Справа № 815/141/13-а
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/141/13-а

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Єфіменко К. С.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу державної податкової інспекції
у Приморському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 15 квітня 2013 року по справі за
позовом фірми «Промтекс» приватного
підприємства до державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

04.01.2013 року фірма «Промтекс» приватне
підприємство звернулось до суду першої
інстанції з адміністративним позовом
до державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Одеської
області Державної податкової служби
(правонаступником якої є державна
податкова інспекція у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області) про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
19.12.2012 року № , яким позивачу
збільшено суму податкового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств у розмірі 501999
грн. та № , яким позивачу
збільшено суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 10578 грн. та застосовано
штрафні (фінансові) санкції в розмірі
5289 грн.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 15.04.2013 року
адміністративний позов фірми
«Промтекс» приватного підприємства
задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Одеської
області Державної податкової служби
від 19.12.2012 року № та № .

01.06.2013 року державна податкова
інспекція у Приморському районі м.
Одеси Одеської області Державної
податкової служби подала апеляційну
скаргу на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
15.04.2013 року

Апелянт зазначає, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В своїй апеляційній скарзі державна
податкова інспекція у Приморському
районі м. Одеси Одеської області
Державної податкової служби
посилалась на те, що в ході проведеної
перевірки фірми «Промтекс» приватного
підприємства було встановлено
заниження суми задекларованих доходів
на суму 2182604 грн., в результаті
невідображення в податковому обліку та
податковій декларації збільшення
доходів на вартість товарів, які
визнано безоплатно отриманими. Крім
того, податковим органом встановлено
завищення підприємством суми
податкового кредиту за вересень 2011
року на суму 10578 у зв'язку з формуванням
його на підставі податкових накладних,
оформлених з порушенням вимог п.п. «і»
п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу
України, в яких не зазначено код товару
згідно з УКТ ЗЕД.

Зважаючи на зазначене податковий орган
вважає, що податкові
повідомлення-рішення про
донарахування податкових зобов'язань з
податку на прибуток та податку на
додану вартість прийняті обґрунтовано,
а тому скасуванню не підлягають.

На підставі викладеного ставиться
питання про скасування постанови
Одеського окружного адміністративного
суду від 15.04.2013 року та постановлення
нової, якою відмовити у задоволенні
позовних вимог фірми «Промтекс»
приватного підприємства.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть учать у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах апеляційної скарги, вивчивши
матеріали справи колегія суддів дійшла
наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що
у період з 14.11.2012 року по 04.12.2012 року
державною податковою інспекцією у
Приморському районі м. Одеси Одеської
області Державної податкової служби,
на підставі наказу керівника ДПІ на
проведення перевірки від 17.10.2012 року
№2317 та направлень на проведення
перевірки від 09.11.2012 року, була
проведена планова виїзна
документальна перевірка фірми
«Промтекс» приватного підприємства з
питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2009 року по 30.09.2012 року.

За результатами вказаної перевірки
складено акт №7628/22-1/30990261 від 11.12.2012
року, на підставі якого державною
податковою інспекцією у Приморському
районі м. Одеси Одеської області
Державної податкової служби 19.12.2012 року
були прийняті податкові
повідомлення-рішення № про
нарахування податкового зобов'язання з
податку на прибуток підприємств на
суму 501999,00 грн. та № про
нарахування податкового зобов'язання
з ПДВ на суму 10578,00 грн. та штрафних
санкцій в розмірі 5289,00 грн.

В ході зазначеної перевірки органом
податкової служби встановлено
порушення фірмою «Промтекс» приватним
підприємством вимог п.135.5.4 п.135.5 ст.135,
п.п.198.6, п.198 ст.198, Податкового кодексу
України, що виразилось у завищення
валових витрат позивача та призвело до
заниження податку на прибуток
підприємств на суму 501999,00 грн., а також
заниження податкового зобов'язання з
ПДВ на загальну суму 10578,00 грн.

ДПІ у Приморському районі м. Одеси
Одеської області Державної податкової
служби в акті перевірки посилалась на
те, що в ході проведеної перевірки було
встановлено, що згідно даних
бухгалтерського обліку, а саме: картки
рахунку № 63.2 «Розрахунки з іноземними
постачальниками» станом на 28.12.2011 року
рахувалась кредиторська
заборгованість в сумі 2989838,82 грн. по
контрактам № 2010/3 від 07.09.2010 року та №
2-11/2 від 23.09.2011 року, які укладені з
фірмою «Промтекс» приватним
підприємством з компанією «Pan Pacific (China)
Limited», предметом яких є постачання
споживчих товарів господарського та
виробничо-технічного призначення. В
подальшому в бухгалтерському обліку
кредиторська заборгованість не
рахувалась, у зв'язку з чим податковий
орган дійшов висновку про те, що
зазначені товари отримані позивачем
безплатно.

