Справа № 820/1035/14
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

26 березня 2014 р.
№ 820/1035/14

Харківський окружний адміністративний
суду складі головуючого судді
Зоркіної Ю.В

при секретарі судового засідання Кот
Ю.А.

у присутності

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Клименко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Харківська районна
державна адміністрація про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії

встановив

Позивач звернувся до суду з
зазначеним позовом, у якому просить
суд: визнати неправомірними дії
посадових осіб Харківської РДА щодо
затягування процесу оформлення та
укладення договору оренди земельних
ділянок розміром 0,1266 та 0,0574 га із
земель промисловості, транспорту
зв'язку, енергетики, оборони та іншого
призначення для будівництва та
обслуговування комплексу пришляхового
сервісу та розміщення літнього
майданчику кафе, розташованих за
межами населеного пункту на території
Мереф'янської міської ради між
Харківською РДА та ФОП ОСОБА_3; визнати
неправомірною та безпідставною вимогу
посадових осіб Харківської РДА щодо
надання ФОП ОСОБА_3 до Харківської РДА
документів, що підтверджують втрати
сільськогосподарського виробництва,
викладену у листі В -1065/05-11 від 31.12.2013
року; зобов'язати посадових осіб
Харківської РДА виконати
розпорядження голови Харківської РДА
№№ 262,263 від 10.02.2012 року щодо передачі в
оренду ФОП ОСОБА_3 земельних ділянок
розміром 0,1266 та 0,0574 га із земель
промисловості, транспорту зв'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення для будівництва та
обслуговування комплексу пришляхового
сервісу та розміщення літнього
майданчику кафе, розташованих за
межами населеного пункту на території
Мереф'янської міської ради;
зобов'язати посадових осіб Харківської
РДА оформити та укласти договір оренди
земельних ділянок розміром 0,1266 та 0,0574
га із земель промисловості, транспорту
зв'язку, енергетики, оборони та іншого
призначення для будівництва та
обслуговування комплексу пришляхового
сервісу та розміщення літнього
майданчику кафе, розташованих за
межами населеного пункту на території
Мереф'янської міської ради між
Харківською РДА та ФОП ОСОБА_3

У судовому засіданні представник
позивача заявлений позов підтримав у
повному обсязі просив вимоги
задовольнити пославшись на те, що до
повноважень відповідача не належить
право контролю за розрахунком та
сплатою втрат сільськогосподарського
і лісогосподарського виробництва; при
вчинення оскаржуваних дій
відповідачем порушено положення
розпоряджень голови Харківської РДА
від 10.02.2012 року №№262-263 в частині
недотримання місячного строку на
укладення договорів.

Представник відповідача у судовому
засіданні адміністративний позов не
визнала, просила у задоволенні вимог
позивача відмовити у повному обсязі
пославшись на те, що позивач з заявою
про укладення договорів звернувся до
РДА у липні 2012 року та згідно довідки
про виконання документа йому видано
два примірники договорів для подальшої
реєстрації; повноваження РДА щодо
зобов'язання надати докази на
підтвердження сплати втрат
сільськогосподарського призначення
визначені положенням ст..15 Закону
України «Про охорону земель» згідно
якої на останню покладено повноваження
по здійсненню контролю за
використанням коштів, що надходять у
порядку відшкодування втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва,
пов'язаних з вилучення (викупом)
земельних ділянок, координація
здійснення державного контролю за
використанням та охороною земель, а
отже вимога адміністрації є законною.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши долучені до
матеріалів справи документи, суд
встановив наступні обставини.

Судовим розглядом встановлено, що
розпорядженнями голови Харківської
РДА від 23.03.2006 року № 463 та від 12.10.2006
року № 1708 позивачеві надано згоду на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок зі зміною
цільового призначення в тому числі за
рахунок земель запасу
сільськогосподарського призначення,
сільськогосподарських угідь та
полезахисних смуг (а.с. 49, 50)

Позивачем розроблено відповідні
проекти землевідведення та висновком
відділу земельних ресурсів
Харківського району від 20.11.2006 року
(а.с.51-54) передбачено відшкодування
втрат сільськогосподарського
виробництва.

