Справа № 520/17578/13-а
Суддя: Огренич І. В.
Дата ухвалення: 2014-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2-а/520/68/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2014 року Київський районний суд м.
Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

при секретарі - Камінській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Одеси про
скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги,
просить зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Одеси призначити йому пенсію
відповідно до Закону України «Про
державну службу» з 04 жовтня 2013 року в
розмірі 8940 гривень, а з 01 грудня 2013 року
в розмірі 9490 гривень та виплачувати її
у подальшому, при підрахуванні
заробітку необхідного для призначення
пенсії зарахувати до посадового окладу
ОСОБА_1 надбавку 25% за вислугу років,
також просить, у разі набрання
постанови суду чинності, повернути
йому кошти, що утримувались з його
пенсії на підставі його заяви від 06
грудня 2013 року та допустити негайне
виконання постанови. При цьому позивач
посилається на те, що у березні 2001 року
він був призначений на посаду судді
Джанкойського місткого суду АР Крим, з
листопада 2004 року працював суддею
Одеського апеляційного господарського
суду. 19 вересня 2013 року позивач був
звільнений з посади судді, у зв'язку з
досягненням 65 років, при цьому стаж
державної служби складає 19 років. З 04
жовтня 2014 року ОСОБА_1 була призначена
максимальна пенсія державного
службовця в сумі 8940 гривень, яку він
отримав за жовтень-листопад 2013 року.
Разом з тим, при підрахуванні
заробітку, необхідного для призначення
пенсії держслужбовцю, не була
зарахована 40% надбавка до посадового
окладу судді. Позивач зазначив, що 10
грудня 2013 року ним було отримано
рішення управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м. Одеси
№831989 про відмову в переході на пенсію,
відповідно до Закону України «Про
державну службу». Позивач вважає, що
йому було безпідставно відмовлено в
переході з пенсії за віком на пенсію
державного службовця та не зараховано
25% надбавки, оскільки йому 65 років, він
має 47 років трудового стажу та 19 років
державної служби і, на день звільнення,
працював на посаді державного
службовця, що дає йому право для
переходу на пенсію державного
службовця.

У судове засідання позивач не з'явився,
надав заяву про розгляд справи за його
відсутністю.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, повідомлявся,
надав заяву про розгляд справи за їх
відсутністю, 21 березня 2014 року надав до
суду заперечення на позов в яких просив
у задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 відмовити у повному
обсязі.

Вивчивши матеріали справи суд
приходить до наступного.

Як встановлено у судовому
засіданні, позивач , відповідно до
Постанови Верховної Ради України від 19
вересня 2013 року за № 604-VІІ, був
звільнений з посади судді Одеського
апеляційного господарського суду, у
зв'язку із досягненням 65 років.

Згідно до наказу в.о. голови
Одеського апеляційного господарського
суду за №139-к від 01 жовтня
2013 року, ОСОБА_1 за вищезазначених
підстав, було відраховано зі штату
Одеського апеляційного господарського
суду.

Як вбачається з листа УПФ України
в Київському районі м. Одеси від 20
грудня 2013 року, за документами
пенсійної справи з 02 серпня 2008 року
позивач отримував пенсію за віком,
згідно Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». За заявою позивача від 04
жовтня 2003 року ОСОБА_1 переведено на
пенсію за віком за нормами Закону
України «Про державну службу» з 04
жовтня 2013 року та пенсійну справу
позивача було направлено на перевірку
в порядку контролю до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Одеській області. В результаті
перевірки встановлено, що пенсія
відповідно до Закону України «Про
державну службу» призначена
безпідставно, оскільки ст. 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» передбачено право на
призначення пенсії за нормами Закону
суддям, які вийшли у відставку.

У зв'язку з наведеним, рішенням
управління ПФУ в Київському районі м.
Одеси від 06 грудня 2013 року за № 831989,
позивачу було відмовлено в призначені
пенсії як державному службовцю з
посиланням на те, що він, як суддя, не
вийшов у відставку, відповідно до ст. 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», а його було звільнено у
зв'язку з досягненням 65 років, а тому
право на пенсію за віком згідно Закону
України «Про державну службу» у нього
відсутнє.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» має право подати заяву про
відставку суддя, який має стаж роботи
на посаді судді не менше двадцяти
років, що визначається статтею 131 цього
Закону.

