Справа № 804/13555/13-а
Суддя: Власенко Денис Олександрович
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВласенка Д.О. при
секретаріПасічнику Т.В. за участю:
представника позивача
представник відповідача Харламова Д.В.
Шевченко А.І. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
Приватного науково-виробничого
підприємства "ППА Комлекс" до
Лівобережної міжрайонної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
Приватне науково-виробниче
підприємство "ППА Комлекс" звернулось
до Лівобережної міжрайонної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, в якому просило визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення форми «Р» №
Лівобережною об'єднаною державною
податковою інспекції м.
Дніпропетровська Державної податкової
служби відносно Приватного
науково-виробничого підприємства "ППА
Комлекс" (код ЄДРПОРУ 31292357) про
збільшення грошового зобов'язання з
податку на додану вартість з
вироблених в Україні товарів (робіт,
(тридцять п'ять тисяч сто) грн. 00 коп., за
штрафними санкціями на суму 8 775 (вісім
тисяч сімсот сімдесят п'ять) грн. 00 коп.
В обґрунтування позовних вимог позивач
не погоджується з висновками акту
перевірки Лівобережної міжрайонної
державної податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області № 2247/22-531292357 від 06.06.2013 року про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ПП
НВП «ППА Комплекс», на підставі якого
було винесено оскаржуване податкове
повідомлення - рішення, у зв'язку з чим
просить задовольнити позов.
Відповідач надав заперечення на позов
відмовити в його задоволенні,
посилаючись на висновки
вищезазначеного акту перевірки. Крім
того, зазначив, що стосовно
контрагентів позивача ТОВ «Ферит - Д»
та ТОВ «Ривс» проводиться досудове
розслідування у кримінальному
за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205
Кримінального кодексу України (за
фактом вчинення фіктивного
підприємництва) та кримінального
правопорушення , передбаченого ч. 3 ст.
212 КК України (за фактом ухилення від
сплати податків посадовими особами
низки підприємств у т.ч. і ТОВ «Феріт -
Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 19.12.2013р. у
Головного слідчого управління
Міністерства доходів та зборів України
інформацію щодо стану досудового
розслідування у кримінальному
ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205
Кримінального кодексу України (за
фактом вчинення фіктивного
підприємства) та кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212
Кримінального кодексу України (за
фактом ухилення від сплати податків
посадовими особами ТОВ "Ферит-Д" (код
Від Головного слідчого управління
Міністерства доходів та зборів
України, 27.01.2014 на адресу
адміністративного суду надійшов лист,
в якому повідомляється, що у межах
проведення досудового розслідування у
кримінальному провадженні від 15.01.2013р.
розслідування відносно службових осіб
ТОВ «Феріт - Д» та ТОВ «Ривс» за
ознаками кримінального правопорушення
передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,
внесеного до Єдиного реєстру судових
розслідувань 23.01.2013р. В подальшому, на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, 28.10.2013
ГСУ фінансових розслідувань
Міністерства доходів та зборів України
винесено постанову про закриття
відносно службових осіб ТОВ «Феріт - Д»
та ТОВ «Ривс», у зв'язку з відсутністю в
їх діях ознак кримінального
правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 212
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити позов у повному
обсязі, посилаючись на обставини, які
викладені у позовній заяві.
Представник відповідача заперечував
проти позову, просив відмовити в
задоволенні позовних вимог.
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, на яких ґрунтуються
вимоги позову, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступні обставини
справи та надав їм правову оцінку.
З матеріалів справи вбачається, що на
підставі наказу Лівобережної МДПІ м.
Дніпропетровська № 602 від 24.05.2013р.,
старшим державним податковим
ревізором - інспектором відділу
планування, організації податкового
контролю та аналітичної роботи
управління податкового контролю
Лівобережної МДПІ м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області ДПС
Макарчук Є.А., відповідно до п. 79.2. ст. 79,
п.п. 78.1.1 ст. 78 Податкового кодексу
України, була проведена документальна
позапланова невиїзна перевірка
Приватного науково-виробничого
підприємства "ППА Комлекс" щодо
підтвердження господарських відносин
з ТОВ «Феріт - Д» за травень 2012 року, ТОВ
«Ривс» за грудень 2011 року.
Повідомлення про проведення перевірки
та копію наказу було вручено 27.05.2013р.
під розписку Корніловій Є.О., головному