Розпорядженнями від 10.02.2012 року № 262 та
№ 263 позивачу затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок, передано відповідні земельні
ділянки в оренду та визначено обов'язок
позивача в місячний термін з дня
видання розпорядження укласти
договори оренди земельної ділянки
(а.с.7,8).

Матеріалами справи підтверджено та не
заперечується сторонами по справі, що
за заявами позивача від 02.07.2012 року
відповідачем виготовлено та оформлено
два договори, які передані ФОП ОСОБА_3
для подальшої реєстрації. З пояснень
представника позивача в судовому
засіданні вбачається, що вказані
договори повернуті в РДА на
доопрацювання, проте доказів такого
повернення суду не надано.

02.12.2013 року позивач звернувся до РДА з
запитом про надання інформації
стосовно повідомлення причин затримки
та дату оформлення договорів оренди
земельних ділянок (а.с.58)., на яке листом
від 31.12.2013 року № 13-1065/03-11 надано
відповідь, у якій зазначено, що
подальше оформлення договір можливе за
умови надання доказів на підтвердження
відшкодування сільськогосподарських
втрат

Перевіряючи спірні рішення, дії
відповідача на відповідність
положенням ч.3 ст.2 КАС України суд
зазначає наступне.

Статтею 18 ЗК України встановлено, що до
земель України належать усі землі в
межах її території, в тому числі
острови та землі, зайняті водними
об'єктами, які за основним цільовим
призначенням поділяються на категорії.

Категорії земель визначені у статті 19
вказаного Кодексу, зокрема, за основним
цільовим призначенням землі
поділяються на такі категорії: а) землі
сільськогосподарського призначення; б)
землі житлової та громадської
забудови; в) землі природно-заповідного
та іншого природоохоронного
призначення; г) землі оздоровчого
призначення; ґ) землі рекреаційного
призначення; д) землі
історико-культурного призначення; е)
землі лісогосподарського призначення;
є) землі водного фонду; ж) землі
промисловості, транспорту, зв'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення.

Частиною 5 ст. 20 ЗК України встановлено,
що види використання земельної ділянки
в межах певної категорії земель (крім
земель сільськогосподарського
призначення та земель оборони)
визначаються її власником або
користувачем самостійно в межах вимог,
встановлених законом до використання
земель цієї категорії, з урахуванням
містобудівної документації та
документації із землеустрою.

Відповідно до ч.1 ст. 207 ЗК України
втрати сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва
включають втрати
сільськогосподарських угідь, лісових
земель та чагарників, а також втрати,
завдані обмеженням у
землекористуванні та погіршенням
якості земель. Під втратами
сільськогосподарського й
лісогосподарського виробництва слід
розуміти зміну цільового призначення
сільськогосподарських угідь, лісових
земель та ділянок під чагарниками в
зв'язку з необхідністю їх використання
для несільськогосподарських потреб, а
також неможливість використання
земельної ділянки в повному обсязі у
зв'язку із встановленням обмежень у
землекористуванні та погіршенням
якості земель. Закріплені в ЗК норми
щодо відшкодування втрат
сільськогосподарського й
лісогосподарського виробництва
спрямовані на забезпечення
раціонального використання і охорони
особливо цінних земель
сільськогосподарського призначення та
земель лісового фонду з метою
збереження їх кількісного і якісного
стану. Відшкодування втрат передбачає
компенсацію суспільству негативних
наслідків соціально-економічного,
екологічного характеру, що наступають
внаслідок переведення особливо цінних
земель сільськогосподарського
призначення та лісового фонду в інші
категорії земель, а також у разі
обмеження землекористування чи
погіршення якості земель як
національного надбання, що перебуває
під особливою охороною держави.

Відшкодування втрат
сільськогосподарського й
лісогосподарського виробництва
здійснюється незалежно від того, в якій
власності перебувають зазначені
угіддя. Важливим є те, що рілля,
багаторічні насадження, перелоги,
сінокоси, пасовища, лісові землі та
землі під чагарниками втрачають свою
функцію головного засобу виробництва в
сільському й лісовому господарстві та
вибувають з господарського обороту,
або ж погіршується їхня якість чи
встановлюється обмежений режим
їхнього використання за цільовим
призначенням.

Постановою № 1279 регулюється порядок
визначення втрат, які розраховуються
на основі затверджених нормативів.
Пунктом 4 Порядку передбачено, що
відшкодування втрат
сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва,
спричинених вилученням
сільськогосподарських і лісових угідь
для цілей, не пов'язаних із веденням
сільського і лісового господарства,
провадиться юридичними і фізичними
особами в двомісячний термін після
затвердження в установленому порядку
проекту відведення їм земельних
ділянок, а у випадках поетапного
освоєння відведених угідь для
добування корисних копалин відкритим
способом - у міру їх фактичного надання.
Контроль за дотриманням порядку
визначення та відшкодування втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва, які
підлягають відшкодуванню, здійснюють
Держсільгоспінспекція та її
територіальні органи.

Статтею 208 ЗК України передбачено
вичерпний перелік випадків, коли особа
звільняється від відшкодування втрат
сільськогосподарського виробництва.
Наведений у цій статті перелік
функціонального використання
земельних ділянок є вичерпним і не
підлягає розширеному тлумаченню.

Отже, в разі вилучення
сільськогосподарських угідь, лісових
земель та чагарників для потреб, не
пов'язаних із сільськогосподарським і
лісогосподарським виробництвом, крім
викупу земельних ділянок для
суспільних потреб чи з мотивів
суспільної необхідності, чинне
законодавство передбачає обов'язкове
відшкодування збитків та компенсацію
втрат сільськогосподарського й
лісогосподарського виробництва.

Враховуючи викладене суд погоджується
з твердженням відповідача про те, що на
позивача покладено обов'язок здійснити
відшкодування втрат
сільськогосподарського виробництва.

Проте суд звертає увагу на те, що
порядок передачі земельних ділянок в
оренду здійснюється відповідно до ст.
124 ЗК України за проектами відведення в
порядку, встановленому ст.ст.118, 123 цього
кодексу.

Так, відповідно до даних норм ЗК
України, зацікавлена в одержані в
оренду земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
особа, звертається з відповідним
клопотанням до районної державної
адміністрації або сільської ради,
додавши до нього документи, що
обґрунтовують її розмір, призначення
та місце розташування. Відповідна
районна державна адміністрація або
сільська рада розглядає дане
клопотання у місячний термін і дає
згоду на розроблення проекту
відведення земельної ділянки.

Проект відведення земельної ділянки
розробляється спеціальними
організаціями на замовлення
зацікавленої особи, який погоджується
з органами по земельних ресурсах,
природоохоронними і санітарно
епідеміологічними органами, органом
архітектури та охорони культурної
спадщини і після одержання висновку
державної землевпорядної експертизи
по об'єктах, які їй підлягають,
подається до відповідної районної
державної адміністрації або ради, які
розглядають його у місячний строк і, в
межах повноважень визначених ЗК
України, приймають відповідне рішення
про надання земельної ділянки.

Відповідно до п. п.6, 10 ст. 123, 124 ЗК
України відповідний орган виконавчої
влади або орган місцевого
самоврядування у двотижневий строк з
дня отримання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки приймає
рішення про надання земельної ділянки
у користування. Рішенням про надання
земельної ділянки у користування за
проектом землеустрою щодо її
відведення здійснюються: затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки; вилучення земельних
ділянок у землекористувачів із
затвердженням умов вилучення
земельних ділянок (у разі
необхідності); надання земельної
ділянки особі у користування з
визначенням умов її використання і
затвердженням умов надання, у тому
числі (у разі необхідності) вимог щодо
відшкодування втрат
сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва.

Підстава відмови у затвердженні
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, і як наслідок не
укладення договору оренди, визначена
п.13 ст. 123 ЗК України - невідповідність
вимогам законів та прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів.

