Справа № 2а-1729/11/2218
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-1729/11/2218

Головуючий у 1-й інстанції: Продан Б.Г.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

26 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 21 квітня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому про визнання дій
незаконними, стягнення моральної шкоди
заподіяної незаконними діями органів
державної влади, їх посадових осіб при
здійсненні ними своїх повноважень , -

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2010 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з адмніністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому про визнання дій
незаконними, стягнення моральної шкоди
заподіяної незаконними діями органів
державної влади, їх посадових осіб при
здійсненні ними своїх повноважень.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 21 квітня 2011 року позов
задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, позивачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
дочка позивача ОСОБА_3 є дитиною, яка
потерпіла від Чорнобильської
катастрофи (а.с.8,10).

ОСОБА_2 неодноразово зверталась із
заявами до управління Пенсійного фонду
в м. Хмельницькому про призначення
пенсії дитині-інваліду, яка потерпіла
від Чорнобильської катастрофи.

Листом від 05 липня 2010 року управління
Пенсійного фонду України в
м.Хмельницькому повідомило ОСОБА_2 про
призначення пенсії соціальної по
інвалідності на дитину-інваліда з 13
травня 2010 року.

Відповідно до змісту листа від 26 травня
2010 року № 758/ф-12 у призначенні пенсії
відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо визнання дій
управління Пенсійного фонду України в
м.Хмельницькому незаконними в частині
відмови в призначенні пенсії дитині-
інваліду ОСОБА_3, так як пенсію
призначено з 13 травня 2010 року, а 26
травня 2010 року відповідачем у
призначенні пенсії відмовлено.

Колегія суддів апеляційної інстанції
також погоджується з висновком суду
першої інстанції про відсутність
підстав для задоволення вимог позивача
про відшкодування моральної шкоди з
наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 21 КАС
України вимоги про відшкодування
шкоди, заподіяної протиправними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір.

Статтею 56 Конституції України
встановлено, що кожен має право на
відшкодування за рахунок держави чи
органів місцевого самоврядування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої незаконними рішеннями, діями
чи бездіяльністю органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб при здійснені ними
своїх повноважень.

У Постанові Пленуму Верховного Суду
України, від 31.03.1995, № 4 "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди"
зазначено, що під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням під
слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин.

Обов'язок по відшкодуванню моральної
шкоди виникає лише за умови, що
моральні страждання особи, або втрата
нею нормальних життєвих зв'язків, або
необхідність додаткових зусиль для
організації свого життя стали
наслідками порушення законних прав
особи.

Зважаючи на те, що позивач не довів суду
першої інстанції наявність заподіяної
шкоди у вигляді душевних переживань та
страждань, яких зазнав у зв'язку з
такими діями відповідача, не навів
переконливих мотивів в обґрунтування
зазначеної суми колегія суддів вважає,
що позов в цій частині задоволенню не
підлягає.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198,
статті 200 КАС України, суд апеляційної
інстанції залишає скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги
ОСОБА_2 не спростовують висновків суду
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції ухвалив
оскаржуване рішення відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, а тому
підстави для його скасування або зміни
відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити
без задоволення, а постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 21 квітня 2011
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Загороднюк А.Г.

Судді
Біла Л.М.

Матохнюк Д.Б.