З трудової книжки позивача
вбачається, що стаж роботи ОСОБА_1 на
посаді судді - 12 років 6 місяців 14 днів,
тобто він не мав права, відповідно до
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів», подати заяву про
відставку.

Відповідно до ст. 23 Закону України
«Про державну службу» граничний вік
перебування на державній службі
становить 65 років.

Згідно п.3 ч.1 ст. 30 Закону України
«Про державну службу» підставою
припинення державної служби є
досягнення державним службовцем
граничного віку проходження державної
служби.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу» на одержання пенсії
державних службовців, у тому числі,
мають право чоловіки, які досягли
віку 62 роки, та жінки, які досягли
пенсійного віку, встановленого
статтею 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за наявності страхового
стажу, необхідного для призначення
пенсії за віком у мінімальному розмірі,
передбаченого абзацом першим частини
першої статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців.

Згідно довідки Одеського
апеляційного господарського суду
№07-24/363/2014 від 26 лютого 2014 року, стаж
роботи ОСОБА_1, який обчислюється
відповідно до Закону України «Про
державну службу», Порядку обчислення
стажу державної служби, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 03 травня 1994 року №283 та який
прирівнюється до стажу державної
служби складає 19 років 10 місяців 15 днів.

Відповідно до п.2 Порядку
обчислення стажу державної служби,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 03 травня 1994 року
№283 до стажу державної служби
зараховується робота на посадах
суддів.

Згідно до ст. 2 Закону України «Про
військовий обов'язок та військову
службу» військова служба
зараховується до стажу державної
служби.

Також, відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 03
травня 1994 року №283 зараховується в
стаж державної служби робота на
посадах керівних працівників і
спеціалістів державних органів
колишніх УРСР та інших республік, а
також колишнього СРСР згідно з
додатком.

Крім того, відповідно до ст. 33 Закону
України «Про державну службу» надбавка
за вислугу років виплачується
державним службовцям щомісячно у
відсотках до посадового окладу з
урахуванням доплати за ранг і залежно
від стажу державної служби у таких
розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років -
15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25,
понад 20 років - 30, понад 25 років - 40
відсотків.

Тобто, при стажі державної служби
ОСОБА_1 більше 19 років передбачена
надбавка за вислугу років у розмірі 25%
до посадового окладу.

При таких обставинах, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
призначення йому пенсії, відповідно до
Закону України «Про державну службу»
та зарахування до посадового окладу 25%
надбавки за вислугу років, підлягають
задоволенню.

Щодо вимог позивача про виплату пенсії
у подальшому та повернення йому коштів,
що утримувались з його пенсії у разі
набрання постановою законної сили,
слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст.2
КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Отже, зі змісту наведеної імперативної
норми вбачається, що рішення суду не
може прийматись як застереження від
будь-яких порушень, та не може бути
умовним, а розглядати справи та
приймати рішення на майбутнє,
приймаючи за наявне неіснуючі
порушення, суперечить приписам чинного
законодавства України.

Захист прав, свобод та інтересів осіб є
наступним, тобто передбачає наявність
встановленого судом факту їх
порушення. Таким чином, вимоги позивача
відносно зобов'язання відповідача
сплачувати пенсію в подальшому, є
безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 256 КАС України негайно
виконуються постанови суду, в тому
числі, про присудження виплати пенсій,
інших періодичних платежів з
Державного бюджету України або
позабюджетних державних фондів - у
межах суми стягнення за один місяць.

При таких обставинах, суд вважає, що
уточнені позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 11, 13, 69,71,94,159, 160, 161, 162,
163,256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Київському районі м.
Одеси призначити ОСОБА_1 пенсію
відповідно до Закону України «Про
державну службу» з 04 жовтня 2013 року в
розмірі 8940 гривень, а з 01 грудня 2013 року
в розмірі 9490 гривень та зарахувати до
посадового окладу ОСОБА_1 25% надбавки за
вислугу років.

Допустити негайне виконання постанови
суду у межах суми стягнення за один
місяць.

В іншій частині позовні вимоги
залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Огренич І. В.