Справа № 817/697/14
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/697/14

26 березня 2014 року 16год. 55хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Жуковської Л.А. за
участю секретаря судового засідання
Мельничук О.А. та сторін і інших осіб,
які беруть участь у справі:

позивача:представник Слободенюк Р.П.,

відповідача: представник Ткачук В.В.,

третя особа: представник ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Управління соціального захисту
населення Рівненської
райдержадміністрації

доДержавної фінансової інспекції в
Рівненській області третя особа
Фізична особа - підприємець ОСОБА_4
про зобов'язання вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ :

Управління соціального захисту
населення Рівненської
райдержадміністрації звернулося з
позовом до Державної фінансової
інспекції в Рівненській області, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача: Фізична особа-підприємець
ОСОБА_4 про зобов'язання провести
зустрічну звірку з ФОП ОСОБА_4, з метою
документального та фактичного
підтвердження або спростування факту
здійснення перевезень пасажирів 20
грудня 2012 року за маршрутами Рівне AC -
Нова Українка (Садові ділянки) та Рівне
АС - Гориньград; зобов'язання - провести
повне, всебічне та об'єктивне
дослідження обставин (з урахуванням
результатів зустрічної перевірки), які
викладені в акті ревізії від 27 грудня
2013 року № 17-04-06/91, зробити відповідні
висновки та внести зміни до вказаного
акта з урахуванням проведеної роботи.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

На думку позивача, JIB УМВСУ на
Львівській залізниці втрутився в
процес проведення ревізії, що вплинуло
на об'єктивність викладених
працівниками Державної фінансової
інспекції в Рівненській області в акті
ревізії висновків.

Вважає, що в акті ревізії відсутні
будь-які посилання на те, якими
нормативними документами передбачено
ведення диспетчерського журналу,
порядок його ведення, та хто
відповідальний за внесення відміток
про виконання рейсів, чи здійснює
записи у журнал водій рейсу чи лише
одноосібно диспетчер, та на підставі
яких документів проводяться записи у
журналі. Відсутність такої інформації
унеможливлює всебічне вивчення даного
питання, та не дає можливості
об'єктивно оцінити висновки, викладені
в даному акті ревізії.

Звертає увагу на те, що на підставі
вказаної в акті ревізії інформації не
можна стверджувати проте, що 20.12.2012
обстеження пасажиропотоку за
маршрутами Рівне АС - Нова Українка
(Садові ділянки), Рівне АС - Гориньград
не проводилося, а відтак для
підтвердження чи спростування фактів,
відображених в акті ревізії є
необхідність проведення відповідачем
зустрічної звірки з суб'єктом
господарювання ОСОБА_4

Зазначає, що Управлінням направлено на
адресу Інспекції заперечення до акта
ревізії, однак останні безпідставно не
взяті до уваги.

Відповідач позов не визнав про що
подано відповідне письмове
заперечення (вх.№5742/14 від 20.03.2014р).

На думку відповідача доводи позивача,
викладені в позовній заяві є
необгрунтованими та безпідставними.

Так, в обґрунтування своїх заперечень
відсилається до норм ч. 2 ст. 19
Конституції України, п.12 ст. 10 Закону
України «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні».

При цьому, вказує, що у відповідності до
ч. 1 ст. 128 Господарського кодексу
України, громадянин визнається
суб'єктом господарювання у разі
здійснення ним підприємницької
діяльності за умови державної
реєстрації його як підприємця без
статусу юридичної особи відповідно до
статті 58 цього Кодексу. Отже, фізична
особа-підприємець не є юридичною
особою чи підприємством, установою,
організацією. Тому проведення
зустрічної звірки у фізичних
осіб-підприємців не передбачена
законодавством, оскільки такі звірки
проводяться виключно на підприємствах,
установах та організаціях.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав повністю з
підстав, викладених у позовній заяві,
просив його задовольнити.

У судовому засіданні представник
відповідача позов заперечив у повному
обсязі з підстав, викладених у
письмовому запереченні (вх.№5742/14 від
20.03.2014р), просив у позові відмовити.

Представник третьої особи у судовому
засіданні надав пояснення, відповідно
до яких вважає, що зобов'язання
відповідача провести зустрічну
перевірку його довірителя є
незаконною, оскільки ОСОБА_4. всі
необхідні дії в ході проведення
перевірки здійснено, надано відповідні
документи та пояснення. Тим сам, вказує
на відсутність підстав для задоволення
вказаного позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази, суд прийшов до висновку, що в
задоволені адміністративного позову
слід відмовити повністю з наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
звернення лінійного відділу на станції
Рівне УМВС України на Львівській
залізниці від 29.11.2013 № 3889, постанови
слідчого СВ ЛВ на станції Рівне УМВС
України на Львівській залізниці
капітана міліції Караїма М.М. від 29.11.2013,
ухвали Рівненського міського суду від
29.11.2013 № 569/21185/13к та на підставі
направлення на проведення
позапланової ревізії від 09.12.2013 № 1347,
провідним державним фінансовим
інспектором відділу інспектування у
соціальній сфері та культурі Державної
фінансової інспекції в Рівненській
області Пилипюком Ю.Й., проведено
позапланову виїзну ревізію окремих
питань фінансово-господарської
діяльності Управління соціального
захисту населення Рівненської
районної Державної адміністрації за
період 01.01.2013 по 01.08.2013.

