Справа № 802/2494/13-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/2494/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Мультян М.Б.
Суддя-доповідач: Совгира Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року
м.
Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П.

при секретарі: Лозінській Н.В.

за участю представників сторін:

позивач : Томенко Роман
Вікторович

відповідач (апелянт) : Янушкевич Артем
Сергійович

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Вінницькій області на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 28 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Краснянське
спеціалізоване підприємство "Агромаш"
до Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Вінницькій області
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Краснянське
спеціалізоване підприємство "Агромаш"
звернулось до Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративного позовом до
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 28 січня 2014
року задоволено адміністративний
позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Краснянське
спеціалізоване підприємство "Агромаш".
Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати постанову Вінницького
окружного адміністративного суду та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись при цьому на неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, які мають значення для справи
та порушення норм матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
спору.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав доводи
апеляційної скарги та просив суд
задовольнити її.

Представник позивача заперечував
проти задоволення вищевказаної
апеляційної скарги та просив суд
залишити її без задоволення, а
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 28 січня 2014
року без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представників сторін, які прибули в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
на підставі службового посвідчення
серії ВН № 105529 головним державним
податковим ревізором-інспектором,
інспектором податкової служби І рангу
відділу особливо важких перевірок
управління податкового контролю
Вінницької ОДПІ Вінницької області
державної податкової служби Футоряк
О.В. керуючись ст. 20, п.п. 75.1.2, п. 75.1 ст. 75,
на підставі п.п. 78.1.1, п.п. 78.1.4, п. 78.1 ст. 78,
п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України
№ 2755-VI від 02 грудня 2010 року відповідно
до наказу Вінницької ОДПІ № 260 від 23
січня 2013 року проведена позапланова
невиїзна документальна перевірка
товариства з обмеженою
відповідальністю "Краснянське
спеціалізоване підприємство "Агромаш"
з питань достовірності та повноти
нарахування податку на додану вартість
по взаєморозрахункам з ФОП ОСОБА_5 за
березень 2010 року, червень 2010 року,
липень 2010 року, серпень 2010 року,
вересень 2010 року та жовтень 2010 року.

За результатами проведеної перевірки
відповідачем акт № 296/2205/00902501 від 01
лютого 2013 року, висновками якого
встановлено порушення п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України 2755-VI від 02
грудня 2010 року товариством з обмеженою
відповідальністю "Краснянське
спеціалізоване підприємство "Агромаш"
завищено суму податкового кредиту в
сумі 7321 грн., а саме: червень 2010 року на
суму 10712 грн.; липень 2010 року на 25680 грн.;
серпень 2010 року на 5930 грн. та жовтень 2010
року на 30889 грн.; п. 200.1 ст. 200 Податкового
кодексу України 2755-VI від 02 грудня 2010
року товариством з обмеженою
відповідальністю "Краснянське
спеціалізоване підприємство "Агромаш"
знижено суму податку на додану
вартість, яка підлягає сплаті в бюджет
на суму 73211 грн. в наступних податкових
періодах: червень 2010 року на 1072 грн.,
липень 2010 року на 25680 грн.; серпень 2010
року на 5930 грн. та жовтень 2010 року на 30889
грн.; відсутність права на формування
витрат по операціях з контрагентами
постачальниками в розумінні п.п. 138.1.1 п.
138.1 ст. 138 Податкового кодексу України
2755-VI від 02 грудня 2010 року.

Позивачем були подані заперечення № 37
від 11 лютого 2013 року на зазначений акт
перевірки від 01 лютого 2013 року, проте
згідно відповіді № 3348/10/2205 від 19 лютого
2013 року заперечення не були враховані,
а висновки акту перевірки залишені без
змін.

На підставі зазначеного акту перевірки
20 лютого 2013 року Вінницькою об'єднаною
державною податковою інспекцією
Вінницької області Державної
податкової служби винесено податкове
повідомлення-рішення № , яким
збільшено грошове зобов'язання з
податку на додану вартість на 91514 грн. з
яких за основним платежем на 73211
гривень, за штрафними санкціями на суму
18303 гривень.

Не погодившись із винесеним податковим
повідомленням-рішенням № від 20
лютого 2013 року позивачем подано скаргу
вих. № 49 від 29 лютого 2013 року.

08 квітня 2013 року Вінницькою об'єднаною
державною податковою інспекцією
Вінницької області Державної
податкової служби винесено рішення про
результати розгляду первинної скарги
№ 5000/10/10-02-11, відповідно до даного
рішення скаргу ТОВ "Краснянське
спеціалізоване підприємство "Агромаш"
на податкове повідомлення-рішення №
від 20 лютого 2013 року - залишено
без задоволення.

18 квітня 2013 року не погодившись із
винесеними податковими
повідомленнями-рішеннями № від 20
лютого 2013 року та № від 12 квітня
2013 року ТОВ "Краснянське
спеціалізоване підприємство "Агромаш"
подано скаргу вих. № 78.