Як свідчать розпорядження голови
Харківської РДА від 10.02.2012 року № 262-263 «
Про передачу в оренду земельної
ділянки» та подальші дії з розроблення
та надання позивачеві проектів
договорів оренди, проект землеустрою
відповідав вимогам законів та
прийнятих на їх виконання нормативно
правових актів, а отже у відповідача
відсутні підстави для відмови від
укладання спірних договорів з підстав
ненадання доказів на підтвердження
сплати втрат господарського
виробництва.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 11
КАС України, суд вважає за необхідне
вийти за межі позовних вимог та задля
повного захисту прав, свобод та
інтересів позивача визнати
неправомірною та безпідставною вимогу
посадових осіб Харківської РДА щодо
надання ФОП ОСОБА_3 до Харківської РДА
документів, що підтверджують втрати
сільськогосподарського виробництва,
викладену у листі В -1065/05-11 від 31.12.2013
року, як підстави подальшого
оформлення договорів оренди земельних
ділянок, переданих в оренду на підставі
розпоряджень голови Харківської РДА
№№ 262,263 від 10.02.2012 року.

На підставі викладеного, беручи до
уваги той факт, що суд не наділений
повноваженням здійснювати та не може
переймати на себе повноваження РДА у
сфері регулювання земельних відносин,
керуючись вимогами ст.11 КАС України,
суд вважає позовну вимогу про
зобов'язання Харківську РДА оформити
та укласти договір оренди земельних
ділянок розміром 0,1266 та 0,0574 га із
земель промисловості, транспорту
зв'язку, енергетики, оборони та іншого
призначення для будівництва та
обслуговування комплексу пришляхового
сервісу та розміщення літнього
майданчику кафе, розташованих за
межами населеного пункту на території
Мереф'янської міської ради між
Харківською РДА та ФОП ОСОБА_3,
переданих в оренду на підставі
розпоряджень голови Харківської РДА
№№ 262, 263 від 10.02.2012 року такою, що
підлягає частковому задоволенню в
частині зобов'язання відповідача
вчинити дії щодо оформлення та
укладення відповідних договорів.

Щодо позовної вимоги про визнання
неправомірними дій посадових осіб
Харківської РДА щодо затягування
процесу оформлення та укладення
договорів оренди земельних ділянок, то
суд вважає вказану вимогу такою, що не
підлягають задоволенню, оскільки вона
поглинаються вимогою про зобов'язання
відповідача укласти договори оренди,
яка має захистити права та охоронювані
законом інтереси позивача та
гарантувати дотримання і захист прав
та інтересів від порушень з боку
суб'єктів владних повноважень, коли ці
порушення ще не припинені (статті 7, 8, 11,
ч. 4 ст. 112, ст. 162 КАС України).

Відповідно до ст. 11, 9 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. У відповідності до ч.
2 ст. 71 КАС України, в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Керуючись ст..ст.11,160-163,185-186 КАС України,
суд

постановив

Адміністративний позов ОСОБА_3 до
Харківська районна державна
адміністрація про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії задовольнити частково

Визнати неправомірною та
безпідставною вимогу посадових осіб
Харківської РДА щодо надання ФОП
ОСОБА_3 до Харківської РДА документів,
що підтверджують втрати
сільськогосподарського виробництва,
викладену у листі В -1065/05-11 від 31.12.2013
року, як підстави подальшого
оформлення договорів оренди земельних
ділянок, переданих в оренду на підставі
розпоряджень голови Харківської РДА
№№ 262,263 від 10.02.2012 року

Зобов'язати Харківську РДА вчинити дії
щодо оформлення та укладення договору
оренди земельних ділянок розміром 0,1266
та 0,0574 га із земель промисловості,
транспорту зв'язку, енергетики, оборони
та іншого призначення для будівництва
та обслуговування комплексу
пришляхового сервісу та розміщення
літнього майданчику кафе, розташованих
за межами населеного пункту на
території Мереф'янської міської ради
між Харківською РДА та ФОП ОСОБА_3,
переданих в оренду на підставі
розпоряджень голови Харківської РДА
№№ 262, 263 від 10.02.2012 року.

В іншій частині вимог позов залишити
без задоволення.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі постанова виготовлена
та підписана 31.03.2014 року

Суддя
Зоркіна Ю.В.