Справа № 373/556/13-а
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
373/556/13-а( у 4-х томах) Головуючий у 1-й
інстанції: Потоцький В.В.
Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого судді: Бєлової Л.В.,
суддів: Гром Л.М.
Міщука М.С. при секретарі:
Корінець Ю.О. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Києві справу за апеляційними скаргами
представника позивача - ОСОБА_3 та
відповідача - Головного управління
пенсійного фонду України у Київській
області на постанову
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 22 серпня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Київського обласного військового
комісаріату, Головного управління
Пенсійного фонду України у Київській
області, Міністерства праці та
соціальної політики України,
Міністерства фінансів України,
Управління праці та соціального
захисту населення
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації про
зобов'язання провести перерахунок
недоплаченої надбавки до пенсії та
щорічної разової допомоги учаснику
бойових дій ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду першої
інстанції з адміністративним позовом
до Київського обласного військового
комісаріату, Головного управління
Пенсійного фонду України у Київській
області, Міністерства праці та
соціальної політики України,
Міністерства фінансів України,
Управління праці та соціального
захисту населення
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації, в якому
просив:

- зобов'язати Міністерство Фінансів
України забезпечити коштами
Міністерство праці та соціальної
політики, для виплати ОСОБА_4
недоплаченої надбавки до пенсії у сумі
104077 грн. 59 коп., та недоплаченої
щорічної одноразової грошової
допомоги, як учаснику бойових дій до 05
травня у сумі 31684 грн. 46 коп. всього: 135762
грн. 19 коп., та для забезпечення виплати
належних сум по день винесення
судового рішення і на майбутні періоди;

- зобов'язати Міністерство праці та
соціальної політики, забезпечити
виплату ОСОБА_4 недоплаченої надбавки
до пенсії у сумі 104077 грн. 59 коп., та
недоплаченої щорічної одноразової
грошової допомоги, як учаснику бойових
дій до 05 травня у сумі 31684 грн. 46 коп. -
всього 135762 грн. 19 коп., та забезпечити
виплату належних сум по день винесення
судового рішення і на майбутні періоди;

- стягнути на користь ОСОБА_4 з
Управління Пенсійного Фонду України у
Київській області недоплачену
надбавку до пенсії у сумі 104077 грн. 59
коп., в тому числі 37488 грн. 99 коп.
заборговану суму КОВК, як
правонаступнику його, та виплатити
належні кошти по день винесення
судового рішення, а також виплачувати
її в належних розмірах на майбутні
періоди;

- стягнути на користь ОСОБА_4 з
Управління праці та соціального
захисту населення у
Переяслав-Хмельницькому районі
Київської області недоплачену щорічну
одноразову грошову допомогу, як
учаснику бойових дій до 05 травня у сумі
31684 грн. 46 коп. та виплатити належні
кошти по день винесення судового
рішення, а також виплачувати їх в
належних розмірах на майбутні періоди.

- відшкодувати моральні збитки в сумі
10000 грн. - з Міністерства Фінансів
України, 10000 грн. - з Міністерства праці
та соціальної політики, 10000 грн. - з
Управління Пенсійного Фонду України у
Київській області, та 10000 грн. - з
Управління праці та соціального
захисту населення у
Переяслав-Хмельницькому районі
Київської області.

Постановою Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 22 серпня 2013 року адміністративний
позов задоволено частково:

- стягнуто з Управління Пенсійного
Фонду України у Київській області на
користь ОСОБА_4 недоплачену надбавку до
пенсії у сумі 26 199,00 гривень.

- стягнуто з Управління праці та
соціального захисту населення у
Переяслав-Хмельницькому районі
Київської області на користь ОСОБА_4
недоплачену щорічну одноразову
грошову допомогу, як учаснику бойових
дій до 05 травня у сумі 25010,00 гривень.

- позовні вимоги ОСОБА_4 в частині
перерахунку недоплаченої надбавки до
пенсії та щорічної разової допомоги
учаснику бойових дій за період з 1996
року до жовтня 2007 року - залишено без
розгляду.

- в решті позовних вимог ОСОБА_4 -
відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, представником позивача -
ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій
апелянт просить скасувати постанову
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 22 серпня 2013 року та ухвалити по
справі нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Також, не погоджуючись з
вищезазначеною постановою,
відповідачем - Головним управлінням
пенсійного фонду України у Київській
області подано апеляційну скаргу, в
якій апелянт просить скасувати
постанову Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 22 серпня 2013 року та ухвалити по
справі нову постанову, якою відмовити в
задоволені позовних вимог в повному
обсязі.

Заслухавши в судовому засіданні суддю
доповідача, перевіривши матеріали
справи, оцінивши доводи апеляційної
скарги та заслухавши пояснення сторін,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга представника позивача - ОСОБА_3 -
задоволенню не підлягає, а апеляційна
скарга відповідача - Головного
управління пенсійного фонду України у
Київській області підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України,
суд апеляційної інстанції скасовує
постанову суду першої інстанції та
приймає нову постанову, якщо суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 проходив військову службу в
Збройних Силах України, був звільнений
зі служби 24 вересня 1993 року та є
підполковником запасу.