Зважаючи на викладене ДПІ у
Приморському районі м. Одеси Одеської
області Державної податкової служби
встановила, що в порушення вимог
Податкового кодексу України фірмою
«Промтекс» приватне підприємство не
збільшила доходи в Податковій
декларації з податку на прибуток на
вартість товарів, які визнано
позивачем безоплатно отриманими в
період такого визнання за звичайними
цінами (цінами придбання до визнання
товарів безоплатно отриманими) в
розмірі 2182604 грн. в результаті чого
встановлено заниження доходу на суму
2182604 грн. за ІІ-IV квартал 2011 року.

Крім того, в акті перевірки ДПІ у
Приморському районі м. Одеси Одеської
області Державної податкової служби
посилалась на завищення фірмою
«Промтекс» приватним підприємством
показників податкового кредиту у
зв'язку з віднесенням до його складу
сум ПДВ по податковим накладним,
оформленим з порушенням вимог п.п. «і»
п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу
України, а саме, в яких не зазначено код
товару згідно з УКТ ЗЕД.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції стосовно
задоволення позовних вимог фірми
«Промтекс» приватного підприємства,
зважаючи на наступне:

Відповідно до п.135.1 ст. 135 Податкового
кодексу України доходи, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, включаються до доходів
звітного періоду за датою, визначеною
відповідно до статті 137, на підставі
документів, зазначених у пункті 135.2
цієї статті, та складаються з: доходу
від операційної діяльності, який
визначається відповідно до пункту 135.4
цієї статті; інших доходів, які
визначаються відповідно до пункту 135.5
цієї статті, за винятком доходів,
визначених у пункті 135.3 цієї статті та у
статті 136 цього Кодексу.

Згідно п. 135.5.4 п. 135 ст. 135 Податкового
кодексу України інші доходи включать
вартість товарів, робіт, послуг,
безоплатно отриманих платником
податку у звітному періоді, визначена
на рівні не нижче звичайної ціни, суми
безповоротної фінансової допомоги,
отриманої платником податку у звітному
податковому періоді, безнадійної
кредиторської заборгованості, крім
випадків, коли операції з
надання/отримання безповоротної
фінансової допомоги проводяться між
платником податку та його
відокремленими підрозділами, які не
мають статусу юридичної особи

Згідно п.п. 14.1.13 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України безоплатно надані
товари, роботи, послуги це:

а) товари, що надаються згідно з
договорами дарування, іншими
договорами, за якими не передбачається
грошова або інша компенсація вартості
таких товарів чи їх повернення, або без
укладення таких договорів;

б) роботи (послуги), що виконуються
(надаються) без висування вимоги щодо
компенсації їх вартості;

в) товари, передані юридичній чи
фізичній особі на відповідальне
зберігання і використані нею.

В свою чергу, як вірно встановлено
судом першої, в даному випадку,
відсутні підстави вважати, що
позивачем безоплатно отримано товари
за контрактами, укладеними з компанією
«Pan Pacific (China) Limited».

Як вбачається з матеріалів справи,
07.09.2010 року та 23.09.2011 року фірмою
«Промтекс» приватним підприємством
були укладені контракти з компанією «Pan
Pacific (China) Limited», за умовами яких
Продавець (компанія «Pan Pacific (China) Limited»)
зобов'язувалось продати, а Покупець
(фірма «Промтекс» приватне
підприємство - придбати різноманітні
товари споживчого, продовольчого та
виробничо-технічного призначення у
відповідності з інвойсами окремих
поставок (а.с. 35-37, 39-41).

В контрактах оговорено ціну товару та
загальну ціну контракту.

У підтвердження виконання зазначених
вище договорів фірмою «Промтекс»
приватним підприємством були надані
вантажно-митні декларації, інвойси, в
якій вказано найменування товару, його
кількість і ціна (а.с. 42-153).

Згідно платіжних доручень в іноземній
валюті, фірмою «Промтекс» приватним
підприємством протягом 2012 року
перераховувались грошові кошти на
рахунок компанії «Pan Pacific (China) Limited» в
рахунок оплати товарів, поставлених за
укладеними контрактами (а.с. 158-167).

