Справа № 826/20011/13-а
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Огурцова О.П. при секретарі судового
засідання Берко А.О. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Передові Технології
Плюс"до Державної податкової інспекції
у Печерському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті
Києвіпровизнання протиправним та
скасування податкового
представника позивача - Гусака А.М.
(довіреність № 40 від 11.12.2013),
представника відповідача - Стеценка
М.В. (довіреність № 957/9/26-55-10-02-09 від
на підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 17.03.2014
проголосив вступну та резолютивну
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Передові Технології
Плюс" звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що податкова
декларація з податку на додану
вартість за І квартал 2012 року була
подана ним 04.05.2012, тобто до набрання
чинності Законом України "Про внесення
змін до Податкового кодексу України
щодо удосконалення деяких податкових
норм" який набрав чинності 01.07.2012 та
яким було змінено редакцію пункту 150.1
статті 150 Податкового кодексу України,
а отже правомірно відображено у складі
інших витрат від'ємне значення об'єкта
оподаткування попереднього звітного
періоду у повному обсязі.
Представник позивача у судових
засіданнях позовні вимоги підтримав
повністю, надав додаткові усні
пояснення та просив задовольнити
адміністративний позов у повному
Відповідач проти позовних вимог
заперечив, у судовому засіданні 12.03.2014
надав суду письмові заперечення, у яких
просив відмовити у задоволенні
адміністративного позову повністю.
Свої заперечення на адміністративний
позов відповідач обґрунтовує тим, що
позивачем не було надано до перевірки
всього переліку необхідних документів.
Також він посилався на те, що в
порушення пункту 3 підрозділу 4 розділу
ХХ Податкового кодексу України
позивачем у складі інших витрат за І
квартал 2012 року відображено 100%
від'ємного значення об'єкта
оподаткування попереднього звітного
періоду, замість 25%.
У судових засіданнях представник
відповідача заперечив проти позовних
вимог та просив суд відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача суд , -
В період з 14.10.2013 по 25.10.2013 Державною
податковою інспекцією у Печерському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві проведена документальна
планова виїзна перевірка Товариства з
обмеженою відповідальністю "Передові
Технології Плюс" з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.04.2011 по 31.12.2012, валютного та
іншого законодавства за період з 01.04.2011
Перевіркою встановлено, що на
порушення пункту 3 підрозділу 4 розділу
ХХ Податкового кодексу України
товариством віднесено до складу інших
витрат за І квартал 2012 року від'ємне
значення об'єкта оподаткування
попереднього звітного періоду
За результатами перевірки складено акт
№ 661/26-55-22-07/33/9/861 від 15.11.2013, яким
встановлено факт заниження позивачем
податку на прибуток за І квартал 2012
року на 1 027 585,00 грн.
03.12.2013 на підставі акта № 661/26-55-22-07/33/9/861
від 15.11.2013 прийнято податкове
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на прибуток на
загальну суму 1 284 481,00 грн., у тому числі
за штрафним (фінансовими) санкціями
(штрафами) на 256 896,00 грн.
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Передові Технології
Плюс" не погоджуючись з податковим
03.12.2013, вважаючи його протиправним та
таким, що підлягає скасуванню
звернулось з відповідним позовом до
суду.
Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд вважає позов таким, що
підлягає задоволенню з наступних
Пунктом 150.1 статті150 Податкового
кодексу України встановлено, що якщо
результатом розрахунку об'єкта
оподаткування платника податку з числа
резидентів за підсумками податкового
року є від'ємне значення, то сума такого
від'ємного значення підлягає включенню
до витрат першого календарного
кварталу наступного податкового року.
Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками півріччя, трьох кварталів
та року здійснюється з урахуванням
зазначеного від'ємного значення
попереднього року у складі витрат
таких податкових періодів наростаючим
підсумком до повного погашення такого
від'ємного значення.
Пунктом 3 підрозділу 4 розділу XX
Податкового кодексу України
встановлено, зокрема, що пункт 150.1
статті 150 цього Кодексу застосовується,
зокрема у 2012 - 2015 роках таким чином: якщо
результатом розрахунку об'єкта
оподаткування платника податку з числа
резидентів платників з доходом за 2011
рік 1 мільйон гривень та більше станом
на 01.01.2012 року є від'ємне значення (з
урахуванням від'ємного значення
об'єкта оподаткування за 2010 податковий
рік), то сума цього значення підлягає
включенню до витрат звітних
(податкових) періодів, починаючи з
першого півріччя і наступних звітних
періодів 2012 року, у розмірі 25 відсотків
суми такого від'ємного значення. У разі
якщо 25 відсотків суми від'ємного
значення об'єкта оподаткування не
погашається протягом цього і за
наслідками наступних податкових
періодів 2012 року, то непогашена сума
підлягає врахуванню при визначенні
податкових зобов'язань у наступних
податкових періодах.
Пункт 3 підрозділу 4 Розділу XX
Податкового кодексу України в
зазначеній редакції викладено
відповідно до Закону України «Про
внесення змін до Податкового кодексу
України щодо удосконалення деяких
податкових норм» від 24.05.2012, який набрав
чинності з 01.07.2012.
Частиною першою статті 58 Конституції
України встановлено, що
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.
Згідно з позицією Конституційного Суду
України, викладеної в рішенні № 1-рп/99
від 09.02.1999 частину першу статті 58
Конституції України щодо дії
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
нормативно-правовий акт, під час якого
вони настали або мали місце.
Таким чином пункт 3 підрозділу 4 Розділу
XX Податкового кодексу України в
редакції Закону України «Про внесення
змін до Податкового кодексу України
щодо удосконалення деяких податкових
норм» підлягає застосуванню щодо
правовідносин, які мали місце після
Аналогічна позиція викладена в ухвалах
Вищого адміністративного суду України
Податкова декларація за І квартал 2012
року була подана позивачем до
податкового органу 04.05.2012, тобто до
набрання чинності Законом України
«Про внесення змін до Податкового
кодексу України щодо удосконалення
деяких податкових норм», а отже, пункт 3
підрозділу 4 Розділу XX Податкового
кодексу України в редакції зазначеного
Закону не може врегульовувати порядок
декларування позивачем податку на
прибуток в зазначеній декларації.
З аналізу наявних в матеріалах справи
декларацій позивача з податку на
прибуток за 2011 рік та за І квартал 2012
року вбачається, що позивачем в рядку
06.5 "Від'ємне значення об'єкта
оподаткування попереднього звітного
періоду (податкового) року (від'ємне
значення рядка 07 Податкової декларації
за попередній звітний (податковий) рік)
та" та в рядку 07 "Об'єкт оподаткування
від усіх видів діяльності
(рядок01-рядок04)" декларації за 2011 рік
відображено однакове значення.
Щодо посилань відповідача на факт
ненадання позивачем суду первинних
документів, то суд звертає увагу на те,
що у даному випадку предметом
дослідження є не правомірність
визначення позивачем від'ємного
значення об'єкта оподаткування за 2011
рік, факт допущення позивачем порушень
вимог податкового законодавства при
визначенні якого також було
встановлено актом № 661/26-55-22-07/33/9/861 від
15.11.2013, у зв'язку з чим прийнято
податкове повідомлення - рішення №
відповідачем порушення позивачем
вимог пункту 3 підрозділу 4 Розділу XX
Податкового кодексу України в редакції
Законом України «Про внесення змін до
Податкового кодексу України щодо
удосконалення деяких податкових норм»
при поданні податкової декларації з
податку на прибуток за І квартал 2012
З огляду на зазначене суд дійшов
висновку про те, що позивачем не було
допущено порушення пункту 3 підрозділу
4 Розділу XX Податкового кодексу України
при поданні декларації з податку на
прибуток за І квартал 2012 року та в ній
правомірно, відповідно до положень
пункту 150.1 статті 150 Податкового
кодексу України, в редакції, яка діяла
на момент подання відповідної
декларації відображено в 06.5 "Від'ємне
значення об'єкта оподаткування
попереднього звітного періоду
(податкового) року (від'ємне значення
рядка 07 Податкової декларації за
попередній звітний (податковий) рік) та"
значення задеклароване в рядку 07
"Об'єкт оподаткування від усіх видів
діяльності (рядок01-рядок04)" декларації
Відповідно до частин першої та другої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
З урахуванням наведеного суд дійшов
висновку про те, що позовні вимоги щодо
скасування податкового повідомлення -
рішення №7 від 03.12.2013 є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до частин першої та третьої
статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.
Якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено. Позивачем
надано оригінал платіжних доручень про
сплату судового збору у сумі 458,81 грн.

З огляду на викладене, керуючись
вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов -
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві №7
від 03.12.2013.

3. Присудити з Державного бюджету
України за рахунок бюджетних
асигнувань за зобов'язаннями Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Передові
Технології Плюс" понесені ним витрати
по сплаті судового збору у розмірі 458,81
грн. (чотириста п'ятдесят вісім грн. 81
коп.).

Відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку для її апеляційного оскарження.
У разі апеляційного оскарження
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.П.
Огурцов

Постанова складена в повному обсязі
21.03.2014.