Справа № 806/938/14
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 р.
м.Житомир справа №
806/938/14

категорія 11.5

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі судді
Гуріна Д.М., розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Малинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області до Відділу Державної
виконавчої служби Малинського
районного управління юстиції про
визнання дій неправомірними та
скасування постанови

встановив:

24 лютого 2014 року до Житомирського
окружного адміністративного суду
звернулась Малинська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області (далі - Малинська
ОДПІ) із позовом до Відділу Державної
виконавчої служби Малинського
районного управління юстиції (далі -
ВДВС Малинського РУЮ) про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови ВП №36570760 від 10 лютого 2014
року.

У позовній заяві Малинська ОДПІ
вказала, що державним виконавцем ВДВС
Малинського РУЮ постановою від 10
лютого 2014 року ВП №36570760 повернуто
виконавчий лист №578/13 стягувачеві.
Просить визнати неправомірними дії
державного виконавця ВДВС Малинського
РУЮ П'ятницької А.І., що полягають у
поверненні Малинській ОДПІ
виконавчого листа №578/13 та скасувати
постанову ВП №36570760 від 10 лютого 2014
року.

Ухвалами судді Житомирського
окружного адміністративного суду від 17
березня 2014 року відкрито провадження у
даній справі та призначено справу до
судового розгляду.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду повідомлений
належним чином. Надіслав до суду
клопотання про розгляд справи без його
участі, у клопотанні вказав, що позовні
вимоги підтримує у повному обсязі.
(а.с.18).

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду повідомлений
належним чином. Надіслав до суду
клопотання про розгляд справи без його
участі та письмові заперечення на
позов, у яких зазначено, що державним
виконавцем правомірно винесено
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві та тій підставі,
що виникли обставини, що виключають
можливість подальшого виконання
рішень суду органами державної
виконавчої служби та як наслідок
подальшого здійснення виконавчого
провадження. (а.с.20-23).

Відповідно до частини 4 статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України особа, яка бере участь у справі,
має право заявити клопотання про
розгляд справи за її відсутності. Якщо
таке клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Оскільки позивач та відповідач заявили
клопотання про розгляд справи за їх
відсутності судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Суд, з'ясувавши обставини у справі та
перевіривши їх доказами, приходить до
висновку про задоволення
адміністративного позову частково з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 грудня 2012 року
постановою Житомирського окружного
адміністративного суду у справі
№0670/261/12 позов Малинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Державної податкової служби до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення 4848 грн 25 коп. задоволено, а
стягнуто фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на користь Державного бюджету
України в особі Малинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Державної податкової служби 4848 грн 25
коп. заборгованості за рахунок активів.

Після набрання постановою законної
сили Малинській об'єднаній державній
податковій інспекції Державної
податкової служби видано виконавчий
лист від 7 лютого 2013 року №578/13. (а.с.5)

Малинська ОДПІ пред'явила виконавчий
лист до виконання до ВДВС Малинського
РУЮ. 15 лютого 2013 року державним
виконавцем було прийнято виконавчий
лист до виконання та відкрито
виконавче провадження.

10 лютого 2014 року державним виконавцем
ВДВС Малинського РУЮ було прийнято
постанову у ВП №36570760 про повернення
виконавчого документа стягувачеві з
посиланням на пункт 9 частини 1 статті 47
та статтю 50 Закону України від 21 квітня
1999 року №606-XIV «Про виконавче
провадження» (далі - Закон України «Про
виконавче провадження»). (а.с.7).

Статтею 47 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено
випадки у яких виконавчий документ
повертається стягувачу.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті
47 Закону України «Про виконавче
провадження» виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі, якщо:
наявна встановлена законом заборона
щодо звернення стягнення на майно чи
кошти боржника, якщо у нього відсутнє
інше майно чи кошти, на які можливо
звернути стягнення, а також щодо
проведення інших виконавчих дій
стосовно боржника, що виключає
можливість виконання відповідного
рішення.

Державний виконавець застосовуючи
пункт 9 частини 1 статті 47 Закону
України «Про виконавче провадження» та
повертаючи виконавчий документ
стягувачу зазначив про те, що листом
Вищого адміністративного суду України
№1484/12/13-13 від 24 жовтня 2013 року
роз'яснено порядок стягнення
податкового боргу та відповідно до
якого органи державної виконавчої
служби до цієї процедури не
залучаються.

