Справа № 120/1473/13-а
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2014 р. м. Київ
К/800/50891/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Весельської Т.Ф.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в
Чорноморському районі Автономної
Республіки Крим про перерахунок
пенсії, касаційне провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
Чорноморському районі Автономної
Республіки Крим на постанову
Чорноморського районного суду
Автономної Республіки Крим від 14
серпня 2013 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Чорноморському районі Автономної
Республіки Крим про визнання
неправомірними дій відповідача під час
перерахунку розміру пенсії та про
спонуку вчинити певні дії.

Постановою Чорноморського районного
суду Автономної Республіки Крим від 14
серпня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 25 вересня 2013 року, позов задоволено.
Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України в Чорноморському районі
Автономної Республіки Крим щодо
обмежень під час перерахунку пенсії за
вислугу років ОСОБА_3 неправомірними.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Чорноморському районі
Автономної Республіки Крим здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_3 на підставі
довідки прокуратури Автономної
Республіки Крим № 18ф-147 від 19 жовтня 2012
року з 01 липня 2012 року відповідно до ст.
50-1 Закону України «Про прокуратуру» в
редакції від 12 липня 2001 року чинної на
час призначення пенсії позивачу,
виходячи із розрахунку 90 % від
середнього заробітку та здійснити
відповідні виплати.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, Управління Пенсійного
фонду України в Чорноморському районі
Автономної Республіки Крим звернулося
з касаційною скаргою, в якій просить
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити позивачу у
задоволенні позову, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач працював в
органах прокуратури України на посаді
прокурора/слідчого Чорноморського
району та його заробітна плата на 14
червня 2012 року згідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 31
травня 2012 року № 505 складалася із
основного окладу - 1379 гривень, доплати
за класний чин -120 гривень та доплати за
вислугу років 30% - 449,70 гривень, що
підтверджується довідкою прокуратори
АРК № 18ф-147 від 19 жовтня 2012.

Згідно розпорядження відповідача №
109043 від 02 жовтня 2001 року позивачу була
призначена та нарахована пенсія за
вислугу років у розмірі 90% від
заробітної плати.

Розпорядженням №109043 від 12 листопада 2012
року позивачу був здійснений
перерахунок пенсії з 01 липня 2012 року у
розмірі 80% від заробітної плати на
підставі довідки прокурату АРК №18ф-147
від 19 жовтня 2012 року, про що позивач
дізнався із листа відповідача від 29
травня 2013 року.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
дійшов висновку, що проведення
перерахунку пенсії із розрахунку 90
відсотків нарахованої заробітної
плати, відповідно до виданої довідки
прокуратури, не виходить за межі
допустимого максимального розміру
пенсії встановленого законом.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з обґрунтованим
висновком судів попередніх інстанцій з
огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 50-1
Закону України «Про прокуратуру» від 05
листопада 1991 року №1789-XII (у редакції,
чинній на час призначення пенсії
позивачу) прокурори і слідчі зі стажем
роботи не менше 20 років, у тому числі зі
стажем роботи на посадах прокурорів і
слідчих прокуратури не менше 10 років,
мають право на пенсійне забезпечення
за вислугу років незалежно від віку.
Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»
№3668-VІ, який набрав чинності з 1 жовтня
2011 року, внесено зміни до статті 50-1
Закону України «Про прокуратуру»,
зокрема змінено у відсотках розмір
пенсії за вислугу років, яка
призначається прокурорам і слідчим у
разі реалізації ними такого права.

Так, відповідно до статті 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» у редакції
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»
прокурори і слідчі мають право на
пенсійне забезпечення за вислугу років
незалежно від віку за наявності на день
звернення вислуги років. Пенсія
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їхньої місячної (чинної)
заробітної плати, до якої включаються
всі види оплати праці, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, одержуваної перед місяцем
звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року
положення частини першої статті 50-1
Закону України «Про прокуратуру» щодо
призначення прокурорам і слідчим
пенсії за вислугу років у розмірі не
більше 90 відсотків від суми місячного
(чинного) заробітку втратили чинність у
зв'язку з внесенням змін до редакції
цієї статті Законом України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи».