Ревізію проведено з 10.12.2013 по 27.12.2013, у
відповідності до питань програми
ревізії та робочого плану з відома
начальника Управління Павлуся
Олександра Ростиславовича, начальника
відділу бухгалтерського обліку та
звітності Управління Мартинюк Людмили
Володимирівни, начальника відділу
пільг та персоніфікованого обліку
Управління Максютинського Вадима
Павловича.

Результати ревізії задокументовано
актом №17-04-06/91 від 27.12.2013 року, який
підписано із запереченням від 17.01.2014 р.
№ вих. 148/01-21/14.

04.02.2014 р. за №17-04-17/1257 Державною
фінансовою інспекцією в Рівненській
області надано висновки на вказане
заперечення.

Листом від 07 лютого 2014 року № 17-04-2014/1338
відповідач по справі ставить перед
позивачем провести взаємозвірку
розрахунків з ФОП ОСОБА_4 з урахуванням
зайво відшкодованих коштів та вжити
заходів щодо стягнення до Державного
бюджету коштів у сумі 118,14 тис. гривень.

Приймаючи рішення по суті позовних
вимог виходив з наступного.

На думку суду, висновки позивача щодо
відсутності в акті ревізії інформації
по нормативних документах по веденню
диспетчерського журналу, порядку його
ведення, як наслідок, відсутність
можливості всебічного вивчення
питання ревізії, не може
унеможливлювати підтвердження чи
спростування факту руху транспортних
засобі ФОП ОСОБА_4 по відповідному
маршруту та проведення останнім витрат
на виконання такого маршруту.

Так, 13 січня 2014 року надані пояснення
від ПП ОСОБА_4 із копіями
квитково-касових листів здійснення
перевезення пасажирів на маршрутах
Рівне АС- Нова Українка (Садові ділянки)
та Рівне АС - Гориньград 1 (через с.Біла
Криниця).

16 січня 2014 року на адресу
управління-позивача надійшла
відповідь із Рівненського обласного
центру гідрометеорології - лист від 16
січня 2014 року № 34-01- 15/28 із описом
погодних умов, які були в Рівненському
районі 19-20 грудня 2012 року.

Крім того, 17 січня 2014 року позивачем
отримано відповіді на запити:

- від підприємця ОСОБА_4 щодо
здійснення перевезень 20 грудня 2012 року
за маршрутами Рівне АС - Гориньград 1
(через с.Біла Криниця) та Рівне АС - Нова
Українка (Садові Ділянки);

- від Командитного товариства
«РІВНЕ-ПАС» - лист від 17.01.2014 № 02-37 із
витягом диспетчерського журналу АС
Рівне за 20.12.2012 року про виконання
рейсів на маршрутах Рівне - Садові
Ділянки та Рівне - Гориньград, які
обслуговує ПП ОСОБА_4

Статус, функції та правові основи
діяльності державної фінансової
інспекції України визначаються
Законом України "Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні"
від 26 січня 1996 року №2939-ХІІ (далі - Закон
№ 2939-ХІІ), Положенням про Державну
фінансову інспекцію України,
затвердженим Указом Президента
України від 23 квітня 2011 року №499/2011 "Про
Положення про Державну фінансову
інспекцію України".

Відповідно до пункту 2 частини 1
статті 8 Закону №2939-ХІІ, підпункту 5
пункту 6 Положення про Державну
фінансову інспекцію України, підпункту
6.5 пункту 6 Положення про державні
фінансові інспекції в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, підпункту 6.5 пункту 6
Положення про державні фінансові
інспекції у районах, містах та
міжрайонні, об'єднані в районах та
містах державні фінансові інспекції,
затверджених наказом Міністерства
фінансів України від 03 жовтня 2011 року
№1236, зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 19 жовтня 2011 року за
№1212/19950, всі фінансові інспекції і їх
структурні підрозділи - державні
фінансові інспекції у районах, містах
та міжрайонні, об'єднані в районах та
містах державні фінансові інспекції,
мають право здійснювати державний
фінансовий контроль шляхом проведення
інспектування у формі планових та
позапланових ревізій
фінансово-господарської діяльності
підконтрольних установ - місцевих
органів виконавчої влади, органів
місцевого самоврядування, державних
фондів, фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установ і суб'єктів
господарювання державного сектору
економіки, а також підприємств,
установ, організацій, які отримують
кошти з бюджетів усіх рівнів, державних
фондів та фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування
або використовують державне чи
комунальне майно (частина 1 статті 2
Закону №2939-ХІІ).

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні» -
головним завданням державної
фінансової інспекції є здійснення
фінансового контролю за використанням
і збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень подальшому.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону, державний
фінансовий контроль реалізується
державною контрольно-ревізійною
службою через проведення державного
фінансового аудиту, перевірки
державних закупівель та інспектування,
у "відповідності до ч.5 ст. 2 Закону
інспектування здійснюється у формі
ревізії та лягає у документальній та
фактичній перевірці певного комплексу
або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи.

Частиною 5 вищенаведеної статті
передбачено, що інспектування
здійснюється у формі ревізії та
полягає у документальній і фактичній
перевірці певного комплексу або
окремих питань
фінансово-господарської діяльності
контрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті.

Таким чином, органи
контрольно-ревізійної служби, під час
проведення інспектування у формі
ревізії реалізують інтереси держави
(державну політику) у сфері державного
фінансового контролю та постають
суб'єктом владних повноважень відносно
підконтрольної установи, що
ревізується.

Як вбачається із матеріалів справи, в
ході ревізії Державна фінансова
інспекція в Рівненській області
вчинила ввесь комплекс дій спрямованих
на виконання повноважень, які
випливають ст.2 Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні».

Фактично позовні вимоги зводяться до
зобов'язання органу державного
фінансового контролю в Україні
здійснити зустрічну звірку з ФОП
ОСОБА_4 та провести повне, всебічне та
об'єктивне дослідження обставин з
урахуванням результатів такої
зустрічної перевірки, внісши зміни до
акта №17-04-06/91 від 27.12.2013 року.

Однак, при цьому не було враховано
наступне.

Згідно п. 12 статі 10 Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні»,
органу державного фінансового
контролю надається право проводити на
підприємствах, в установах та
організаціях зустрічні звірки з метою
документального та фактичного
підтвердження виду, обсягу і якості
операцій та розрахунків для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку підприємства, установи та
організації, що контролюється.

Крім того, постановою Кабінету
Міністрів України від 20.04.2006 р. № 550
затверджено Порядок проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, із змінами та доповненнями
(далі - Порядок). Даний Порядок визначає
процедуру проведення інспектування,
зокрема в бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах, в установах та
організаціях, які отримують
(отримували в період, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів.

Абзац перший пункту 26 Порядку
передбачає, що з метою підтвердження
виду, обсягу операцій та розрахунків
для з'ясування їх реальності та повноти
відображення в обліку об'єкта контролю
контролюючими органами можуть
проводитися зустрічні звірки на
підприємствах, в установах та
організаціях.

Згідно ч. 1 ст. 128 ГК України, громадянин
визнається суб'єктом господарювання у
разі здійснення ним підприємницької
діяльності за умови державної
реєстрації його як підприємця без
статусу юридичної особи відповідно до
статті 58 цього Кодексу.

Зважаючи на ту обставину, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_4, з якою
поставлено позовну вимогу провести
зустрічну звірку не має статусу
юридичної особи, відповідач
позбавлений такого права.

Щодо позовної вимоги позивача в
частині зобов'язання відповідача
прийняти рішення провести зустрічну
звірку з ФОП ОСОБА_4, з метою
документального та фактичного
підтвердження або спростування факту
здійснення перевезень пасажирів, суд
зазначає й те, що повноваження щодо
прийняття такого рішення не є
компетенцією органів фінансового
контролю.

Суд оцінює правомірність прийнятих
державним органом рішень, однак не може
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень прийняти рішення, яке не
належить до його компетенції.

Крім того, суд зазначає, що акт ревізії
являє собою лише службовий документ,
який підтверджує факт проведення
документальної перевірки суб'єкта
фінансово-господарської діяльності і є
носієм доказової інформації про
виявлені порушення вимог
законодавства.

Оскільки акт ревізії не є правовим
документом, який встановлює
відповідальність суб'єкта
господарювання, то піддавати сумніву
обставини, викладені в ньому, в суду
немає.

Фактів, які свідчили б, що JIB УМВСУ на
Львівській залізниці втрутився в
процес проведення ревізії, суд також
не знайшов.

Відповідно до положень статті 11 КАС
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
неупередженості.

Виходячи з вимог ст. 2 КАС України, суд у
кожному випадку перевіряє рішення
суб'єктів владних повноважень, а саме:
чи прийнято воно обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення та
зобов'язаний вживати передбачених
законом заходів до всебічного, повного
й об'єктивного з'ясування обставин.

Відповідно до положень частини 1 статті
71 КАС України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

За таких обставин суд приходить до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог, а відтак - про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Управління соціального захисту
населення Рівненської
райдержадміністрації відмовити
повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Жуковська Л.А.