Справа № 524/632/14
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 р. Справа № 524/632/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Кременчуцького міськрайонного
центра зайнятості Полтавської області
на постанову Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 24.02.2014р. по
справі № 524/632/14

за позовом ОСОБА_1

до Кременчуцького міськрайонного
центра зайнятості Полтавської області

про зобов'язання надання статусу
безробітного,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до
суду з позовом до Кременчуцького
міськрайонного центру зайнятості
Полтавської області (далі - відповідач),
в якому просив суд:

- визнати незаконними дії відповідача
щодо відмови в наданні статусу
безробітного з виплатою допомоги;

- зобов'язати відповідача надати статус
безробітного з виплатою допомоги по
безробіттю з
10.01.2014 року.

Постановою Автозаводського районного
суду від 24.02.2014 року задоволено позов.

Визнано протиправними дії відповідача
по відмові в наданні позивачу статусу
безробітного з виплатою допомоги.

Зобов'язано відповідача надати
позивачу статус безробітного з
виплатою допомоги по безробіттю з
10.01.2014 року.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просив скасувати
постанову Автозаводського районного
суду від 24.02.2014 року та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив, що постанову винесено
з порушенням норм процесуального та
матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства дана
справа розглядається в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
доводів апеляційної скарги рішення
суду першої інстанції, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач по справі є інвалідом 2 групи
внаслідок трудового каліцтва.

В січні 2014 року позивач звернувся до
відповідача щодо надання статусу
безробітного.

Листом від 16.01.2014 року за №125
відповідачем було повідомлено
позивача про відмову йому у наданні
статусу безробітного та виплати
допомоги по безробіттю у зв'язку з
відсутності індивідуальної програми
реабілітації.

Наказом відповідача від 21.01.2014 року за
№НТ140121 позивачу було відмовлено у
наданні статусу безробітного.

Не погодившись з зазначеними рішеннями
відповідача, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про задоволення
позову суд першої інстанції виходив з
обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів частково погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Це право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними.

Згідно вимог ст. 43 Закону України "Про
зайнятість населення" статус
безробітного, зокрема, може набути:

1) особа працездатного віку до
призначення пенсії (зокрема на
пільгових умовах або за вислугу років),
яка через відсутність роботи не має
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів, готова та
здатна приступити до роботи;

2) інвалід, який не досяг встановленого
статтею 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пенсійного віку та
отримує пенсію по інвалідності або
соціальну допомогу відповідно до
законів України "Про державну
соціальну допомогу інвалідам з
дитинства та дітям-інвалідам" та "Про
державну соціальну допомогу особам,
які не мають права на пенсію, та
інвалідам".

Закон України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні"
визначає основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні і
гарантує їм рівні з усіма іншими
громадянами можливості для участі в
економічній, політичній і соціальній
сферах життя суспільства, створення
необхідних умов, які дають можливість
інвалідам ефективно реалізувати права
та свободи людини і громадянина та
вести повноцінний спосіб життя
згідно з індивідуальними
можливостями, здібностями і
інтересами.

Відповідно до ст. 18-1 вищевказаного
Закону інвалід, який не досяг
пенсійного віку, не працює, але бажає
працювати, має право бути
зареєстрованим у державній службі
зайнятості як безробітний.

Рішення про визнання інваліда
безробітним і взяття його на облік для
працевлаштування приймається центром
зайнятості за місцем проживання
інваліда на підставі поданих ним
рекомендації МСЕК та інших
передбачених законодавством
документів.

Колегія суддів зазначає, що подання або
наявність індивідуальної програми
реабілітації не передбачено приписами
Закону України "Про зайнятість
населення" для отримання статусу
безробітного з виплатою допомоги, а
тому позовні вимоги в частині визнання
незаконними дій відповідача щодо
відмови в наданні статусу безробітного
з виплатою допомоги є правомірними та
обґрунтованими.

Разом з тим колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції, приймаючи
рішення про задоволення позову в
частині зобов'язання відповідача
надати позивачу статус безробітного з
виплатою допомоги по безробіттю з
10.01.2014 року, перебрав на себе
повноваження органу центру зайнятості.

Таким чином рішення суду першої
інстанції в цій частині підлягає зміні,
виклавши третій абзац резолютивної
частини в наступній редакції, а саме:
зобов'язати Кременчуцький
міськрайонний центр зайнятості
розглянути питання щодо надання ОСОБА_1
статусу безробітного з виплатою
допомоги по безробіттю з 10.01.2014 року".

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції може вийти
за межі доводів апеляційної скарги в
разі встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

На підставі п.2 ч.1 ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право змінити постанову суду.

Згідно ч.2 ст.205 КАС України Суд
апеляційної інстанції за наслідками
розгляду апеляційної скарги може своєю
постановою змінити постанову суду
першої інстанції або прийняти нову
постанову, якими суд апеляційної
інстанції задовольняє або не
задовольняє позовні вимоги.

Отже колегія суддів дійшла висновку, що
постанова суду першої інстанції
підлягає зміні, а апеляційна скарга -
частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 205, 207,
209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцького
міськрайонного центру зайнятості
Полтавської області задовольнити
частково.

Постанову Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 24.02.2014 року по справі № 524/632/14
змінити, виклавши третій абзац
резолютивної частини в наступній
редакції, а саме: зобов'язати
Кременчуцький міськрайонний центр
зайнятості розглянути питання щодо
надання ОСОБА_1 статусу безробітного з
виплатою допомоги по безробіттю з
10.01.2014 року.

В іншій частині постанову
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
24.02.2014 року по справі № 524/632/14 залишити
без змін.

Постанова набирає законної сили
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі, та може бути
оскаржена шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Зеленський В.В.Судді
П’янова Я.В. Чалий І.С.