Справа № 815/4687/13-а
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

26 березня 2014 р. Справа № 815/4687/13-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Колесниченко О. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого -
Лук'янчук О.В.

суддів -
Зуєвої Л.Є.

- Шевчук
О. А.

при секретарі - Троян І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу Приватного підприємства
"Інтеркрайк" на ухвалу Одеського
окружного адміністративного суду від
21 січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Приватного
підприємства "Інтеркрайк" до
Південної митниці Міндоходів ,
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Одеській області, за участю
прокуратури Одеської області про
визнання протиправною бездіяльність;
стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

21.06.2013 року до суду надійшов
адміністративний позов приватного
підприємства "Інтеркрайк" до Південної
Митниці Міндоходів Міністерства
доходів і зборів України, Головного
управління Державної казначейської
служби України в Одеській області про
визнання протиправною бездіяльності
Південної митниці щодо надання
відповіді на заяви про повернення
надмірно сплачених коштів від 15.08.2011
року № 15-08/1, від 15.03.2012 року № 15-03/2, від
13.08.2012 року № 13-08/3 та стягнути з
Державного бюджету України надмірно
сплачені до бюджету мито у сумі 1569057,82
грн. та податок на додану вартість у
сумі 7321616,97 грн.

Ухвалою Одеського окружного
адміністративного суду від 21 січня 2014
року адміністративний позов
приватного підприємства «Інтеркрайк»
до Південної митниці, Головного
управління Державної казначейської
служби України в Одеській області, за
участю прокуратури Одеської області,
про визнання бездіяльності
протиправною та стягнення надмірно
сплачених коштів залишено без
розгляду.

Не погоджуючись з вказаним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій вважає ухвалу суду
необґрунтованою, просить її скасувати
та направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ПП "Інтеркрайк", звертаючись до суду із
адміністративним позовом про визнання
протиправною бездіяльності Південної
Митниці Міндоходів Міністерства
доходів і зборів України щодо надання
відповіді на заяви від 15.08.2011 року №
15-08/1, від 15.03.2012 року № 15-03/2, від 13.08.2012
року № 13-08/3 та стягнення з Державного
бюджету України надмірно сплаченого до
бюджету мита у сумі 1569057,82 грн. та
податку на додану вартість (далі ПДВ) у
сумі 7321616,97 грн., в позовній заяві
зазначає, що позивачем у період з
вересня-грудня 2008 року було ввезено на
митну територію України товари, та в
цей же період до Державного бюджету
України сплачено за ввезення цих
товарів мито та ПДВ у надмірному
обсязі, на обґрунтування чого
підприємством надано до суду
відповідні вантажно-митні декларації.
У зв'язку з надмірною сплатою ПП
"Інтеркрайк" мита та ПДВ за ввезення до
України товарів, позивач неодноразово
звертався до Південної митниці із
заявами про повернення надмірно
сплаченого мита та ПДВ від 15.08.2011 року №
15-08/1, від 15.03.2012 року № 15-03/2, від 13.08.2012
року № 13-08/3, однак відповідь на
зазначені заяви не отримував та
відповідно надмірно сплачені кошти
йому повернуті не були.

З цього приводу представником
Південної митниці Міністерства
доходів і зборів України в
обґрунтування клопотання про
залишення позову без розгляду було
зазначено, що заяви від 15.08.2011 року №
15-08/1, від 15.03.2012 року № 15-03/2 про
повернення надміру сплачених мита та
ПДВ від ПП "Інтеркрайк" до митного
органу не надходили. Південною
митницею було отримано лише заяву від
13.08.2012 року № 13-08/3, на яку 16.08.2012 року
відповідачем було надано відповідь
підприємству, яку було відправлено
поштою на адресу ПП «Інтеркрайк», що
підтверджується реєстром на
відправлення замовленої пошти
Південної митниці від 16.08.2012 року. В
проте лист був повернутий до митного
органу з відміткою «відсутність
адресата за адресою». Попередніх заяв,
на які посилається позивач, Південна
митниця не отримувала.

Відповідачем зазначено, що ПП
"Інтеркрайк" пропущений передбачений
Кодексом адміністративного
судочинства України шестимісячний
строк на оскарження до суду
бездіяльності Південної митниці щодо
надання відповідей на заяви від 15.08.2011
року № 15-08/1, від 15.03.2012 року № 15-03/2, копії
яких були надані позивачем у судовому
засіданні, а також від 13.08.2012 року № 13-08/3
року, на яку відповідь позивачу було
надано ще 16.08.2012 року.

Судом під час судового розгляду справи
було встановлено, що ПП "Інтеркрайк" у
період з вересня-грудня 2008 році за
вантажно-митними деклараціями було
ввезено на митну територію України
товари, та в цей же період сплачено за
ввезення цих товарів суми мита у
розмірі 1569057,82 грн. та ПДВ у розмірі
7321616,97 грн., які було перераховано до
Державного бюджету України.

Представником позивача до суду були
надані заяви ПП "Інтеркрайк" від 15.08.2011
року № 15-08/1, від 15.03.2012 року № 15-03/2, від
13.08.2012 року № 13-08/3 року про повернення
надмірно сплаченого мита у сумі 1569057,82
грн. та податку на додану вартість у
сумі 7321616,97 грн. по митному оформленню
товарів за період з вересня 2008 року по
грудень 2008 року, адресовані
Південній митниці з квитанціями про
відправку поштових відправлень.

Разом з тим, будь-яких доказів
отримання Південною митницею
зазначених заяв ПП "Інтеркрайк" від
15.08.2011 року № 15-08/1, від 15.03.2012 року № 15-03/2,
від 13.08.2012 року № 13-08/3 року позивачем до
суду надано не було.

У службовій записці начальника
загального відділу Південної митниці
Міністерства доходів і зборів України
ОСОБА_2 від 08.07.2013 року зазначено, що
до Південної митниці від ПП
«Інтеркрайк» надходили заяви від 13.08.2012
№13-08/3; від 13.08.2012 №13-08/4; 13.08.2012 №13-08/5.

На заяву ПП "Інтеркрайк" від 13.08.2012 року
№13-08/3 Південною митницею було надано
відповідь позивачу листом від 16.08.2012
року № 8/42-02/17895, яку було направлено на
адресу ПП «Інтеркрайк», яка була
зазначена у заяві від 13.08.2012 року №13-08/3,
що підтверджується копією реєстру на
відправлення замовленої пошти
Південної митниці від 16.08.2012 року .

З адміністративним позовом про
оскарження бездіяльності Південної
митниці щодо надання відповіді на
заяви від 15.08.2011 року № 15-08/1, від 15.03.2012
року № 15-03/2, від 13.08.2012 року № 13-08/3 та
стягнення з Державного бюджету України
надмірно сплачених мита та ПДВ позивач
звернувся 21.06.2013 року.

Згідно ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Дотримання строків звернення до суду з
адміністративним позовом є однією з
обов'язкових передумов ефективності
адміністративних проваджень щодо
строку розгляду адміністративних
справ, оскільки захист прав, свобод та
інтересів осіб безпосередньо залежить
від меж їх реалізації у часі.
Провадження в адміністративних судах,
як спосіб захисту цих прав, базується
на процесуальних принципах та
забезпечується чітко регламентованими
строками. Дотримання цих строків
впливає на права та обов'язки учасників
адміністративних правовідносин,
спонукаючи їх до своєчасного
здійснення наданих їм прав чи
виконання покладених на них обов'язків.

Строк звернення до адміністративного
суду - це строк, в межах якого особа, яка
має право на позов, повинна звернутися
до адміністративного суду для захисту
своїх прав у публічно-правових
відносинах або для реалізації владних
повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Днем, коли особа дізналась про
порушення свого права, - є день, коли
позивач дізнався про рішення, дію чи
бездіяльність, внаслідок якої
відбулося порушення її прав, свобод
чи інтересів.

Частиною 3 ст. 99 КАС України
передбачено, що для захисту прав,
свобод та інтересів особи цим Кодексом
та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Як вбачається з адміністративного
позову, позивач був обізнаний щодо
сплати мита та податку на додану
вартість за ввезення товарів на митну
територію України, у надмірному, на
його думку, розмірі під час здійснення
до бюджету відповідних платежів.

Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних
положень Митного кодексу України від
13.03.2012 року № 4495-VI повернення
помилково або надміру сплачених до дня
набрання чинності цим Кодексом сум
митних платежів здійснюється у
порядку, встановленому цим Кодексом та
Податковим кодексом України.

Частиною 1 ст. 301 Митного кодексу
України визначено, що повернення
помилково та/або надміру сплачених сум
митних платежів здійснюється
відповідно до Бюджетного та
Податкового кодексів України.

Відповідно до вимог ст. 43 Податкового
кодексу України помилково та/або
надміру сплачені суми грошового
зобов'язання підлягають поверненню
платнику відповідно до цієї статті та
статті 301 Митного кодексу України, крім
випадків наявності у такого платника
податкового боргу. Обов'язковою умовою
для здійснення повернення сум
грошового зобов'язання є подання
платником податків заяви про таке
повернення (крім повернення надміру
утриманих (сплачених) сум податку з
доходів фізичних осіб, які
розраховуються органом державної
податкової служби на підставі поданої
платником податків податкової
декларації за звітний календарний рік
шляхом проведення перерахунку за
загальним річним оподатковуваним
доходом платника податку) протягом 1095
днів від дня виникнення помилково
та/або надміру сплаченої суми.

