Справа № 2а-6666/09/0670
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 року м.
Київ К/9991/15448/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого
Степашка О.І.

суддів:
Бившевої Л.В.

Муравйова О.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Житомирі

на постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 23.12.2009

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 10.02.2011

у справі № 2а-6666/09/0670

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції
у м. Житомирі

про визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі
по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_2)
звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Житомирі (далі по тексту - відповідач,
ДПІ у м. Житомирі) про визнання
недійсним податкового
повідомлення-рішення від 26.08.2009
№/0.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 23.12.2009, яка
залишена без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 10.02.2011, позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що відповідачем було
проведено документальну невиїзну
(камеральну) перевірку податкової
декларації з податку на додану
вартість позивача, за результатами
якої складено акт від 12.08.2009 №4963/17-2.

На підставі вказаного акта перевірки
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення від 26.08.2009 за
№/0, яким позивачу донараховано
податок на додану вартість в сумі 2141,73
грн. та штрафні (фінансові) санкції в
сумі 107,09 грн.

В акті перевірки зазначено, що при
заповненні податкової декларації за
червень 2009 року платником допущено
порушення пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», п. 2 розпорядження Кабінету
Міністрів України від 01.07.2009 №757-р
«Деякі питання адміністрування
податків, зборів (обов"язкових
платежів)», а саме: позивачем до складу
податкового кредиту червня місяця 2009
року включено податкові накладні
попереднього звітного періоду (лютий,
березень 2009 року). Крім того в порушення
пп. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 вказаного Закону
платник не скористався правом
включення до складу податкового
кредиту січня місяця 2009 року та березня
2009 року суми податку по контрагентах
без наявності податкових накладних.

Задовольняючи позовні вимоги суди
попередніх інстанцій виходили з
наступного, з чим погоджується суд
касаційної інстанції.

Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою п. 6.1 ст. 6 та ст. 81 цього
Закону, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

З матеріалів справи вбачається, що
податковим органом було виключено зі
складу податкового кредиту позивача за
червень 2009 року податкові накладні,
виписані контрагентами позивача у
лютому - березні 2009 року.

З додатку №5 до податкової декларації з
ПДВ за червень 2009 року слідує, що спірні
податкові накладні отримано позивачем
саме в червні 2009 року. Фактів
використання послуг, придбаних
позивачем за спірними накладними не в
оподатковуваних операціях або не в
межах господарської діяльності
податковим органом у акті перевірки не
зафіксовано як і не зафіксовано
порушень щодо оформлення податкових
накладних та ведення їх реєстру.

Відповідно до пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пп. 7.2.6 цього Закону). У разі коли на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим підпунктом
документами, платник податку несе
відповідальність у вигляді фінансових
санкцій, установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

При цьому пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону
передбачено, що датою виникнення права
платника податку на податковий кредит
вважається дата виникнення першої з
подій: або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків із
використанням кредитних дебетових
карток чи комерційних чеків; або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Аналіз наведених норм дає підстави
зробити висновок, що у Законі України
«Про податок на додану вартість»
передбачено єдину підставу для
формування податкового кредиту, а саме
наявність у платника податку - покупця
належно оформленої податкової
накладної.

Посилання відповідача на порушення
позивачем пп. 7.2.6 п. 7.2 Закону України
«Про податок на додану вартість» -
відсутність звернення платника
податку до податкового органу із
заявою-скаргою на постачальника щодо
відмови останнім в наданні податкової
накладної, суд вважає безпідставним,
оскільки невиконання платником
вказаної норми Закон не пов'язує з
втратою таким платником в подальшому
права на податковий кредит. Підпункт
7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону не обмежує платника
в праві на податковий кредит, а лише
надає право на включення до податкової
декларації сум податкового кредиту за
умови наявності у платника товарних
чеків або інших розрахункових
документів, що засвідчують факт сплати
податку внаслідок придбання таких
товарі (послуг).

Що ж стосується посилання відповідача
на п. 2 розпорядження Кабінету
Міністрів України від 01.07.2009 №757-р
«Деякі питання адміністрування
податків, зборів (обов"язкових
платежів)» то слід зазначити, що
розпорядження Кабінету Міністрів
України в цілому є
організаційно-розпорядчим документом
і не може відповідно до п. 11.4 ст. 11
Закону України «Про податок на додану
вартість» змінювати порядок
оподаткування податком на додану
вартість.

Отже, колегія суддів погоджується із
судами попередніх інстанцій, що
прийняте відповідачем податкове
повідомлення-рішення від 26.08.2009 за
№/0 є необґрунтованим та
неправомірним, тому позов підлягає
задоволенню.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами першої та
апеляційної інстанцій належним чином
з'ясовані обставини справи та надано їм
правильну юридичну оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли б призвести до зміни чи
скасування рішень судів першої та
апеляційної інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Житомирі відхилити.

Постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 23.12.2009 та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 10.02.2011
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)Л.І. Бившева (підпис)О.В.
Муравйов