бухгалтеру Приватного НВП «ППА
За результатами перевірки
відповідачем був складений акт №
2247/22-5/31297357 від 06.06.2013 «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки Приватного
науково-виробничого підприємства "ППА
Комлекс" щодо підтвердження
господарських відносин з ТОВ «Феріт -
Д» за травень 2012 року, ТОВ «Ривс» за
Перевіркою були встановлені такі
- ч. 5 ст. 203, ч. 1,2 ст. 215 , ст. 216 ЦК України в
частині недодержання вимог зазначених
статей в момент вчинення правочинів,
які не спрямовані на реальне настання
наслідків, що обумовлені ними по
правочинах, здійснених Приватним НВП
"ППА Комлекс" при придбані та продажу
товарів (послуг). Товар (послуги) по
вказаних правочинах не був переданий в
порушення ст. 662, 665 та 656 ЦК України;
- п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України, внаслідок чого встановлено
заниження суми податку на додану
вартість, що підлягає сплаті до бюджету
грудень 2011 року в сумі 18 500,00 грн.,
травень 2012 в сумі 16 600,00 грн.
Відповідно до п. 20.1.4 п. 20.1. ст. 20 ПК
України контролюючі органи мають право
проводити відповідно до законодавства
перевірки і звірки платників податків
(крім Національного банку України).
Відповідно до п. 75.1, п. 75.1.2 ст. 75 ПК
України контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки
проводяться контролюючими органами в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом, а фактичні перевірки - цим
Кодексом та іншими законами України,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи.
Документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
Особливості проведення документальної
невиїзної перевірки передбачені ст. 79
ПК України. Так, згідно з п. 79.1 цієї
статті документальна невиїзна
перевірка здійснюється у разі
прийняття керівником органу державної
податкової служби рішення про її
проведення та за наявності обставин
для проведення документальної
перевірки, визначених ст.ст. 77 та 78
цього Кодексу. Документальна невиїзна
перевірка здійснюється на підставі
зазначених у пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 цього
Кодексу документів та даних, наданих
платником податків у визначених цим
Кодексом випадках, або отриманих в
інший спосіб, передбачений законом.
Відповідно до п. 79.2 ст. 79 ПК України
документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами контролюючого органу виключно
на підставі рішення керівника
контролюючого органу, оформленого
наказом, та за умови надіслання
платнику податків рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
або вручення йому чи його
уповноваженому представнику під
розписку копії наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
Виконання умов цієї статті надає
посадовим особам контролюючого органу
право розпочати проведення
документальної невиїзної перевірки.
Відповідно до п. 78.1.1 п. 78.1. ст. 78 ПК
України документальна позапланова
перевірка здійснюється, зокрема, за
наслідками перевірок інших платників
податків або отримання податкової
інформації виявлено факти, що свідчать
про можливі порушення платником
податків податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит
контролюючого органу, в якому
зазначаються можливі порушення цим
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства
протягом 10 робочих днів з дня отримання
Відповідно до п. 78.4. ст. 78 ПК України про
проведення документальної
позапланової перевірки керівник
контролюючого органу приймає рішення,
яке оформлюється наказом. Право на
проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.
Враховуючи викладені обставини, суд
вважає, що під час проведення перевірки
відповідач діяв відповідно до положень
ст. 79 Податкового кодексу України.
Не погоджуючись з висновками
перевірки, позивач звернувся до
начальника Лівобережної МДПІ м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області з запереченням на акт
перевірки (вих. № 13/107 від 11.06.2013р.) та
просив його скасувати. З відповіді
від 18.06.2013 вбачається, що позивачу було
відмовлено в задоволенні заперечення.
На підставі Акту перевірки, 21 червня 2013
року Лівобережною МДПІ
Дніпропетровської області ДПС було
винесено відносно Приватного
науково-виробничого підприємства "ППА
Комлекс" (код ЄДРПОРУ 31292357) податкове
повідомлення - рішення форми «Р» №
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість з вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг) за основним
тисяч сто) грн. 00 коп., за штрафними
санкціями на суму 8 775 (вісім тисяч
сімсот сімдесят п'ять) грн. 00 коп.
Відповідно до п. 56.1 ст. 56 ПК України
рішення, прийняті контролюючим
органом, можуть бути оскаржені в
адміністративному або судовому
порядку.