Згідно п. 102.5 ст. 102 Податкового
кодексу України заяви про повернення
надміру сплачених грошових зобов'язань
або про їх відшкодування у випадках,
передбачених цим Кодексом, можуть бути
подані не пізніше 1095 дня, що настає за
днем здійснення такої переплати або
отримання права на таке відшкодування.

Розгляд заяв про повернення надміру
сплачених грошових зобов'язань або про
їх відшкодування повинен відбуватись в
порядку, встановленому наказом
Державної митної служби України "Про
затвердження Порядку повернення
платникам податків коштів, що
обліковуються на відповідних рахунках
митного органу як передоплата, і митних
та інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами" від
20.07.2007 року № 618.

При цьому, згідно п. 7 Розділу ІІІ
Порядку висновок про повернення
платникам податків помилково та/або
надмірно сплачених митних та інших
платежів повинен бути прийнятий митним
органом не пізніше ніж за п'ять робочих
днів до закінчення 20-денного строку з
дня подання платниками податків заяви.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач звернувся до Південної митниці
Міндоходів з заявою про повернення
надмірно сплачених коштів від 15 серпня
2011 року вих. №15-08/1. Однак, Південною
митницею ніякої відповіді по
зазначеній заяві не надано. Тому, на
адресу Південної митниці була
направлена заява від 15.03.2012 року №15-03/2 з
проханням надати відповідь на заяву
від 15.08.2011 року №15-08/1. Однак відповідь
не надана до теперішнього часу
позивачем не отримано. У зв'язку з чим,
позивач повторно звернувся до
Південної митниці з заявою від 13.08.2012
року №13-08/3. Однак, на заяву ПП
«Інтеркрайк» від 15.08.2011 року №15-08/1/
Південною митницею не було надано
ніякого висновку, отже про порушення
своїх прав позивач дізнався 15 серпня 2011
року. Таким чином заява про повернення
надмірно сплачених коштів (митне
оформлення проводилось у період з
08.09.2008 року по 23.12.2008 року) до Південної
митниці Міндоходів була подана в межах
1095 - денного строку, передбаченого п. 43.3
ст. 43 ПК України.

Згідно з листом ВАСУ №203/11/13-11 від 10.02.2011
року статтею 102 Податкового кодексу
України, якій набрав чинності з 01.01.201
року, врегульовано питання
застосування строків давності
визначення податкових зобов'язань, які
становлять 1095 днів. Пунктом 56.18статті
56 Податкового кодексу України
встановлено, що з урахуванням строків
давності платник податків має право
оскаржити в суді податкове
повідомлення-рішення або інше рішення
контролюючого органу про нарахування
грошового зобов'язання у будь-який
момент після отримання такого рішення.
Із змісту зазначеної законодавчої
норми, з урахуванням вимог статті 102
Податкового кодексу України, випливає,
що платник податків може звертатися до
суду з вимогою щодо протиправності
податкового повідомлення-рішення
протягом 1095 днів з моменту отримання
такого рішення. Поряд із цим абзацом
другим пункту 56.18 статті 56
Податкового кодексу України
передбачено, що в разі, коли платником
податків до подання позовної заяви
проводилася процедура
адміністративного оскарження, строк
звернення до суду продовжується на
строк, що фактично пройшов з дати
звернення платника податків із скаргою
до контролюючого органу до дати
отримання (включно) таким платником
податків остаточного рішення
контролюючого органу, прийнятого за
результатами розгляду скарги. При
цьому згідно з абзацом четвертим
пункту 56.18 статті 56 зазначеного
Кодексу процедура адміністративного
оскарження вважається досудовим
порядком вирішення спору.

Аналогічної правова позиція зазначена
ВАСУ в своїх ухвалах № К-25020/10 від 08
жовтня 2012 року, № К-28761/10 від 21 лютого 2013
року, № К/9991/75158/12 від 22 липня 2013 року, №
К/9991/12010/12 від 04 вересня 2013 року.

З огляду на викладене, колегія
суддів приходить до висновку про
необхідність скасування рішення суду
та направлення справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.199 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направити справу для продовження
розгляду.

Керуючись ст.ст.195,196, п.3 ч.1 ст.199, 204, 205,
206,254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Інтеркрайк" -
задовольнити, ухвалу Одеського
окружного адміністративного суду від
21 січня 2014 року - скасувати.

Справу направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду .

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: