Справа № 2-а-6222/11/2407
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-6222/11/2407
Головуючий у 1-й інстанції: Павлінчук
Суддя-доповідач: Драчук Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Драчук Т. О.

судді: Загороднюк А.Г. Сапальова Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Новоселицькому районі Чернівецької
області на постанову Новоселицького
районного суду Чернівецької області
від 16 листопада 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Новоселицькому районі Чернівецької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з
адміністративним позовом до
відповідача про перерахунок пенсії.

Постановою суду першої інстанції
позов задоволено.

Не погоджуючись з даною постановою
суду, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглядає справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
встановлено судом першої інстанції та
знайшло своє підтвердження при
апеляційному розгляді справи, позивач
має статус дитини війни та відповідно
до ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" має право на
отримання підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Ст. 7 вказаного Закону передбачено, що
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій, передбачених цим
Законом, здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

З огляду на викладене колегія суддів не
приймає до уваги положень ч. 3 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абз. 1 ч. 1 цієї статті,
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій
призначених згідно з цим законом,
оскільки наявність такої норми за
відсутності іншого мінімального
розміру пенсій за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачем
конституційної гарантії та права на
отримання щомісячної державної
соціальної 30 % доплати до пенсії, як
дитині війни.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" мінімальний
розмір пенсії за віком встановлюється,
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір
пенсії за віком залежить від нового
розміру прожиткового мінімуму.

Право позивача на отримання підвищення
до пенсії відповідно до вимог ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" не залежить від наявності
чи відсутності грошових коштів та
належного фінансування, таке право
надане державою і закріплено Законом
України "Про соціальний захист дітей
війни".

Оскільки таке право декларовано
державою, то відповідно держава, через
створені нею органи, в даному випадку
органи Пенсійного фонду України, і несе
обов'язок по своєчасній та повній
виплаті підвищення до пенсії саме у
розмірах, які нею ж визначені та
закріплені в Законі.

Як вбачається з матеріалів справи, на
момент звернення позивача до суду,
нарахування доплати до його пенсії в
розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком, відповідно до положень ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" відповідачем не здійснено.
Всупереч положенням вищенаведеної
норми права позивачу щомісячне
підвищення до пенсії виплачувалось
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 28 травня 2008 року
№530.

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України "Про
соціальний захист дітей війни" має вищу
юридичну силу в порівняні з Постановою
Кабінету Міністрів України від 28
травня 2008 року №530. Отже, відповідач не
правомірно виплачував щомісячне
підвищення до пенсії в меншому розмірі
ніж це передбачено ст. 6 зазначеного
Закону.

Також безпідставним є посилання
відповідача на відсутність бюджетного
фінансування встановленого дітям
війни підвищення пенсії, оскільки
реалізація особою права, що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів , яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена в залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського Суду з прав людини у
справі "Кечко проти України")

Таким чином, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про наявність у позивача
права на підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Разом з тим, фінансове забезпечення
державних соціальних гарантій в 2011
році здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України на 2011 рік і
доплату позивачу до пенсії проводить
Управління Пенсійного фонду у
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, тому право позивача
на отримання підвищення до пенсії до 22
липня 2011 року є порушеним, оскільки
відповідач неправомірно виплачував
щомісячне підвищення до пенсії в
меншому розмірі,ніж передбачено ст. 6
Закону, в зв`язку з чим його дії слід
визнати неправомірними та зобов`язати
провести перерахунок та виплати
позивачу позивачу недоотримані суми
щомісячної надбавки до пенсії з 01.05.2011
року по 22.07.2011 року. Після 22 липня 2011
року таке право позивача не порушено,
оскільки відповідає Закону України
"Про внесення змін до Закону України
"Про державний бюджет України на 2011 рік"
від 14 червня 2011 року.

Таким чином, право позивача на
отримання проведення перерахунку та
виплати доплати до пенсії підлягає
захисту за період з 01.05.2011 року по 22.07.2011
року.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду суд
апеляційної інстанції має право,
зокрема, змінити постанову суду.

За ч. 1 ст. 201 КАС України, підставами для
зміни постанови суду першої
інстанції є правильне по суті
вирішення справи чи питання, але із
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального
права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга - підлягає частковому
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції зміні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Новоселицькому районі Чернівецької
області задовольнити частково.

Постанову Новоселицького районного
суду Чернівецької області від 16
листопада 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Новоселицькому районі Чернівецької
області про перерахунок пенсії, -
змінити.

Абзац 3 резолютивної частини постанови
Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 16.11.2011 року
викласти в наступній редакції:

"Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Новоселицькому районі
Чернівецької області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_2 з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком з розміру, встановленого ч. 1
ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування", та провести відповідні
виплати з 01.05.2011 року по 22.07.2011 року"

В решті - постанову залишити без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Драчук Т. О.

Судді
Загороднюк А.Г.

Сапальова Т.В.