Крім того, позивачем був наданий акт
звірки взаємних розрахунків між фірмою
«Промтекс» приватним підприємством та
компанією «Pan Pacific (China) Limited» станом на
01.10.2012 року згідно якого за контрактом
від 07.09.2010 року № 2010/3 заборгованість
позивача складає 209939,87 дол. США, а за
контрактом від 23.09.2011 року № 2011/2 - 811567,06
дол. США (а.с. 168).

До акту звірки долучені таблиці з
розшифровкою суми заборгованості (а.с.
169-170).

Зважаючи на зазначене, колегія суддів
суду апеляційної інстанції вважає, що в
даному випадку товари від контрагента -
компанії «Pan Pacific (China) Limited» були
отримані на оплатній основі, а станом
на жовтень 2012 року за позивачем
рахується заборгованість по укладеним
з вказаною компанією контрактам.

В свою чергу, як вбачається з умов
укладених контрактів, контракт від
07.09.2010 року набирає сили з дати його
підписання та діє до 31.12.2012 року, тоді як
строк дії контракту від 23.09.2011 року - до
31.12.2014 року.

Таким чином, судом першої інстанції
вірно встановлено, що на час проведення
перевірки та на дату визначену в акті
перевірки (4 квартал 2011 року) строки
проведення розрахунків за контарктами
з компанією «Pan Pacific (China) Limited» не
сплинули.

Враховуючи все вищезазначене колегія
суддів вважає, що в даному випадку
позивачем не було отримано товарів на
безоплатній основі, а тому відсутні
підстави для включення суми вартості
придбаних товарів до складу доходів
підприємства, у зв'язку з чим висновки
податкового органу про заниження
фірмою «Промтекс» приватним
підприємством податку на прибуток за
II-IV квартал 2011 року є необґрунтованими.

Що стосується посилань державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Одеської області
Державної податкової служби на
завищення фірмою «Промтекс» приватним
підприємством податкового кредиту за
вересень 2011 року, що призвело до
заниження податку на додану вартість
за цей же період, слід зазначити
наступне:

Відповідно до п. 187.1. ст. 187 Податкового
кодексу України датою виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: а) дата
зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; б) дата відвантаження товарів,
а для послуг - дата оформлення
документа, що засвідчує факт
постачання послуг платником податку.

Згідно пункту 198.2 статті 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

При цьому, відповідно до п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Згідно п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну.

У податковій накладній зазначаються в
окремих рядках обов'язкові реквізити,
перелік яких наведений у п. 201.1 ст. 201
Податкового кодексу України. Одним з
обов'язкових реквізитів, зокрема, є
зазначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

П. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України передбачено, що податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, у
вересні 2011 року позивачем був
сформований кредит в тому числі на
підставі податкових накладних від
02.09.2011 року №16, від 29.09.2011 року №18, від
30.09.2011 року №73, виписаних контрагентами
позивача - резидентами України ТОВ "АТ
ПРОМТЕКС" та ТОВ "УКРЮЖТРАНЗИТ".

Як вірно встановлено судом першої
інстанції товари, які постачались
вказаними контрагентами не ввозились
з-за меж митної території України (не
імпортувались) та знаходились у
користування постачальників, що
підтверджується рахунками та
видатковим и накладними на постачання
товарів (а.с.175-180).

Зважаючи на викладене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що у вказаних
податкових накладних, зазначення коду
товарів за УКТЗЕД не є обов'язковим, а
тому не зазначення такого коду у
податкових накладних постачальником
товарів не позбавляє фірму «Промтекс»
приватне підприємство права на
формування податкового кредиту на
підставі цих податкових накладних.

Інших підстав вважати неправомірним
формування позивачем податкового
кредиту у вересні 2011 року податковим
органом не встановлено.

Зважаючи на все вище зазначене, колегія
суддів вважає, що фірмою «Промтекс»
приватним підприємством не було
допущено порушень вимог Податкового
кодексу України, а висновки
податкового органу про заниження
позивачем податку на прибуток та
податку на додану вартість є
необґрунтованими, у зв'язку з чим
податкові повідомлення-рішення від
19.12.2012 року № та № є
протиправними та підлягають
скасуванню.

Оскільки судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи та постановлено судове рішення
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, відповідно до ст.
200 КАС України за наслідками розгляду
апеляційних скарг на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції залишає апеляційні скарги
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області залишити
без задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 15
квітня 2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
Т.М. Танасогло

Суддя:
О.В. Яковлєв