Разом з тим підстави та порядок
перерахунку пенсії прокурорам
регулюють частини тринадцята та
вісімнадцята статті 50-1 Закону України
«Про прокуратуру», положення яких щодо
перерахунку пенсії у зв'язку із
прийняттям Законом України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» не
зазнали змін, змінилася лише нумерація
частин цієї статті.

Так, відповідно до частини тринадцятої
статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» обчислення (перерахунок)
пенсій провадиться за документами
пенсійної справи та документами,
додатково поданими пенсіонерами,
виходячи з розміру місячного заробітку
за відповідною посадою, з якої особа
вийшла на пенсію, станом на час
звернення за призначенням або
перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури
пенсії перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, в якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як за
12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи (частина
вісімнадцята статті 50-1 Закону України
«Про прокуратуру»).

Таким чином, при перерахунку пенсії
працівникам прокуратури має
застосовуватись норма, що визначає
розмір пенсії у відсотках, яка діяла на
момент призначення пенсії, а тому
внесені Законом України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» зміни
до статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» щодо розміру пенсії у
відсотках стосуються порядку
призначення пенсії прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними права на
пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії;
процедури призначення та перерахунку
пенсії різні за змістом та механізмом
їх проведення й нормами, які визначають
механізм проведення перерахунку
пенсії за вислугу років прокурорам, є
частини тринадцята та вісімнадцята
статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру».

Крім того, вирішуючи питання про
застосування цього Закону у часі, слід
враховувати, що згідно зі статтею 22
Конституції України закріплені нею
права і свободи не є вичерпними,
гарантуються і не можуть бути
скасовані й при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законодавчих актів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав питання,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист, і сформулював
правову позицію, згідно з якою
Конституція України виокремлює певні
категорії громадян України, що
потребують додаткових гарантій
соціального захисту з боку держави. До
них, зокрема, належать громадяни, які
відповідно до статті 17 Конституції
України перебувають на службі у
військових формуваннях та
правоохоронних органах держави,
забезпечуючи суверенітет і
територіальну цілісність України, її
економічну та інформаційну безпеку, а
саме - у Збройних Силах України, органах
Служби безпеки України, міліції,
прокуратури, охорони державного
кордону України, податкової міліції,
Управління державної охорони України,
державної пожежної охорони, Державного
департаменту України з питань
виконання покарань тощо (рішення
Конституційного Суду України від 06
липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо
права на пільги та від 20 березня 2002 року
№5-рп/2002 у справі щодо пільг,
компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний
Суд України вказав, що необхідність
додаткових гарантій соціальної
захищеності цієї категорії громадян як
під час проходження служби, так і після
її закінчення зумовлена насамперед
тим, що служба у Збройних Силах України,
інших військових формуваннях та
правоохоронних органах держави
пов'язана з ризиком для життя і
здоров'я, підвищеними вимогами до
дисципліни, професійної придатності,
фахових, фізичних, вольових та інших
якостей. Це повинно компенсуватися
наявністю підвищених гарантій
соціальної захищеності, тобто
комплексу організаційно-правових
економічних заходів, спрямованих на
забезпечення добробуту саме цієї
категорії громадян як під час
проходження служби, так і після її
закінчення (Рішення №5-рп/2002).

Виходячи з висловленого у рішеннях
Конституційного Суду України
розуміння сутності соціальних
гарантій працівників правоохоронних
органів, зокрема працівників
прокуратури, зміст та обсяг досягнутих
ними соціальних гарантій не може бути
звужено шляхом внесення змін до
законодавства, а правовідносини щодо
їхнього пенсійного забезпечення
виникають на момент звернення за
призначенням пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає, оскільки
судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Чорноморському районі Автономної
Республіки Крим залишити без
задоволення, а постанову
Чорноморського районного суду
Автономної Республіки Крим від 14
серпня 2013 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 25
вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає

Судді: