Справа № 2-а-5058/11
Суддя: Залімська Н. В.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 2-а-5058/11
Справа № 2а/205/9/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року

м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Залімської Н.В.,

при секретарі Кравцову С.С.,

розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Дніпропетровська про визнання дій
протиправними, зобов'язання провести
перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

17.08.2011 року позивач звернувся з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Дніпропетровська про визнання дій
протиправними, зобов'язання провести
перерахунок пенсії. В обґрунтування
позовних вимог посилався на те, що він є
пенсіонером за віком з 31.03.1999 року та
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська. Крім того,
позивач є учасником ліквідації аварії
на ЧАЕС у 1986 році другої категорії.
Загальний трудовий стаж позивача
станом на 31.03.1999 року становить 31 рік та
дає позивачу право на отримання
державної пенсії у розмірі 66 %
заробітку, що обчислюється із
заробітку за повний трудовий стаж у
розмірі 55 % та шляхом збільшення пенсії
на 1 % заробітку за кожен рік роботи
понад встановлений стаж 20 років у
розмірі 11 %. Пенсія позивача на момент
її призначення становила 66 % заробітку
в зонах радіоактивного забруднення,
зменшувалась до 36 % заробітку в зонах
радіоактивного забруднення. Тому 17.11.2003
року позивач подав заяву про
перерахування пенсії відповідно до
вимог Законів України «Про статус і
соціальний статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та Закону України «Про
пенсійне забезпечення». Вибір позивача
на одержання пенсії за умовами, нормами
і порядком пенсійного забезпечення
громадян, що постраждали від
Чорнобильської катастрофи, право на
отримання державної пенсії у розмірі 72
% заробітку за повний календарний
місяць роботи в зонах радіоактивного
забруднення в червні - липні 1986 року,
право на одержання додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 30
% мінімальної пенсії за віком
визначений діючим законодавством.
Зміни розміру пенсії з 31.03.1999 року
пов'язані зі зростанням величини
середньої зарплати в Україні за даними
спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади в
галузі статистики та збільшенням
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Позивач просив суд визнати
протиправними дії відповідача щодо
відмови в перерахунку та виплаті
позивачу щомісячної додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до ч. 1 ст. 51, ч. 3 ст. 67 Закону
України «Про статус і соціальний
статус громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи із 30 % розміру мінімальної
пенсії за віком, встановленої законом
на час виплат у період з 31.03.1999 року;
визнати протиправними дії відповідача
щодо відмови в перерахунку та виплаті
позивачу щомісячної пенсії із
збільшенням на 1 % його заробітку за
кожен рік стажу його роботи понад
встановлений стаж для призначення
пенсії: з 31.03.1999 року - 66 % заробітку, з
01.01.2004 року - 70 % заробітку, з 01.01.2007 року -
72 % заробітку відповідно до ч. 2 ст. 56
Закону України «Про статус і
соціальний статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; зобов'язати відповідача
провести позивачу перерахунок та
виплату щомісячної додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до ч. 1 ст. 51, ч. 3 ст. 67 Закону
України «Про статус і соціальний
статус громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
зобов'язати відповідача нарахувати та
виплатити позивачу щомісячну пенсію із
збільшенням на 1 % його заробітку за
кожен рік стажу його роботи понад
встановлений стаж для призначення
пенсії: з 31.03.1999 року - 66 % заробітку, з
01.01.2004 року - 70 % заробітку, з 01.01.2007 року -
72 % заробітку відповідно до ч. 2 ст. 56
Закону України «Про статус і
соціальний статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з урахуванням індексації
пенсії і підвищення пенсії у разі
зростання середньої зарплати в Україні
відповідно до ч. 2 ст. 67 Закону України
«Про статус і соціальний статус
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»;
зобов'язати відповідача привести
заробіток позивача для нарахування та
виплати пенсії позивачу відповідно до
ст. 57 Закону України «Про статус і
соціальний статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за повний календарний
місяць роботи на територіях
радіоактивного забруднення за
червень-липень в розмірі 1138,50 руб. (0,06334
грн.) з перерахунком з 01.01.2004 року - 1949,12
грн. та з 01.01.2008 року - 5907,55 грн.
відповідно до вимог Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008
рік»; зобов'язати відповідача по всім
виплатам пенсії за минулий час з 31.03.1999
року провести з нарахуванням
компенсації втрати частини доходів
відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», ст. ст. 2, 3, 4
Закону України «Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх
виплати».

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 20.01.2014 року
позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська в частині
оспорюваного ним розрахункового
періоду з 31.03.1999 року по 16.02.2011 року
залишено без розгляду у зв'язку із тим,
що суд не знайшов підстав для
поновлення пропущеного строку,
встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про дату, час та місце слухання справи
повідомлявся належним чином, про
причини неявки суд не повідомив.

До суду надійшло клопотання
представника Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Дніпропетровська з проханням
розглядати справу без її участі в
порядку письмового провадження.

Суд, з'ясувавши обставини по справі,
перевіривши їх наданими доказами,
вважає, що в задоволенні позовних вимог
необхідно відмовити за наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС ІІ категорії.

З 31.03.1999 року ОСОБА_1 призначена пенсія
за віком відповідно до Закону України
«Про пенсійне забезпечення» та ст. ст.
49, 51, 56, 57, 67 Закону України «Про статус і
соціальний статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Згідно ч. 1 ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про
статус і соціальний статус громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3,
4, встановлюються у вигляді державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

На підставі ч. 1 ст. 51 Закону України
«Про статус і соціальний статус
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 2, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається в розмірі 15
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
мінімальний розмір пенсії за віком
встановлюється у розмірі мінімального
споживчого бюджету. В умовах кризового
стану економіки та спаду виробництва
мінімальний розмір пенсії за віком
встановлюється у розмірі не нижче межі
малозабезпеченості.

На підставі ч. 5 ст. 19 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
максимальний розмір пенсії не може
перевищувати трьох, а для працівників,
зайнятих на роботах, передбачених
пунктом «а» статті 13 і статтею 14 цього
Закону, - чотирьох мінімальних пенсій
за віком.

Згідно з роз'ясненням Міністерства
юстиції України № 16309-0-33-08/21 від 21.01.2009
року, мінімальний розмір пенсії за
віком, який визначається відповідно до
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного Законом
(за наявності у чоловіків - 25 років, а у
жінок - 20 років страхового стажу) у
випадку підвищення пенсії відповідно
до Закону України «Про статус і
соціальний статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуватись не може,
оскільки застосовується виключно для
призначення розмірів пенсій,
призначених згідно з Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (ч. 3 ст. 28 цього
Закону).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії»
мінімальний розмір пенсії за віком має
визначатись виключно Законами України.

З урахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку щодо
правомірності дій Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська щодо
призначення та виплати пенсії ОСОБА_1

За таких обставин, суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись
ст. 46 Конституції України, ст. ст. 49, 51, 56,
57, 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст. 19 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», ст. 19 Закону
України «Про державні соціальні
стандарти та державні соціальні
гарантії», ст. ст. 7-8, 11, 17, 70, 86, 158-163, 167 КАС
України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Дніпропетровська
про визнання дій протиправними,
зобов'язання провести перерахунок
пенсії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського адміністративного
апеляційного суду через суд
Ленінського району м. Дніпропетровська
у порядку подання апеляційної скарги,
яка може бути подана протягом 10-ти днів
з дня отримання копії постанови

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано;
якщо була подана апеляційна скарга, то
постанова суду набиратиме законної
сили після ухвалення рішення
апеляційним судом.

Суддя
Н.В. Залімська