З 25.09.1993 року позивач отримує пенсію за
вислугу років відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького та рядовогор о складу
органів внутрішніх справ».

Також, позивач є учасником бойових дій
та має право на пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів
війни, згідно Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

При ухвалені оскаржуваної постанови,
судом першої інстанції зроблено
висновок, що позивач має право на
отримання недоплаченої надбавки до
пенсії у розмірі 70 140 грн 15 коп. та
недоплаченої щорічної одноразової
грошової допомоги, як учаснику бойових
дій до 5 травня у сумі 21 092 грн, шляхом
стягнення зазначених коштів з
Головного управління Пенсійного фонду
України в Київській області та
Управління праці та соціального
захисту населення у
Переяслав-Хмельницькому районі
Київської області.

Колегія суддів не погоджується з
вищевказаним висновком суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» в
редакції, яка діяла у період з 01 січня
1999 року по 01 червня 2006 року, учасникам
бойових дій пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії підвищується на 150%
мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів апеляційного суду
звертає увагу, що з 01 червня 2006 року
вказана вище стаття була змінена і
передбачала, що учасникам бойових дій
пенсії або щомісячне грошове утримання
чи державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються в розмірі 25 % прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Також, положеннями ч. 5 ст. 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
передбачено, що учасникам бойових дій
щорічно до 5 травня виплачується разова
грошова допомога у розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком.

Як вбачається з матеріалів справи та
зазначалось вище, судом першої
інстанції задоволено вимоги позивача
про стягнення з відповідачів -
Головного управління Пенсійного фонду
України в Київській області та
Управління праці та соціального
захисту населення у
Переяслав-Хмельницькому районі
Київської області недоплаченої
надбавки до пенсії та щорічної разової
грошової допомоги учаснику бойових дій
до 5 травня визначених та
перерахованих судом розмірах (70 140,15
грн та 21 092,00 грн).

Крім того, дослідивши матеріали та
фактичні обставини справи, колегією
суддів апеляційної інстанції
встановлено, що ні Головним
управлінням Пенсійного фонду України в
Київській області, ні Управлінням
праці та соціального захисту населення
у Переяслав-Хмельницькому районі
Київської області не здійснювалось за
запитом позивача або суду відповідного
перерахунку доплат до пенсії та
щорічної разової грошової допомоги до 5
травня.

Так, аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції, оскільки
вирішення питання про стягнення коштів
як заборгованості невиплаченої пенсії,
яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

Так, ст. 162 КАС України визначено
повноваження суду при вирішенні
справи, зокрема частиною 2 вказаної
статті передбачено, що у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
визнання протиправними дій та/або
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії. Таку постанову суд приймає у
справах, в яких позивач оскаржує
протиправність дій та/або
бездіяльності відповідача.

При цьому, суд повинен зазначити, яку
саме дію повинен вчинити відповідач,
але не може втручатися в його
компетенцію, тому що суд не може
підміняти державний орган, рішення
якого оскаржується, приймаючи замість
рішення, яке визнається протиправним,
інше рішення, яке б відповідало закону,
та давати вказівки, які б свідчили про
вирішення питань, які належать до
компетенції такого суб'єкта владних
повноважень.

Окрім того, у Постанові Вищого
адміністративного суду України від
21.10.2010 №П-278/10 зазначено, що з огляду на
положення Кодексу адміністративного
судочинства України щодо компетенції
адміністративного суду, останній не
може підміняти інший орган державної
влади та перебирати на себе
повноваження щодо вирішення питань,
які законодавством віднесені до
компетенції цього органу державної
влади.

Отже, адміністративний суд у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, виконуючи завдання
адміністративного судочинства щодо
перевірки відповідності їх прийняття
(вчинення), передбаченим ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, критеріям, не втручається та
не може втручатися у дискрецію (вільний
розсуд) суб'єкта владних повноважень
поза межами перевірки за названими
критеріями.

Відповідно до приписів Закону України
«Про пенсійне забезпечення», Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», проведення перерахунку
пенсій та нарахування розміру
відповідних виплат, надбавок та
грошових допомог здійснюється
виключно органами пенсійного
страхування та соціального захисту
населення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції помилково здійснено
розрахунок сум, які підлягають
стягненню з відповідачів - Головного
управління Пенсійного фонду України в
Київській області та Управління праці
та соціального захисту населення
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації Київської
області, так як в матеріалах справи
відсутні відомості про здійснення
такого перерахунку доплат ОСОБА_4, так
як стягнення з відповідачів конкретних
сум, визначених судовим органом
самостійно є прямим втручанням в
діяльність суб'єктів владних
повноважень, що є підставою для відмови
у задоволенні позову.

Аналогічна правова позиція викладена й
в Постанові Верховного суду України
від 12.06.2012 року № 21-128а12, в якій
зазначено, що адміністративний суд не
може втручатися в дискрецію (вільний
розгляд відповідно до компетенції)
органу державної влади. Заміна судом
суб'єкту владних повноважень у
реалізації відповідних функцій є
неможливою.

Крім того, колегія суддів вважає, що
позивачем пропущений строк звернення
до адміністративного суду за захистом
своїх прав за період з 1996 року по
вересень 2007 року, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з
відповідним адміністративним позовом
03 жовтня 2008 року, що підтверджується
штампом вхідної кореспонденції суду
першої інстанції вх. № 148 (а.с. 3, том 1).

Відповідно до ч 2 ст. 99 КАС України ( в
редакції, чинній на момент звернення до
суду), для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем не надано жодних
підтверджень поважності причин
пропуску зазначеного процесуального
строку.

Крім того, колегія суддів апеляційної
інстанції не приймає до уваги
посилання апелянта на ч. 2 ст. 87 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
згідно якої суми пенсії не одержаної
своєчасно з вини органу, що призначає
або виплачує пенсію, виплачується за
минулий час без обмеження будь-яким
строком, так як дія вказаної норми не
розповсюджується на оскарження в
судовому порядку неправомірних дій
відповідних органів державної влади.

Колегія суддів звертає увагу, що
позивач просить зобов'язати
відповідачів вчинити певні дії та
стягнути в судовому порядку з
відповідних органів державної влади
грошові кошти та моральну шкоду, а тому
в даному випадку для захисту прав та
законних інтересів застосовуються
річний строк для звернення до
адміністративного суду, визначений ч. 2
ст. 99 КАС України.

Також, не підлягають задоволенню й
вимоги ОСОБА_4 про стягнення з
відповідачів моральної шкоди по 10 000,00
грн, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.56 Конституції України
кожен має право на відшкодування за
рахунок держави чи органів місцевого
самоврядування матеріальної та
моральної шкоди, завданої незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їх посадових
і службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Статтею 1173 Цивільного кодексу України
визначено, що шкода, завдана фізичній
або юридичній особі незаконними
рішеннями, дією чи бездіяльністю
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування при
здійсненні ними своїх повноважень,
відшкодовується державою, Автономною
Республікою Крим або органом місцевого
самоврядування незалежно від вини цих
органів.

У постанові Пленуму Верховного суду
України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 із
змінами, внесеними згідно з Постановою
Пленуму Верховного суду №5 від 25.05.2001 та
від 27.02.2009 під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації. Під немайновою шкодою,
заподіяною юридичній особі, слід
розуміти втрати немайнового характеру,
що настали у зв'язку з приниженням її
ділової репутації, посяганням на
фірмове найменування, товарний знак,
виробничу марку, розголошенням
комерційної таємниці, а також
вчиненням дій, спрямованих на зниження
престижу чи підрив довіри до її
діяльності.

Отже, обов'язковими умовами
відшкодування шкоди з державного
бюджету згідно вказаних статей є
неправомірність дій відповідного
органу та наявність
причинно-наслідкового зв'язку між
такими діями та завданою шкодою.

Стверджуючи про те, що відповідачами
позивачеві завдано моральну шкоду,
проте позивачем не обґрунтовано, в чому
полягає ця шкода, не доведено факту
завдання моральних страждань, душевних
переживань та психологічного розладу,
наявність втрат немайнового характеру,
що настали у зв'язку з бездіяльністю
зазначених суб'єктів владних
повноважень, не визначено, якими
доказами це підтверджується. Будь-яких
доказів, що підтверджують притягнення
посадових осіб до відповідальності за
невиконання чи неналежне виконання
ними своїх обов'язків, що могло завдати
шкоди, позивачами також не надано.

Оскільки апеляційний суд дійшов
висновку про відсутність ознак
протиправності в діях відповідачів то
відповідно не підлягає задоволенню й
позовна вимога про стягнення
матеріальної шкоди.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів
апеляційної інстанції вважає, що
порушення норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, призвели до неправильного
вирішення справи, а тому постанова
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 22 серпня 2013 року підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови по справі, якою у задоволені
адміністративного позову ОСОБА_4
необхідно відмовити в повному обсязі в
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207 КАС
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника
позивача - ОСОБА_3 на постанову
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 22 серпня 2013 року - залишити без змін.

Апеляційну скаргу відповідача -
Головного управління пенсійного фонду
України у Київській області на
постанову Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 22 серпня 2013 року - задовольнити.

Постанову Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 22 серпня 2013 року - скасувати.

Ухвалити по справі нову постанову, якою
у задоволені адміністративного позову
ОСОБА_4 до Київського обласного
військового комісаріату, Головного
управління Пенсійного фонду України у
Київській області, Міністерства праці
та соціальної політики України,
Міністерства фінансів України,
Управління праці та соціального
захисту населення
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації Київської
області про зобов'язання провести
перерахунок недоплаченої надбавки до
пенсії та щорічної разової допомоги
учаснику бойових дій - відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили з
моменту постановлення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
її складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено
31.03.2014 року.

Головуючий суддя:
Л.В. Бєлова

Судді:
Л.М. Гром,

М.С. Міщук

Головуючий суддя

Бєлова Л.В.

Судді:

Гром Л.М.

Міщук М.С.