15 травня 2013 року Вінницькою об'єднаною
державною податковою інспекцією
Вінницької області Державної
податкової служби винесено рішення про
результати розгляду первинної скарги
№ 23496/99-99010-01-18, відповідно до даного
рішення скаргу ТОВ "Краснянське
спеціалізоване підприємство "Агромаш"
на податкові повідомлення-рішення №
від 20 лютого 2013 року та №
від 12 квітня 2013 року - залишено без
задоволення.

Розглядаючи даний позов суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що
дії відповідача не відповідають
вимогам Податкового Кодексу, тобто є
протиправними. Колегія суддів
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції.

Колегією суддів встановлено, що в
спірний період, а саме: березень,
червень, липень, серпень, вересень та
жовтень 2010 року позивач здійснював
господарську діяльність з ФОП ОСОБА_5 з
оптової покупки металів та ін. виробів
необхідних для ведення своєї
господарської діяльності. Водночас з
матеріалів справи вбачається, що її
доставка позивачу здійснювалася
перевізником ФОП ОСОБА_5, з якими
підприємство перебувало у договірних
правовідносинах.

Так, між фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_5 (Продавець) та товариством з
обмеженою відповідальністю
"Краснянське спеціалізоване
підприємство "Агромаш" (Покупець) 09
січня 2008 року укладено договір
купівлі-продажу № 09/01/01. Відповідно до
якого продавець зобов'язується
передати покупцю, а покупець прийняти і
оплатити металопрокат в кількості і
асортименті, марці у відповідності до
товаросупровідних документів, які
являються невід'ємною частиною
договору.

Пунктом 3.1 визначено, що товар
являється переданим і прийнятим на
підставі наступних документів, а саме:
накладної, рахунка-фактури та
податкової накладної.

04 січня 2011 року між фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_5 (Продавець) та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Краснянське
спеціалізоване підприємство "Агромаш"
(Покупець) укладено договір №04/01/07.

Пунктом 1.1. даного договору визначено,
що продавець зобов'язаний доставити, а
покупець прийняти і оплатити товар
відповідно до виставленого рахунку на
оплату. Кількість, асортимент і ціна
товару вказуються в накладних, які є
невід'ємною частиною даного договору.

Отже, сукупність первинних та інших
документів, які зазвичай супроводжують
такого роду операції, підтверджує
фактичне здійснення господарських
операцій і не дає підстав для сумніву у
їх реальності та безтоварності.
Характер спірних операцій відповідає
звичайній господарській діяльності
позивача, а також його контрагента та
їх основним видам.

Так, позивачем до суду надано накладні,
податкові накладні та
товарно-транспортні накладні.

В судовому засіданні представником
позивача зазначено, що позивач також
винаймав транспорт для
транспортування товару, як доказ цього
позивачем надано договори про
перевезення та акти виконаних робіт.

Відповідачем не надано належних і
допустимих доказів, які б об'єктивно
ставили під сумнів фактичне здійснення
цих операцій. Також ним не наведено
обставин та доказів, які б свідчили про
невідповідність господарських
операцій цілям та завданням статутної
діяльності позивача, збитковості
здійснених операцій або інших
обставин, які б окремо або в сукупності
могли свідчити про їх фіктивність чи
про те, що дії позивача і його
контрагента були спрямовані на
отримання незаконної податкової
вигоди.

Посилання відповідача, що до перевірки
не було надано товарно-транспортних
накладних на перевезення отриманого
товару як на підставу для визнання
операцій такими, що не мали товарного
характеру, суд вважає безпідставними,
оскільки до матеріалів справи надано
та оглянуті товарно-транспортні
накладні, а відсутність таких
документів під час невиїзної
перевірки, не є безумовною підставою
для визнання господарської операції
такою, що не мала реальний характер.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України
передбачено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та
складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

Датою виникнення права платника
податку на податковий кредит згідно із
п. 198.2 ст. 198 ПК України вважається дата
здійснення першої з подій: або дата
списання коштів з банківського рахунку
платника податку в оплату товарів
(робіт, послуг), дата виписки
відповідного рахунку (товарного чека) -
в разі розрахунків з використанням
кредитних дебетових карток або
комерційних чеків; або дата отримання
податкової накладної, що засвідчує
факт придбання платником податку
товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не
дозволяється включення до податкового
кредиту будь-яких витрат по сплаті
податку, що не підтверджені
податковими накладними.

Згідно із п. 201.1 ст. 201 ПК України
податкова накладна повинна містити
зазначені окремими рядками: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної
особи-продавця або податкова адреса
фізичної особи-продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Згідно з п. 200.4 ст. 200 ПК України, якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то:
бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг; залишок від'ємного
значення попередніх податкових
періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Пунктами 201.6, 201.8, 201.10 статті 201 ПК
України передбачено, що податкова
накладна є податковим документом і
підставою для нарахування сум податку,
що відноситься до податкового кредиту.
Право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку.

Отже, в разі видачі покупцю
контрагентом, який зареєстрований як
платник ПДВ, податкових накладних з
усіма необхідними реквізитами,
визначеним законом, такий покупець має
право на включення цього податку до
складу податкового кредиту за звітній
податковий період.

З аналізу наведених вище норм випливає,
що визначальним фактором для
формування податкового кредиту
платником податку на додану вартість є
відповідність податкової накладної
порядку її заповнення та подальше
використання придбаних товарів
(основних фондів) в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку. Однак,
наявність лише податкової накладної не
є підставою для формування податкового
кредиту. Для включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
необхідна наявність і інших первинних
документів, які б свідчили про
реальність такої господарської
операції.

Колегією суддів також досліджено
висновок експерта. Висновки експертизи
узгоджуються з фактичними даними,
встановленими судом в ході дослідження
наданої позивачем та долученої до
матеріалів справи первинної та іншої
бухгалтерської документації, а саме:
акти звірки. приходна накладна ФОП
ОСОБА_5, приходна накладна ТОВ "КСП
"Агромаш", податкова накладна, реєстр
отриманих податкових накладних, дод. 5
розшифровки податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів, податкова декларація з
податку на додану вартість, платіжні
доручення, журнал-ордер та відомість по
рах. 644, оборотно-сальдова відомість за
рах. 631, журнал-ордер та відомість по
рах.631, журнал проводок (Дт 20.1 Кт 63.1),
аналіз рах. 631, картка рахунку 20.1 по
складу № 1 (підзвіт ОСОБА_6.), картка
рахунку 20.1 по складу майстерні (підзвіт
нач. цехів), акти на списання ТМЦ по
складу №1, акти на списання ТМЦ по
складу майстерні (підзвіт нач. цехів),
накладні не переміщення, видаткові
накладні, змінний звіт (калькуляція
готової продукції), обігово-сальдова
відомість за рахунком 26 (готових
виробів), обігово-сальдова відомість
за рахунком 26 (готових вузлів), договір
поставки № 04/07/07 від 04 січня 2011 року,
договір купівлі-продажу №09/01/01 від 09
січня 2008 року, протокол узгодження,
акти приймання виконаних робіт.

Відповідаючи на поставлені судом
запитання, експерт в підсумках
приходить до наступного. По першому
питанню висновки акту невиїзної
позапланової документальної перевірки
Вінницької ОДПІ № 96/2205/00902501 від 01
лютого 2013 року щодо повноти обчислення
та своєчасності сплати до бюджету
податку на додану вартість ТОВ
"Краснянське спеціалізоване
підприємство "Агромаш" при
взаємовідносинах з фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_5 за березень 2010 року,
червень 2010 року, липень 2010 року, серпень
2010 року, вересень 2010 року, жовтень 2010
року про завищення суми податкового
кредиту з податку на додану вартість в
сумі 73211 грн. червень 2010 року на суму 10712
грн., липень 2010 року на суму 25680 грн.,
серпень 2010 року на суму 5930 гнр., жовтень
2010 на суму 30889 грн. року документально
та нормативно не підтверджується в
повному обсязі. По другому питанню
висновки акту невиїзної позапланової
документальної перевірки Вінницької
ОДПІ № 987/2205/00902501 щодо повноти
обчислення та своєчасності сплати до
бюджету податку на додану вартість ТОВ
"Краснянське спеціалізоване
підприємство "Агромаш" при
взаємовідносинах з фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_5 за березень 2010 року,
червень 2010 року, липень 2010 року, серпень
2010 року, вересень 2010 року, жовтень 2010
року про завищення суми податкового
кредиту з податку на додану вартість в
сумі 176001 грн., а саме за березень 2010 року
на суму 17292 грн., за червень 2010 року на
суму 11181 грн., за липень 2010 року на суму
62518 грн., за серпень 2010 року на 40316 грн.,
за вересень 2010 року на 2402 грн., за
жовтень 2010 року на суму 42292 грн.
документально та нормативно не
підтверджується в повному розмірі.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене відповідач не
довів правомірність своїх дій. В той же
час позовні вимоги позивача є
обґрунтованими, підтверджені
належними доказами, відповідають
вимогам чинного законодавства, а тому
підлягають до задоволення.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції обґрунтованими,
постанова місцевого суду ухвалена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, зміні або
скасуванню не підлягає, а апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Вінницькій області, - залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 28
січня 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
07 квітня 2014 року.

Головуючий суддя
Совгира Д. І.

Судді
Білоус О.В.

Курко О. П.