Справа № 1/565/07
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року
м. Київ К/9991/4103/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого
Степашка О.І.

суддів:
Борисенко І.В.

Шипуліної Т.М.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Корабельному
районі м. Миколаєва

на постанову Господарського суду
Миколаївської областi від 16.03.2010

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 23.12.2010

у справі № 1/565/07

за позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції
у Корабельному районі м. Миколаєва

про скасування
податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2
(далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_2)
звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Корабельному районі м. Миколаєва (далі
по тексту - відповідач, ДПІ у
Корабельному районі м. Миколаєва) про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 30.05.2007
№/0.

Постановою Господарського суду
Миколаївської областi від 16.03.2010, яка
залишена без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 23.12.2010, позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що відповідачем була
проведена перевірка позивача з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 26.05.2005 по
31.03.2007, за результати якої складено акт
від 16.05.2007 №822-17-00-.

В акті перевірки зазначено порушення
позивачем пп. 7.3.1 п. 7.3, пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість», в наслідок чого занижено
податкове зобов'язання з ПДВ у
перевіряємому періоді на загальну суму
38512,00 грн. Зміст порушень полягав у
віднесенні (на підставі податкових
накладних) позивачем до податкового
кредиту з ПДВ сум податку сплачених у
ціні товарів/послуг контрагенту - ПП
«Агро-Траст», установчі документи,
свідоцтво платника податку та первинні
бухгалтерські документи якого були
визнані недійсними заднім числом
постановою Заводського районного суду
від 13.02.2007.

На підставі акту перевірки
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення від 30.05.2007
№/0, яким було визначено суму
податкового зобов'язання з ПДВ у
загальній сумі 57768,00 грн., із них 38512,00
грн. - основний платіж та 19256,00 грн. -
штрафні санкції.

Постановою Заводського районного суду
м. Миколаєва від 13.02.2007 установчі
документи, свідоцтво платника податку
з ПДВ та первинні бухгалтерські
документи ПП «Агро-Траст» були визнані
недійсними.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 10.06.2008
скасовано постанову Заводського
районного суду м. Миколаєва та прийнято
нове рішення, яким в задоволенні позову
відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Порядок обчислення та сплати податку з
ПДВ передбачений Законом України «Про
податок на додану вартість» вiд 03.04.1997
№168/97-ВР.

Податковим законодавством не
передбачено збільшення податкових
зобов'язань з ПДВ платника податку у
разі скасування заднім числом рішенням
суду всіх документів його контрагента.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців» вiд 15.05.2003
№755-IV передбачено, що якщо відомості,
які підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін.

Частиною 1 ст. 19 Конституції України
передбачено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством.

Отже, колегія суддів погоджується із
судами попередніх інстанцій, що само по
собі визнання заднім числом у судовому
порядку недійсними усіх документів
підприємства, у відсутності інших
порушень діючого законодавства, не є
наслідком недійсності усіх юридично
значимих дій вчинених таким
підприємством зі своїми контрагентами,
тобто у них (контрагентів) не виникає
обов'язку щодо збільшення своїх
податкових зобов'язань з ПДВ.

Окрім того, суди вірно взяли до уваги
те, що постанова суду першої інстанції,
якою були скасовані усі документи
контрагента позивача, була скасована
рішенням апеляційного суду, яке
набрало законної сили.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суди дійшли обґрунтованого
висновку щодо наявності підстав для
задоволення позову.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами першої та
апеляційної інстанцій належним чином
з'ясовані обставини справи та дано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів першої та
апеляційної інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Корабельному районі м.
Миколаєва відхилити.

Постанову Господарського суду
Миколаївської області від 16.03.2010 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 23.12.2010
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)І.В. Борисенко (підпис)Т.М.
Шипуліна