Справа № 0907/13124/12, 2а-344/163/13
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року
Справа
№ 876/12523/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Святецького В.В.

суддів
Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради на
постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 25 вересня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради, Фонду комунальної власності
громади м. Івано-Франківська, третя
особа на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Департамент
житлово-комунального господарства,
транспорту і зв'язку виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради, про зобов'язання скасувати
рішення, визнання протиправною
бездіяльності, стягнення моральної
шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

22 серпня 2012 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з адміністративним позовом, в
якому, з врахуванням заяв про зміну
позовних вимог просила зобов'язати
виконавчий комітет Івано-Франківської
міської ради скасувати рішення про
переведення статусу підвальних
приміщень по АДРЕСА_1 допоміжних в
нежитлові; зобов'язати виконавчий
комітет Івано-Франківської міської
ради скасувати п.11 свого рішення №243
від 24.06.2008р. та п.1.11 свого рішення №445
від 19.07.2011р. про надання в оренду
підвального приміщення; визнати
нечинним договір оренди № ДО-3240 від
24.06.2008р.; зобов'язати виконавчий комітет
Івано-Франківської міської ради та
Фонд комунальної власності
територіальної громади м.
Івано-Франківська надати дозвіл на
виділення приміщення в підвальному
приміщенні для зберігання інвалідного
візка позивачки; визнати бездіяльність
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради такою,
що порушує права позивача згідно
Закону України ,,Про звернення
громадян" та стягнути з виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради та Фонду Комунальної власності
територіальної громади м.
Івано-Франківська моральної шкоди в
розмірі 5000 грн..

Постановою Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 25 вересня 2013 року позов
задоволено частково. Ухвалено визнати
бездіяльність виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради по
наданню відповіді на звернення ОСОБА_1
за №К/185/7, К/185/8, К/185/9 з порушенням
термінів їх виконання такою, що порушує
права ОСОБА_1 згідно Закону України
,,Про звернення громадян".

Також суд постановив стягнути з
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради на
користь ОСОБА_1 1500,00 грн. моральної
шкоди.

В задоволенні решти вимог позову суд
відмовив.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, виконавчий комітет
Івано-Франківської міської ради
оскаржив його в апеляційному порядку,
оскільки вважає, що постанова прийнята
з порушенням норм матеріального і
процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що
відповіді на скарги ОСОБА_1 відповідач
давав з дотриманням Закону України
,,Про звернення громадян", не зважаючи
на те, що позивач неодноразово
зверталася із зверненнями, які
стосувалися одного й того ж питання.
Однак, згідно ч. 2 ст. 8 Закону України
,,Про звернення громадян" не
розглядаються повторні звернення
одним і тим же органом від одного і того
ж громадянина з одного і того ж питання,
якщо перше вирішено по суті.

Крім того, вказує про те, що суд першої
інстанції безпідставно зобов'язав
відповідача відшкодувати моральну
шкоду, а також не навів мотивів з чого
суд виходив визначаючи розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди.

З огляду на викладене, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Оскільки особи, які беруть участь у
справі, в судове засідання не прибули,
хоча належним чином були повідомлені
про дату, час і місце судового
засідання, апеляційний суд у
відповідності до п. 2 ч.1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає можливим здійснювати розгляд
справи в порядку письмового
провадження за наявними у ній
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи та
доводи скарги, апеляційний суд вважає,
що скарга не належить до задоволення з
таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
виконавчий комітет Івано-Франківської
міської ради надав відповіді на скарги
ОСОБА_1 із порушенням встановлених
термінів.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку апеляційного суду відповідають
фактичним обставинам справи, нормам
матеріального і процесуального права
та є вірними.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону
України ,,Про звернення громадян"
звернення громадян розглядаються і
вирішуються у термін не більше одного
місяця від дня їх надходження, а ті, які
не потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання.

Суд першої інстанції встановив, що
ОСОБА_1 18.04.2012 року звернулася із
скаргами до виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради, які
зареєстровані за Вх. № К/185/7, К/185/8, К/185/9,
відповіді на які виконавчий комітет
надав 16.07.2012 року, 25.06.2012 року та 01.08.2012
року відповідно, тобто з пропуском
встановленого Законом України «Про
звернення громадян» терміну.

З матеріалів справи апеляційний суд
вбачає, що ОСОБА_1 звернулася із заявою
до прокуратури м. Івано-Франківська з
приводу не надання відповідей
Івано-Франківською міською радою. За
порушення вимог Закону України ,,Про
звернення громадян" прокуратурою
внесено подання міському голові
Івано-Франківської міської ради.

Листом від 12.09.2012р. за №4255/01-09/07
виконавчий комітет Івано-Франківської
міської ради на виконання подання
прокуратури м. Івано-Франківська
повідомив про те, що відповіді на
звернення ОСОБА_1 за № К/185/7, К/185/8, К/185/9
були підготовлені з порушенням
термінів їх виконання, що свідчить про
допущення порушення вимог
законодавства про звернення громадян.

На підставі викладеного, апеляційний
суд визнає вірними та обґрунтованими
висновки суду першої інстанції щодо
визнання бездіяльності виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради по наданню відповідей на
звернення ОСОБА_1

Відповідно до частини 2 статті 21 КАС
України вимоги про відшкодування
шкоди, заподіяної протиправними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір.

Статтею 23 Цивільного кодексу України
передбачено, що особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного
Суду України ,,Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року
№ 4 передбачено, що розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

На думку апеляційного суду, діями
працівників відповідача позивачці, яка
є інвалідом І групи загального
захворювання була заподіяна моральна
шкода і визначений судом першої
інстанції розмір її відшкодування у
1500,00 грн. відповідає фактичним
обставинам справи.

Наведене спростовує доводи
апеляційної скарги про
невідповідність оскарженого судового
рішення нормам матеріального та
процесуального права.

Статтею 159 КАС України визначено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення з
одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний
суд визнає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив обставини
справи та ухвалив законне рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, доводи апеляційної скарги
їх не спростовують, а тому підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції немає.

Керуючись ст. 195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст.198, ст.
ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради залишити без задоволення, а
постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 25 вересня 2013 року у справі
№ 2-а/344/163/13 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
В.В. Святецький

Судді
Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов