Справа № 2-а-7714/11/1510
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-7714/11/1510

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Бурнусус Олександр Олексійович

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційні
скарги ОСОБА_1 та Управління Пенсійного
фонду України в м. Ізмаїлі Одеської
області на постанову Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 29 серпня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі Одеської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

16 червня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі Одеської області про
визнання протиправними дій
відповідача щодо проведення
перерахунку пенсії з порушеннями норм
законодавства як особі, що постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Постановою Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 29 серпня 2011 року позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
Одеської області щодо відмови в
перерахунку ОСОБА_1 щомісячної
державної та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, передбачену
ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 01 січня 2011 року по 16
червня 2011 року. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
Одеської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1 як
постраждалій внаслідок Чорнобильської
катастрофи, віднесеній до 1-ї категорії
інваліду 2-ї групи державної пенсії
відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за
віком та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком з 01 січня
2011 року по 16 червня 2011 року, з
урахуванням раніше виплачених сум за
вказаний період. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, ОСОБА_1 в
апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права,
що є підставою для скасування
постанови суду першої інстанції з
винесенням нової постанови про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, Управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
Одеської області в апеляційній скарзі
зазначає, що судом першої інстанції
порушено норми матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції з винесенням нової постанови
про відмову у задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

Судом першої інстанції справа була
розглянута в порядку скороченого
провадження, в зв'язку з чим, відповідно
до ч. 8 ст. 183-2 КАС України апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції розглядається апеляційним
судом в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційних скарг, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, віднесена до 1 категорії що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 та вкладкою НОМЕР_2, є інвалідом
2-ї групи захворювання пов'язане з
впливом радіації Чорнобильської АЕС,
що підтверджено довідкою до акту
огляду МСЕК серії 2-18 ОД №072122 від 10.11.2010
року, інвалідність встановлена на
строк до 01.12.2013 року.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з наявності у позивача права на
отримання державної пенсії, розмір
якої у відповідності до ст. 50, ч. 4 ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має становити не менше 8
мінімальних пенсій за віком,
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції та
зазначає наступне.

Відповідно до статті 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Стаття 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачає, що особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
відповідних розмірах, зокрема
інвалідам 2 групи - 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком. Виплата
зазначеної пенсії відповідно до статті
53 даного Закону здійснюється повністю
незалежно від заробітку, пенсії чи
іншого доходу.

Згідно частини третьої статті 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
обчислення і призначення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсія у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
із заробітку за межами зони відчуження
провадиться на загальних підставах
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Частина 4 статті 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачає, що в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчим по 2
групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком. Приписи зазначеної
норми співпадають з приписами пункту 4
Порядку обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
що затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 30 жовтня 1997 року
№ 523 (з наступними змінами та
доповненнями).

Відповідно до статті 67 Закону України
«Про статус і соціальний Захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка набула
чинності 01 листопада 2006 року, у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 розмір
щомісячної компенсації сім'ям за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

За чинним законодавством, розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими статті 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Тому, колегія суду не бере до уваги
положення частини 3 статті 28
зазначеного Закону, з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом 1 частини 1 цієї
статті, застосовується виключно для
визначення розмірів пенсії,
призначених згідно з цим Законом,
оскільки наявність такої норми та
відсутність іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачем
конституційної гарантії, встановленої
статті 46 Конституції України та права
на отримання доплати до пенсії,
передбаченої статтями 54, 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, вирішуючи даний
спір суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що при розрахунку
державної та додаткової пенсій,
передбачених статтями 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
необхідність здійснення перерахунку
державної та додаткової пенсії ОСОБА_1
як постраждалій внаслідок
Чорнобильської катастрофи, віднесеній
до 1-ї категорії інваліду 2-ї групи
державної пенсії відповідно до вимог
ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 8-ми мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком з 01 січня
2011 року по 16 червня 2011 року, з
урахуванням раніше виплачених сум за
вказаний період.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України та не приймає доводи,
наведені в апеляційній скарзі про те,
що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та не допустив порушень норм
матеріального і процесуального права
при вирішенні справи, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують.

За таких обставин, апеляційні скарги
ОСОБА_1 та Управління Пенсійного фонду
України в м. Ізмаїлі Одеської області
не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 183-2, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
Одеської області - залишити без
задоволення, а постанову Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 29 серпня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
постановлення, є остаточною та
оскарженню не підлягає згідно ч. 10 ст.
183-2 КАС України.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов