Справа № 2-а-5-1677/10/1423
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 р.м.ОдесаСправа №
2-а-5-1677/10/1423

Категорія: 10.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Алєйніков Володимир Олександрович

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду в складі:

Судді доповідача - Потапчука
В.О.

суддів - Семенюк
Г.В.

- Коваля М.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Департаменту праці та
соціального захисту населення
Миколаївської міської ради на
постанову Центрального районного суду
м. Миколаєва від 01 лютого 2012 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Департаменту праці та
соціального захисту населення
Миколаївської міської ради про
визнання відмови протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

18 листопада 2009 року ОСОБА_2 звернулась
до суду з адміністративним позовом до
Департаменту праці та соціального
захисту населення Миколаївської
міської ради та просить визнати дії
відповідача по нарахуванню і виплаті
їй щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку до закінчення строку
передбаченого законом з 01 січня 2008
року.

При цьому посилається на те, що вона є
матір'ю дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
виховується та проживає в її родині та
має право отримувати допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. Державна соціальна
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку їй
призначалась та виплачувалась в менших
ніж передбачено законом розмірах.

01 листопада 2011 ОСОБА_4 звернулася до
Департаменту праці та соціального
захисту населення в м. Миколаєві про
перерахунок та належну виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, але
відповідач відмовив їй в перерахунку і
така відмова є протиправною.

Постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 01 лютого 2011 року
позов задоволено частково. Визнано
неправомірними дії Департаменту праці
та соціального захисту населення
Миколаївської міської ради щодо
обрахування та виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 01 січня 2009
року по 24 жовтня 2010 року. Зобов'язано
Департамент праці та соціального
захисту населення Миколаївської
міської ради здійснити перерахунок
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, що
виплачувалась, за період з 01 січня 2009
року по 24 жовтня 2010 року, обчисливши її
у ці періоди у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років, та
виплатити визначену різницю.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідачем подано
апеляційну скаргу, у якій зазначено, що
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
у зв'язку з чим апелянт просить
скасувати оскаржувану постанову та
ухвалити нову, якою відмовити у
задоволенні позову.

Оскільки від усіх осіб, які беруть
участь у справі, відсутні клопотання
про розгляд справи за їх участю, то
колегія суддів приходить до висновку
про можливість розгляду справи в
порядку письмового провадження
відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, колегія приходить
до висновку про те, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 на час народження дитини не була
застрахована на випадок тимчасової
втрати працездатності та що після
народження дитини у 2007 році позивач
отримувала державну допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» , що дорівнює різниці
між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень.

При вирішенні питання суд першої
інстанції дійшов до висновку про
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, що виплачувалась, за період з 01
січня 2009 року по 24 жовтня 2010 року,
обчисливши її у ці періоди у розмірі
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, та виплатити визначену
різницю.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції в
частині визначення періоду проведення
виплат виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України
«Про державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії» від 05.10.2000
р. державні соціальні гарантії -
встановлені законами мінімальні
розміри соціальної допомоги, які
забезпечують рівень життя не нижчий
від прожиткового мінімуму.

Ст. 19 Закону України «Про державні
соціальні стандарти та державні
соціальні гарантії» встановлює, що
державні соціальні гарантії є
обов'язковими для всіх державних
органів, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ і
організацій незалежно від форми
власності.

У відповідності до ст.46 Закону України
„Про Державний бюджет України на 2009
рік", ст.45 Закону України „Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів погоджується з позицією
суду першої інстанції, що відповідач,
при розрахунку та виплаті державної
допомоги, повинен керуватися ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми».

Разом з тим, з матеріалів справи
колегія суддів вбачає, що відповідач,
при обчисленні та виплаті такої
допомоги, застосував дію постанови
Кабінету Міністрів України від 27.12.2001
року № 1751. нараховуючи та виплачуючи
позивачці 130 гривень щомісячно, що
порушує вимоги Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», яким вже встановлено
розмір такої допомоги, і яким він
повинен був керуватися.

Зазначена постанова Кабінету
Міністрів України протирічить
зазначеному Закону, тому не повинна
застосовуватися в цьому випадку. Отже,
дії відповідача є протиправними.

Колегія суддів також зазначає, що
позивач у своїй позовній заяві просила
задовольнити її позовні вимоги з 01
січня 2008 року.

Оскільки ст. 99 КАС України початок
перебігу строку звернення до суду
пов'язує не тільки з датою коли особа
дізналась про порушені права, а й з
часом коли особа повинна була
дізнатись про порушення своїх прав,
колегія суддів дійшла до висновку про
недотримання позивачем строку
звернення до суду, оскільки рішення
Конституційного Суду України від 09
липня 2007 року № 6-рп/2007 від 22 травня 2008
року № 10-рп/2008 були оприлюднені у
встановленому порядку, у засобах
масової інформації широко
висвітлювалось питання захисту
категорії пенсіонерів, які мають
статус «дитина війни», а правова
необізнаність та відсутність з боку
позивача будь яких звернень до
відповідача з питань розміру
підвищення до пенсії не є доказом
дотримання строків звернення до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк (в
редакції що діяла на момент виникнення
правовідносин), який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову.

Колегія суддів враховуючи положення
ст. ст. 99, 100 КАС України вважає за
необхідне задовольнити вимоги
позивача починаючи з 18 листопада 2008
року.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.201 КАС
України - підставою для зміни постанови
або ухвали суду першої інстанції є
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 183-2, 197, 198, 201, 205, 207
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту праці
та соціального захисту населення
Миколаївської міської ради -
задовольнити частково, а постанову
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 01 лютого 2012 року -
змінити, виклавши резолютивну частину
судового рішення в наступній редакції:

«Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії
Департаменту праці та соціального
захисту населення Миколаївської
міської ради щодо невиплати ОСОБА_2
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
встановлену ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» в
розмірі не менше прожиткового
мінімуму, встановленого для дітей
віком до 6 років починаючи з 18 листопада
2008 року по 24 жовтня 2010 року.

Зобов'язати Департамент праці та
соціального захисту населення
Миколаївської міської ради виплатити
ОСОБА_4 допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у
розмірі, встановлену ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» в розмірі не менше
прожиткового мінімуму, встановленого
для дітей віком до 6 років починаючи з 18
листопада 2008 року по 24 жовтня 2010 року з
урахуванням виплачених сум.

Відмовити у задоволенні іншої частини
позивних вимог.»

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:
Потапчук В.О.

Судді:
Семенюк Г.В.

Коваль М.П.