Приватне науково-виробниче
підприємство "ППА Комлекс" звернулось
до Головного управління Міністерства
доходів та зборів України у
Дніпропетровській області зі скаргою
на податкове повідомлення - рішення ,
винесене Лівобережною МДПІ
Дніпропетровської області ДПС форми
«Р» № від 21.06.2013 року, в якому
просило скасувати зазначене податкове
повідомлення - рішення та акт
перевірки.

Рішенням в. о. начальника ГУ Міндоходів
у Дніпропетровській області №
2086/10/04-36-10-04-09 від 28.08.2013 залишено без
змін податкове повідомлення - рішення,
винесене Лівобережною МДПІ
Дніпропетровської області ДПС форми
«Р» № від 21.06.2013 року.

Досліджуючи господарські відносини
Приватного науково-виробничого
підприємства "ППА Комлекс" з ТОВ «Феріт
- Д» за травень 2012 року, ТОВ «Ривс» за
грудень 2011 року, судом встановлено
наступні обставини:

На підставі договору №02/05 від 25 травня
2012 року укладеного між Приватним НВП
«ППА Комплекс» з ТОВ «Ферід-Д», позивач
придбав товар:

- 25.05.2012 року - Трубу Ду 40 ГОСТ 3262 в
кількості 6,43 т на загальну суму 48 600 грн.
в т.ч ПДВ 8 100 грн., що підтверджується
податковою накладною № 799, видатковою
накладною №3245. Розрахунки за товар
здійснювались у безготівковій формі,
що підтверджується платіжним
дорученням №161 від 25.05.2012 року.
Зазначений товар був списаний на
виконання зобов'язань по договору № 1232
від 14.05.2012 року з ТОВ з іноземними
інвестиціями «Вортекс», відповідно до
якого Приватне НВП «ППА Комплекс»
виконувало комплекс підрядних робіт по
монтажу та запуску - налагодженню
системи автоматичного спринклерного
пожежогасіння, системи автоматичної
пожежної сигналізації та сповіщення
про пожежу. Зазначений товар був
повністю використаний та списаний,
відповідно до Довідки про вартість
виконаних будівельних робіт від 21.12.2012
року, та відображений в Підсумковій
відомості ресурсів в позиції № 11;

- 28.05.2012 року - Трубу 57*3 ГОСТ 10704 в
кількості 4,43 т. на загальну суму 33 000
грн. в т.ч. ПДВ 5 500 грн., що
підтверджується податковою накладною
№ 800, видатковою накладною №164.
Розрахунки за товар здійснювались у
безготівковій формі, що
підтверджується платіжним дорученням
№164 від 28.05.2012 року. Зазначений товар
був списаний на виконання зобов'язань
по договору № 1232 від 14.05.2012 року з ТОВ з
іноземними інвестиціями «Вортекс»,
відповідно до якого Приватне НВП «ППА
Комплекс» виконувало комплекс
підрядних робіт по монтажу та запуску -
налагодженню системи автоматичного
спринклерного пожежогасіння, системи
автоматичної пожежної сигналізації та
сповіщення про пожежу. Зазначений
товар був повністю використаний та
списаний, відповідно до Довідки про
вартість виконаних будівельних робіт
від 21.12.2012 року, та відображений в
Підсумковій відомості ресурсів в
позиції № 23;

- 29.05.2012 року - Зрошувач спринклерний
універсальний 68 С в кількості 600 шт. на
загальну суму 18 000 в т.ч. ПДВ 3 000 грн., що
підтверджується податковою накладною
№ 801, видатковою накладною №3247.
Розрахунки за товар здійснювались у
безготівковій формі, що
підтверджується платіжним дорученням
№169 від 29.05.2012 року. Зазначений товар
був списаний на виконання зобов'язань
по договору № 1232 від 14.05.2012 року з ТОВ з
іноземними інвестиціями «Вортекс»,
відповідно до якого Приватне НВП «ППА
Комплекс» виконувало комплекс
підрядних робіт по монтажу та запуску -
налагодженню системи автоматичного
спринклерного пожежогасіння, системи
автоматичної пожежної сигналізації та
сповіщення про пожежу. Зазначений
товар був повністю використаний та
списаний, відповідно до Довідки про
вартість виконаних будівельних робіт
від 21.12.2012 року, та відображений в
Підсумковій відомості ресурсів в
позиції № 75.

На підставі договору №02/12 від 01 грудня
2011 року укладеного між Приватним НВП
«ППА Комплекс» з ТОВ «Ривс», позивач
придбав товар:

- 26.12.2011 року - Оросители спринклерные
СВЭо-10 (67) в кількості 714 щт. на загальну
суму 36 000 грн. в т.ч. ПДВ 6 000 грн., що
підтверджується податковою накладною
№ 184, видатковою накладною №1612.
Розрахунки за товар здійснювались у
безготівковій формі, що
підтверджується платіжним дорученням
№425 від 26.12.2011 року. Зазначений товар
був списаний на виконання зобов'язань
по договору № 537 від 16.12.2011 року з ПП
«Антисеприк», відповідно до якого
Приватне НВП «ППА Симплекс» виконує
роботи по монтажу автоматичного
спринклерного пожежогасіння,
внутрішнього протипожежного
водопостачання та
пусконалагоджувальні роботи на
розподільному центрі. Зазначений товар
відображений в Підсумковій відомості
ресурсів в позиції № 101. На даний час
роботи ще проводяться в зв'язку з чим
Акт виконаних робіт не складався та не
підписувався;

- 28.12.2011 року Оросители спринклерные
СВЭо-10 (67) в кількості 1487 шт. на загальну
суму 75 000 грн. в т.ч. ПДВ 12 500 грн., що
підтверджується податковою накладною
№ 185, видатковою накладною №1613.
Розрахунки за товар здійснювались у
безготівковій формі, що
підтверджується платіжним дорученням
№432 від 28.12.2011 року. Зазначений товар
був списаний на виконання зобов'язань
по договору № 537 від 16.12.2011 року з ПП
«Антисеприк», відповідно до якого
Приватне НВП «ППА Симплекс» виконує
роботи по монтажу автоматичного
спринклерного пожежогасіння,
внутрішнього протипожежного
водопостачання та
пусконалагоджувальні роботи на
розподільному центрі. Зазначений товар
відображений в Підсумковій відомості
ресурсів в позиції № 101. На даний час
роботи ще проводяться, у зв'язку з чим
Акт виконаних робіт не складався та не
підписувався.

Аналізуючи викладені обставини, суд
прийшов до висновку, що господарські
відносини позивача з ТОВ «Феріт - Д» за
травень 2012 року, ТОВ «Ривс» за грудень
2011 року, Приватним НВП «ППА Симплекс»
був придбаний у ТОВ «Феріт - Д» за
травень 2012 року, ТОВ «Ривс» за грудень
2011 року товар, що підтверджується
належним чином оформленими первинними
документами (договорами, податковими
та видатковими накладними, платіжними
дорученнями), який був використаний
позивачем у його господарській
діяльності. Дані обставини свідчать
про реальність здійснення
господарських операцій платника
податку Приватним НВП «ППА Симплекс» з
ТОВ «Феріт - Д» у травні 2012 року, ТОВ
«Ривс» у грудні 2011 року.

В акті перевірки відповідач зазначає,
що до перевірки не було надано будь
-якого документу, який підтверджує
якість товару та документів, що
підтверджуються транспортування
товару, у зв'язку з чим приходить до
висновку про порушення відповідачем
ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні», якою
встановлено вимоги до первинних
документів, які є підставою для
бухгалтерського та податкового обліку,
та п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України, якою визначено що до
податкового кредиту не відносяться
суми податку, сплаченого (нарахованого)
, у зв'язку із придбанням товарів
(послуг), не підтвердженні податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтвердженні митними
деклараціями…».

На думку суду, наявність чи відсутність
товарно - транспортних накладних та
документу, який підтверджує якість
товару не є обов'язковою умовою для
віднесення сплачених у ціні товарів
(послуг) сум податку на додану вартість.

Так, в інформаційному листі Вищий
адміністративний судй України від
01.11.2011 року № 1936/11/13-11 визначив, що
згідно з пунктом 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України від
16.07.1999 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні"
визначено, що первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від
16.07.1999 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні"
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з нормами Податкового
кодексу України.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9
пункту 139.1 статті 139 Податкового
кодексу України не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Водночас відповідно до пункту 198.3
статті 198 Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Тобто необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товарів (послуг) сум
податку на додану вартість є факт
придбання товарів та послуг із метою їх
використання в господарській
діяльності.

Таким чином, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути фактично
здійснені і підтверджені належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту
придбання товарів чи послуг або в разі,
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Крім того, відповідач в обґрунтування
акту перевірки відносно позивача, в
основному посилається, на результати
перевірок контрагентів позивача:

- акт невиїзної перевірки ТОВ «Феріт- Д»
від 21.12.2012 року за № 7210/224/36441206 щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платниками
податків їх реальності та повноти
відображення в обліку у період
2011-2012р.р.,

- акт невиїзної перевірки ТОВ «Ривс»
від 21.12.2012 року за № 7211/224/34914473 щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платниками
податків їх реальності та повноти
відображення в обліку у період 2011-2012р.р.

У вищезгаданому листі ВАСУ
зазначається, що оцінюватися при
дослідженні факту здійснення
господарської операції повинні
відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовані дані податкового
обліку.

Не є обов'язковою передумовою для
визначення контролюючими органами
грошових зобов'язань визнання
недійсними (у тому числі нікчемними)
правочинів, які укладалися за ланцюгом
між попередніми посередниками, через
ланцюг яких декларувався рух товарів
чи послуг, нібито придбаних останнім у
такому ланцюгу платником податку. При
цьому відносини між учасниками
попередніх ланцюгів постачань товарів
та послуг не мають безпосереднього
впливу на дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
останнім у ланцюгу постачань платником
податків та його безпосереднім
контрагентом.

Не є підставою для відмови у праві на
податковий кредит та бюджетне
відшкодування з податку на додану
вартість порушення податкової
дисципліни, вчинені контрагентом
платника податку. Також не є підставою
для визнання неправомірними операцій
платника податків подальше припинення
чи анулювання статусу платника податку
на додану вартість його контрагента.
Усі операції, вчинені контрагентом
платника податку до припинення такого
контрагента, не можуть автоматично
розглядатися як нікчемні правочини в
силу самого собою припинення юридичної
особи або анулювання її податкового
статусу.

Якщо контрагент не виконав свого
зобов'язання по сплаті податку до
бюджету, то це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме щодо цієї
особи. Зазначена обставина не є
підставою для позбавлення платника
податку права на віднесення сплачених
ним у ціні товару відповідних сум
податку на додану вартість до
податкового кредиту, якщо останній
виконав усі передбачені законом умови
щодо цього та має всі документальні
підтвердження розміру свого
податкового кредиту.

Податкове законодавство України не
передбачає відповідальності платника
податку за порушення податкового та
іншого законодавства, допущенні його
контрагентом. Якщо контрагент не
виконав, або не виконує свої
зобов'язання щодо виконання вимог
податкового та іншого законодавства,
то це тягне відповідальність та
негативні наслідки саме для нього, як
платника податків.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» практика європейського суду є
самостійним джерелом права і підлягає
застосуванню національними судами.

У п. 38 рішення, датованого 09.01.2007 (справа
Інтерсплав проти України) Європейський
суд з прав людини відзначив: «На думку
Суду, коли державні органи володіють
будь-якою інформацією про зловживання
в системі відшкодування ПДВ, які
здійснюються конкретною компанією,
вони можуть прийняти відповідні заходи
з метою запобігання чи усунення таких
зловживань. Суд, однак, не може прийняти
зауваження Уряду, стосовно загальної
практики по відшкодування ПДВ при
відсутності будь-яких ознак, що
вказували б на те, що заявник був
безпосередньо залучений до таких
зловживань».

У справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії»
(заява № 3991/03) Європейський Суд з прав
людини у своєму рішенні від 22 січня 2009
року зазначив, що «суд визнає, що коли
Держави-члени Конвенції володіють
інформацією про такі зловживання з
боку визначеної фізичної чи юридичної
особи, вони можуть застосувати
відповідні заходи з метою попередити,
зупинити чи покарати за такі
зловживання. Однак, Суд вважає, що якщо
національна влада за відсутності
будь-яких вказівок на пряму участь
фізичної чи юридичної особи у
зловживаннях, пов'язаних зі сплатою
ПДВ, що нараховується при ряді операцій
по поставкам, чи яких-небудь вказівок
на обізнаність про таке порушення, все
ж-таки карають одержувача
оподаткованої ПДВ поставки, що
повністю виконав свої зобов'язання, за
дії чи бездіяльність постачальника, що
знаходився поза контролю одержувача і
відносно до якого не було засобів
відстежування і забезпечення його
зусиль, то влада виходить за розумні
границі і порушує справедливий баланс,
який повинен підтримуватися між
вимогами інтересів і вимогами захисту
права власності.

Враховуючи своєчасне та повне
використання компанією-заявником
своїх зобов'язань по декларуванню ПДВ,
неможливості з її боку забезпечити
дотримання постачальником його
зобов'язань по декларуванню ПДВ і той
факт, що не було ніякого шахрайства
відносно системи оподаткування, про
яку компанія-заявник знала чи могла
знати, Суд вважає, що компанія-заявник
не повинна нести відповідальність за
наслідки невиконання постачальником
його зобов'язань по своєчасному
декларуванню ПДВ і, як наслідок,
сплачувати ПДВ повторно разом з пенею.
Суд вважає, що такі вимоги
прирівнюються до надзвичайного
обтяження компанії-заявника, що
порушило справедливий баланс, який
повинен був підтримуватися між
вимогами загальних інтересів і
вимогами захисту права власності».

Таким чином, суд вважає, що відповідач
не повинен був робити свої висновки
саме на підставі перевірок
контрагентів позивача, оскільки
використання даних відомостей є
упередженим та необґрунтованим
використанням недостовірних даних.
Оцінюватися при дослідженні факту
здійснення господарської операції
повинні відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовані дані податкового
обліку.

Підсумовуючи усе вищевикладене, суд
дійшов висновку, що Приватне
науково-виробниче підприємство "ППА
Комлекс" правомірно визначило суму
податкового кредиту, у зв'язку з чим
податкове повідомлення-рішення форми
«Р» № від 21.06.2013 року, яке
винесене Лівобережною об'єднаною
державною податковою інспекції м.
Дніпропетровська Державної податкової
служби відносно Приватного
науково-виробничого підприємства "ППА
Комлекс" (код ЄДРПОРУ 31292357) про
збільшення грошового зобов'язання з
податку на додану вартість з
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) за основним платежем на суму 35100
(тридцять п'ять тисяч сто) грн. 00 коп., за
штрафними санкціями на суму 8 775 (вісім
тисяч сімсот сімдесят п'ять) грн.. 00 коп.,
є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно п.1 ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Заперечуючи проти позову, відповідач,
який відповідно до норм Податкового
кодексу України та за визначенням
Кодексу адміністративного судочинства
України є суб'єктом владних
повноважень, правомірність свого
рішення не довів.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 14, 35, 70, 71, 86, 94, 122, 128, 159-163, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного
науково-виробничого підприємства "ППА
Комлекс" до Лівобережної міжрайонної
державної податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 21.06.2013
року - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення форми
«Р» № № від 21.06.2013 року, яке
винесене Лівобережною об'єднаною
державною податковою інспекції м.
Дніпропетровська Державної податкової
служби відносно Приватного
науково-виробничого підприємства "ППА
Комлекс" (код ЄДРПОРУ 31292357) про
збільшення грошового зобов'язання з
податку на додану вартість з
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) за основним платежем на суму 35100
(тридцять п'ять тисяч сто) грн. 00 коп., за
штрафними санкціями на суму 8 775 (вісім
тисяч сімсот сімдесят п'ять) грн.. 00 коп.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Приватного
науково-виробничого підприємства "ППА
Комлекс" (код ЄДРПОРУ 31292357) судовий збір
у розмірі 34 (тридцять чотири) грн. 31 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії повного
тексту постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова суду, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
04 лютого 2014 року

Суддя Д.О. Власенко