Згідно з пунктом 3.15 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 2
квітня 2012 року №512/5, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 2 квітня
2012 року за №489/20802 Повернення
виконавчого документа стягувачу
здійснюється за наявності підстав та в
порядку, визначеному у статті 47 Закону.
При цьому в постанові про повернення
виконавчого документа стягувачу
обов'язково роз'яснюється порядок
повторного пред'явлення виконавчого
документа до виконання (крім випадку
повернення виконавчого документа на
підставі пункту 1 частини першої статті
47 Закону, якщо таке повернення надалі є
підставою для відмови у відкритті
виконавчого провадження). При цьому при
поверненні виконавчого документа
стягувачу необхідно враховувати, що
підставою для повернення виконавчого
документа згідно з пунктом 9 частини
першої статті 47 Закону є встановлення
безпосередньо у Законі заборони
звертати стягнення на окреме майно чи
кошти боржника. Якщо заборона випливає
із норми закону, наприклад така
заборона встановлена судом, який
відповідно до закону має право
заборонити звернення стягнення на
майно боржника, необхідно керуватися
пунктом 2 частини першої статті 47
Закону.

Таким чином підставою для повернення
виконавчого документа стягувачеві
згідно з пунктом 9 частини 1 статті 47
Закону України «Про виконавче
провадження» є встановлення
безпосередньо у Законі заборони
звертати стягнення на окреме майно чи
кошти боржника.

Інформаційний лист Вищого
адміністративного суду України
№1484/12/13-13 від 24 жовтня 2013 року, на який
посилається державний виконавець в
мотивувальній частині постанови про
повернення виконавчого листа, містить
роз'яснення порядку стягнення
податкового боргу, однак носить лише
інформаційний, рекомендаційний
характер, даний лист не має статусу
закону. Жодним законом України, у тому
числі Податковим кодексом України, не
встановлена заборона щодо звернення
стягнення на майно чи кошти боржника
фізичної особи-підприємця.

Лист Вищого адміністративного суду
України №1484/12/13-13 від 24 жовтня 2013 року
інформує суддів окружних та
апеляційних адміністративних судів
про те, що контролюючі органи мають
право самостійно стягувати податкові
борги за рішенням суду шляхом
оформлення інкасового доручення для
примусового стягнення коштів. Із листа
можна зробити висновок, що такий
порядок виконання судових рішень про
стягнення податкового боргу Вищий
адміністративний суд України вважає
пріоритетним.

При цьому в абзаці 9 вказаного листа
зазначається про те, що виняток із
наведеного правила становить
процедура стягнення податкового боргу
з фізичної особи. На відміну від
загального правила, передбаченого
пунктом 95.3 статті 95 Податкового
кодексу України, відповідно до пункту
87.11 статті 87 цього Кодексу орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку-фізичної особи.
Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Податковим кодексом України
передбачається виконання виконавчих
документів про стягнення податкового
боргу державною виконавчою службою.
Так, відповідно до пункту 41.2. статті 41
Податкового кодексу України органами
стягнення є виключно контролюючі
органи, уповноважені здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу та недоїмки зі
сплати єдиного внеску у межах
повноважень, а також державні
виконавці у межах своїх повноважень.
Стягнення податкового боргу та
недоїмки зі сплати єдиного внеску за
виконавчими написами нотаріусів не
дозволяється.

У постанові державного виконавця ВДВС
Малинського РУЮ від 10 лютого 2014 року ВП
№36570760 боржником зазначена фізична
особа - ОСОБА_2 (а.с. 7).

За таких обставин, судом встановлено
відсутність у державного виконавця
правових підстав для повернення
стягувачу виконавчого листа
Житомирського окружного
адміністративного суду від 7 лютого 2013
року №578/13.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

ВДВС Малинського РУЮ не доведено
правомірності прийняття оскаржуваної
постанови.

Відповідно до позовної заяви позивач
просить скасувати оскаржувану
постанову, однак не просить визнати її
протиправною, хоча у позовній заяві
обґрунтовує її протиправність.
Зважаючи на це, суд, у відповідності до
частини 2 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, вважає за можливе вийти за
межі позовних вимог для повного
захисту прав, свобод та інтересів
позивача, про захист яких він просить
та визнати протиправною оскаржувану
постанову.

Щодо оскаржуваних позивачем дій
відповідача, то у даному випадку, дії
відповідача полягали у прийнятті
постанови у порядку статті 47 Закону
України «Про виконавче провадження»,
якою передбачені повноваження
державного виконавця повертати
виконавчий документ стягувачу, а тому
не можуть бути визнані судом
протиправними.

Враховуючи наведене суд задовольняє
адміністративний позов частково.

Керуючись статтями 11, 71, 122, 159-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Малинського районного управління
юстиції П'ятницької А.І. від 10 лютого 2014
року ВП №36570760 про повернення
виконавчого документа стягувачеві.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Видати або направити копію постанови
особам які, беруть участь у справі, та
особам, які не брали участі у справі,
якщо суд вирішив питання про їх права,
свободи інтереси чи обов'язки, за
правилами встановленими статтею 167
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили у
порядку встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції за правилами
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Д.М. Гурін