений трудовий
договір, у зв'язку з чим відповідач з 01.04
2006 року провів відповідний перерахунок
пенсії позивача.

За наслідками такого перерахунку, з
урахуванням наданих документів,
загальний стаж роботи позивача склав 36
років 1 місяць 0 днів.

Заробітна плата для обчислення пенсії
обрахована відповідно до статті 40 та
статті 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до статті 40 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» для обчислення
пенсії враховується заробітна плата
(дохід) за будь-які 60 календарних
місяців страхового стажу підряд до
01.07.2000 року, незалежно від перерв, та за
весь період страхового стажу починаючи
з 01.07.2000 року

Заробітна плата (дохід) за період
страхового стажу до 01.07.2000 року
враховується для обчислення пенсії на
підставі документів про нараховану
заробітну плату (дохід), виданий у
порядку, встановленому законодавством,
а за період страхового стажу починаючи
з 01.07.2000 року - за даними, що містяться в
системі персоніфікованого обліку.

Статтею 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено, що суми виплат
(доходу), отриманих застрахованою
особою до набрання чинності цього
Закону враховуються для обчислення
пенсії, у межах сум, на які відповідно
до законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, а за періоди до
запровадження обмеження максимального
розміру заробітної плати (доходу), з
якої сплачувалися зазначені
внески(збір), - у межах сум, які
відповідно до законодавства, що діяло
раніше, включалися до заробітної плати,
з якої обчислювалася пенсія відповідно
до Закону України «Про пенсійне
забезпечення», і не перевищують 5,6
розміру середньої заробітної плати в
Україні на день отримання зазначених
сум.

Згідно з Порядком подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженим постановою
правління Пенсійного фонду України від
25.11.2005 року №22-1 та зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 28.12.2005
року за № 1566/11846, до заяви про
призначення пенсії за віком додається,
зокрема, довідка про заробітну плату
особи ( за затвердженою цим Порядком
формою).

Пунктом 17 Порядку визначено, що довідка
про заробітну плату (дохід) особи
видається на підставі особових
рахунків, платіжних відомостей та
інших документів про нараховану та
сплачену заробітну плату
підприємством, установою чи
організацією, де працювала особа, яка
звертається за пенсією. Якщо такі
підприємства, установи, організації
ліквідовані або припинили своє
існування з інших причин, то довідки
про заробітну плату видаються
правонаступником цих підприємств,
установ організацій або державними
архівними установами.

Оскільки довідку про заробітну плату
для розрахунку пенсії надано позивачем
лише 12.04.2006 року, відповідач правомірно
провів перерахунок пенсії саме з 01.04.2006
року.

З матеріалів справи також вбачається,
що 16.12.2009 року позивач подав до УПФУ у
Березівському районі заяву про
перерахунок пенсії з заробітку, при
цьому надав три довідки про заробітну
плату з архівного відділу.

При використанні оптимального
заробітку в розрахунок пенсії
відповідач взяв період роботи з 01.12.1973
року по 30.11.1978 року та з 01.12.2009 року
провів відповідний перерахунок пенсії
позивача.

У зв'язку з тим, що позивачу було
правомірно здійснено перерахунок
пільгової пенсії, суд касаційної
інстанції погоджується з
безпідставністю позовних вимог
ОСОБА_4

Оскільки права позивача при
перерахунку йому пільгової пенсії за
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»» не порушені, суд
касаційної інстанції також вважає
безпідставною вимогу ОСОБА_4 про
відшкодування моральної шкоди.

Крім того, скасовуючи рішення суду
першої інстанції з підстав порушення
предметної підсудності, Одеським
апеляційним адміністративним судом
обґрунтовано застосовані приписи п. 4
ч.1 ст. 18 КАС України, так як місцевим
загальним судам як адміністративним
судам підсудні усі адміністративні
справи щодо спорів фізичних осіб з
суб'єктами владних повноважень з
приводу обчислення, призначення,
перерахунку, здійснення, надання,
одержання пенсійних виплат, соціальних
виплат непрацездатним громадянам,
виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням,
виплат та пільг дітям війни, інших
соціальних виплат, доплат, соціальних
послуг, допомоги, захисту, пільг.

Виходячи з наведеного, рішення суду
апеляційної інстанції відповідає
дійсним обставинам справи та ухвалене
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
касаційної скарги не спростовують
висновків суду, тому підстави для його
скасування суд не вбачає.

Відповідно до вимог ст. 224 КАС України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень
норм матеріального і процесуального
права при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС
України суд, -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 10 листопада 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф.
Ситников

Т.Ф.
Весельська

В.В.
Малинін