Справа № 805/2368/13-а
Суддя: Стойка В. В.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 р.
Справа №805/2368/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 11:20

Донецький окружний адміністративний
суд у складі

головуючого судді
Стойки В.В

при секретарі судового засідання
Нетреба А.Ю.

за участю

представника позивача
Капітонова В.І.

представника відповідача
Козлової О.Л.

розглянувши позовну заяву Державного
підприємства «Селидіввугілля» до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Селидове про визнання дій
протиправними та скасування
розрахунків, -

керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 161, 162, 163,
256 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

В С Т А Н О
В И В:

Позивач звернувся до суду із позовною
заявою до Управління Пенсійного фонду
України у м. Селидове про визнання дій
протиправними та скасування
розрахунків.

В обґрунтування позовних вимог, з
урахуванням їх уточнень, позивач
посилається на те, що 16.01.2013р. Державним
підприємством «Селидіввугілля»
Відокремлений підрозділ «Шахта
«Курахівська» були отримані
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій
призначених відповідно до ч.2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №
1058-IV в частині пенсій, призначених
відповідно до п. «а» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» від
05.11.1991р. № 1788-ХІІ, крім працівників
безпосередньо зайнятих повний робочий
день на підземних роботах з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників, які було надіслано
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Селидове листом №02-76/63 від 08.01.2013р.

Позивач не згоден з діями Управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
з включення до розрахунку витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
особам, що набули право на пільгову
пенсію до 01.01.2004р., просить визнати їх
протиправними, а розрахунки № 02-59/3301
від 03.01.2013р., № 02-59/3297 від 03.01.2013р., №
02-59/3205 від 03.01.2013р., № 02-59/3206 від 03.01.2013р.,
№ 02-59/3207 від 03.01.2013р., № 02-59/46 від 04.01.2013р.,
№ 02-59/47 від 04.01.2013р., № 02-59/48 від 04.01.2013р.,
№ 02-59/52 від 04.01.2013р. скасувати, оскільки
відповідно до п.2 Прикінцевих положень
Закону № 1058-IV для відшкодування витрат
на виплату пенсій для осіб, що здобули
право на пенсію до набуття чинності цим
Законом, зберігається такий самий
порядок, що діяв до 01.01.2004 року. Тобто, до
набуття чинності Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», витрати Пенсійного фонду
України на виплату та доставку
пільгових пенсій особам, що працювали
на роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком №1, підприємствами не
відшкодовувались.

Також позивач просив суд визнати
протиправними дії відповідача з
пред'явлення ВП «Шахта «Курахівська»
ДП «Селидіввугілля» розрахунків №
02-59/48 від 04.01.2013р. та № 02-59/3217 від 03.01.2013р.
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій на 2013 рік та скасувати
їх, оскільки в них зазначено
підприємство - Управління по
монтажу, демонтажу та ремонту
гірничошахтного обладнання в/о
«Селидіввугілля» (далі - УМДО), але
позивач не є його правонаступником.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги в
повному обсязі, надавши пояснення
аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступне.

Відповідно до положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» № 1058-IV,
підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затверджених Кабінетом Міністрів
України.

16.01.2013 р. Державним підприємством
«Селидіввугілля» Відокремлений
підрозділ «Шахта «Курахівська» були
отримані розрахунки фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій призначених відповідно до ч.2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині
пенсій, призначених відповідно до п.
«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» крім працівників
безпосередньо зайнятих повний робочий
день на підземних роботах з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників, які було надіслано
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Селидове.

Позивач з наданими розрахунками не
згоден, посилаючись на п.2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV, відповідно до
якого для відшкодування витрат на
виплату пенсій для осіб, що здобули
право на пенсію до набуття чинності цим
Законом, зберігається такий самий
порядок, що діяв до 01.01.2004 року. Тобто,
до набуття чинності Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», витрати
Пенсійного фонду України на виплату та
доставку пільгових пенсій особам, що
працювали на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком №1, підприємствами не
відшкодовувались.

На думку позивача, на підставі Закону
України № 1058-IV, не повинні
відшкодовуватись витрати Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пільгових пенсій особам, що працювали
на роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1.

Крім того, позивач посилається на те, що
в пред'явлених ВП «Шахта «Курахівська»
ДП «Селидіввугілля» розрахунках №
02-59/48 від 04.01.2013р. та № 02-59/3217 від 03.01.2013р.
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій на 2013 рік зазначено
підприємство - Управління по монтажу,
демонтажу та ремонту гірничошахтного
обладнання в/о «Селидіввугілля» (далі -
УМДО), яке було ліквідовано, та позивач
не його правонаступником.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» визначено, що на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи, зокрема: працівники зайняті
повний робочий день на роботах за
списком №1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць
(пункт «а» ст. 13 Закону), за списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць (пункт «б» ст. 13
Закону) та інші (пункти «в» - «з» ст. 13
Закону).

Відповідно до Законів України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» постановою правління
Пенсійного фонду від 19 грудня 2003 року №
21-1 затверджено Інструкцію про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України. Інструкція набрала чинності 27
січня 2004 року.

Вказана Інструкція визначає процедуру
реєстрації та обліку платників внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, обчислення і
сплати страхових внесків та інших
платежів до бюджету Пенсійного фонду
України підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форм
власності, виду діяльності і
господарювання та фізичними особами,
нарахування і сплати фінансових
санкцій та пені, подання
страхувальниками звітності
управлінням Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах.

Пункт 6 Інструкції регулює питання
відшкодування підприємствами витрат
Пенсійного фонду України на виплату і
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, відповідно до
частини 2 «Прикінцевих положень»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Згідно з п.п. 6.1. п. 6
Інструкції ці розміри становлять для
платників, зазначених у підпункті 2.1.1
пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
працівникам, зайнятим повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком №1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, крім працівників, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, у таких
розмірах, зокрема:

80 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2010
році;

90 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2011
році;

100 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених з 2012
року.

Відповідно до п. п. 6.4 п. 6 Інструкції
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
«Прикінцевих положень» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Згідно з п.п. 6.8 п. 6 Інструкції
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Відповідно до п.п. 6.10. п. 6 Інструкції
відшкодування сум фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Обов'язок відшкодування відповідачем
коштів пов'язаний виключно з фактом
понесення певних витрат Пенсійним
фондом України.

Як було встановлено у судовому
засіданні та підтверджено матеріалами
справи, особам зазначеним в спірних
розрахунках було призначено пенсію до
набрання чинності Закону № 1058-IV.

За змістом пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, роботах з особливо шкідливими
й важкими умовами праці за списком № 1
та на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через такі фонди особам, зазначеним в
абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом № 1788-XII. У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абзацу четвертого
підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку про те, що із набранням
чинності Законом № 1058-IV (з 1 січня 2004
року) витрати на виплату та доставку
пенсій, призначених на підставі пункту
«а» частини першої статті 13 Закону №
1788-XII особам, які були зайняті на
роботах за списком № 1, покриваються
підприємствами та організаціями.
Обов'язок підприємств та організацій з
відшкодування понесених ПФУ після 1
січня 2004 року витрат на виплату і
доставку зазначених пенсій не
пов'язаний із датою призначення такої
пенсії чи часом набуття необхідного
для цього пільгового стажу.

Винятком із цього правила є лише
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій особам, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України,
призначених з урахуванням вимог статті
14 Закону № 1788-ХІІ.

Як вже неодноразово наголошувалось
судом пенсії по спірним розрахункам
було призначено на підставі до п. «а»
ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Отже, доводи позивача щодо
протиправності дій та скасування
спірних розрахунків з підстав
призначення пенсій зазначених в них
особам до набрання чинності Закону №
1058-IV не обґрунтовані, а тому суд вважає,
що позовні вимоги в цій частині
задоволенню не підлягають.

Стосовно інших позовних вимог
позивача про визнання протиправними та
скасування розрахунків № 02-59/48 від
04.01.2013р. та № 02-59/3217 від 03.01.2013р.
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій на 2013 рік суд зазначає
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи
серед пред'явлених відповідачем
розрахунків витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за списком
№1 на 2013р. до позивача ДП
«Селидіввугілля» в особі ВП «Шахта
«Курахівська» були пред'явлені
розрахунки № 02-59/48 від 04.01.2013р. та №
02-59/3217 від 03.01.2013р., в яких зазначено
підприємство якому цій розрахунки
пред'являються - Управління по монтажу,
демонтажу та ремонту гірничошахтного
обладнання.

Відповідно до наказу Державної
холдингової компанії «Селидіввугілля»
№ 5 від 28.01.1997р. було прийнято рішення
про ліквідацію структурної одиниці в/о
«Селидіввугілля» - Управління по
монтажу, демонтажу та ремонту
гірничошахтного обладнання.

Згідно з п.10 Наказу № 5 від 28.01.1997р.
Державної холдингової компанії
«Селидіввугілля» правонаступником з
фінансових зобов'язань УМДО є шахта
«Гірник».

Наказом № 19 від 28.02.1995р. за погодженням
з Мінвуглепром України з 01.03.1995р. шахта
«Гірник» була приєднана до шахти
«Курахівська» та утворено на їх базі
шахтоуправління «Курахівське».

Відповідно до Наказу Міністерства
вугільної промисловості України №93
від 16.03.2000р. шахту «Гірник» було
ліквідовано. Правонаступником була
визнана ДК
«Укрвуглереструктурізація».

Отже, УМДО було ліквідовано 28.01.1997р., що
підтверджується витягом з ЄДРПОУ,
виданим Головним управлінням
статистики у Донецькій області №
14/4-23/822 від 18.11.2009р.

Відповідно до ст.609 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
ліквідацією юридичної особи (боржника
або кредитора), крім випадків, коли
законом або іншими
нормативно-правовими актами виконання
зобов'язання ліквідованої юридичної
особи покладається на іншу юридичну
особу, зокрема за зобов'язаннями про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю.

Суд зазначає, що в матеріалах справи
відсутні будь які докази на
підтвердження того, що зобов'язання
Управління по монтажу, демонтажу та
ремонту гірничошахтного обладнання
покладені на позивача внаслідок
правонаступництва.

З урахуванням викладеного суд дійшов
висновку, що оскільки позивач не є
правонаступником Управління по
монтажу, демонтажу та ремонту
гірничошахтного обладнання
пред'явлення йому спірних розрахунків
№ 02-59/48 від 04.01.2013р. та № 02-59/3217 від
03.01.2013р. є безпідставним, а тому суд
вважає, що позовні вимоги в частині
визнання їх протиправними та
скасування підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи всім формам
дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи вищевикладене
суд вважає, що позовні вимоги
Державного підприємства
«Селидіввугілля» до Управління
Пенсійного фонду України у м. Селидове
про визнання дій протиправними та
скасування розрахунків підлягають
частковому задоволенню в частині
визнання протиправними та скасування
спірних розрахунків № 02-59/48 від 04.01.2013р.
та № 02-59/3217 від 03.01.2013р.

Керуючись статтями 8, 9, 10, 11, 159, 160, 161, 162,
163, 256 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державного
підприємства «Селидіввугілля» до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Селидове про визнання дій
протиправними та скасування
розрахунків задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати
розрахунки Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецької області №02-59/48
від 04.01.2013р. та №02-59/3217 від 03.01.2013р.
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій на 2013 рік, пред'явлених
Відокремленому підрозділу «Шахта
«Курахівська» Державного підприємства
«Селидіввугілля».

В решті позовних вимог відмовити.

Вступна та резолютивна частина
постанови проголошена у судовому
засіданні 06 березня 2014 року у
присутності представників позивача та
відповідача.

Повний текст постанови виготовлений 11
березня 2014 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення постанови апеляційної
скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції. Якщо постанову
було проголошено у відсутності особи,
яка бере участь у справі, то строк
подання заяви про апеляційне
оскарження обчислюється з дня
отримання нею копії постанови.

Суддя
Стойка В. В.