Справа № 676/4382/13-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 676/4382/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Барабаш К.А.
Суддя-доповідач: Білоус О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кам'янці-Подільському Хмельницької
області на постанову
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області від 23 липня
2013 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кам'янці-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі
Хмельницької області про перерахунок
пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного Фонду України в
м.Кам'янець-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі про
визнання дій неправомірними та
призначення пенсії на пільгових
умовах. Відповідно до постанови
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду від 23.07.2013 року адміністративний
позов задоволено. Не погоджуючись із
рішенням суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить суд скасувати постанову
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду від 23.07.2013 року та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог, посилаючись при цьому
на неповне з'ясування судом першої
інстанції обставин, які мають значення
для справи та порушення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення спору.

В судове засідання представники сторін
не з'явилися, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлялися
своєчасно та належним чином. Про
причини неявки в судове засідання суд
не повідомили, клопотань про
відкладення розгляду справи не
направляли.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про його дату, час і
місце, а також враховуючи те, що їх явка
в судове засідання не визнавалась
обов'язковою, колегія суддів визнала за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження, відповідно до
п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, за наявними у
справі матеріалами, при цьому, згідно
частини 6 статті 12, частини 1 статті 41
КАС України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції необхідно залишити
без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку. При цьому в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову (ч. 2 ст. 71 КАС).

Частиною 1 ст. 195 КАС України визначено,
що суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, та підтверджується
матеріалами справи, відповідно до
записів трудової книжки позивача з 01
березня 1979 р. його прийнято на роботу до
Кам"янець-Подільської ПМК-7 на посаду
газозварювальника 4-го розряду; 16 січня
1980 року звільнений з роботи згідно
поданої заяви ст. 38 КЗпП УССР; 23 січня 1980
року позивач був прийнятий на роботу
до Кам"янець-Подільського ПМК-245
газозварювальником 5-го розряду; 05
липня 1981 року присвоєний 6 розряд
електрогазозварювальника; 01 вересня 1986
року прийнятий на Кам"янець-Подільську
МПМК-12 за переводом з ПМК-245
електрогазозварювальником 6-го
розряду; 16 лютого 1996 року позивач
звільнений за власним бажанням; 28
березня 1996 року позивач прийнятий
електрогазозварювальником 6-го розряду
на СПМК-1 Облагробуду; 01 лютого 2001 року в
зв"язку з реорганізацією та
ліквідацією СПМК-1 Облагробуду
звільнений по переводу в ЗАТ "СПМК-1" та
прийнятий на посаду
електрогазозварювальника 6-го розряду
в ЗАТ "СПМК-1"; 25 травня 2003 року позивач
звільнений згідно п. 1 ст. 36 КЗпП
України; 23 червня 2003 року позивач
прийнятий на роботу до ТзОВ
"Газбудсервіс"
газоелектрозварювальником 6-го
розряду; 01 вересня 2005 року звільнений з
роботи за згодою сторін згідно п. 1 ст. 36
КЗпП України; 12 квітня 2012 року
прийнятий на ТзОВ "Газбудсервіс"
електрогазозварником 6-го розряду; 27
червня 2012 року звільнений за власним
бажанням згідно ст. 38 КЗпП України; 05
липня 2012 року прийнятий на роботу
газозварювальником в
Кам"янець-Подільський національний
університет ім. І.Огієнка.

ОСОБА_2 звернувся до УПФУ в м. Кам'янці -
Подільському та Кам'янець -
Подільському районі із заявою про
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах, надавши відповідні
документи, які підтверджують його стаж
відповідно до Списку №2.

Згідно листа управління №4271/02 від 02
квітня 2013 року позивачу відмовлено у
призначенні пенсії, оскільки до
пільгового стажу було зараховано лише
період роботи з 23 січня 1980 року по 31
грудня 1980 року, з 01 січня 1982 року по 21
серпня 1992 року. Відмовлено у
зарахуванні до пільгового стажу
періодів роботи: з 01 січня 1981 року по 31
грудня 1981 року, оскільки в книгах
нарахування заробітної плати прізвище
заявника відсутнє; з 22 серпня 1992 року по
16 лютого 1996 року, оскільки відсутні
відомості про проведення атестації
робочого місця.

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд
першої інстанції керувався тим, що
пунктом 2 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
передбачено, що пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється за нормами цього Закону в
разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення".

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону
України "Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування" періоди
трудової діяльності та інші періоди, що
враховувалися до стажу роботи для
призначення пенсії до набрання
чинності цим Законом, зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
раніше, крім випадків, передбачених цим
Законом.

Згідно вимог пункту "б" ст.13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" від
05.11.1991 року з наступними змінами, - на
пільгових умовах за Списком № 2 мають
право на пенсію за віком, незалежно від
місця останньої роботи працівники,
зокрема, чоловіки - після досягнення 55
років і при стажі роботи не менше 25
років, з них не менше 12 років 6 місяців
на зазначених роботах.

Відповідно до ч.4 ст.13 зазначеного
Закону порядок пенсійного
забезпечення осіб, які працювали до
введення в дію цього Закону на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці,
передбачених законодавством, що діяло
раніше, визначається статтею 100 даного
Закону.

Пунктом «б» ч.1 ст.100 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" передбачено, що
особам, які працювали до введення в дію
цього Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
б) особам, які не мають повного стажу
роботи із шкідливими і важкими умовами
праці, вік, необхідний для призначення
пенсії відповідно до статті 12,
знижується пропорційно наявному стажу
в порядку, передбаченому статтями 13 - 14
цього Закону, виходячи з вимог цього
стажу, встановлених раніше діючим
законодавством.

Під час визначення права на пенсію за
віком на пільгових умовах відповідно
до ст.100 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" застосовуються "Список N 2
производств, цехов, профессий и
должностей, работа в которых дает право
на государственную пенсию на льготных
условиях и в льготных размерах",
затверджений постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173.

Згідно зазначеного списку розділу XXXII.
ОБЩИЕ ПРОФЕССИИ передбачено що мають
право на пенсію на пільгових умовах
"Газосварщики и их подручные", а також
"Сварщики аргонной и атомно-водородной
сварки", "Электросварщики и их
подручные".

Відповідно до Списку № 2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників з
шкідливими та важкими умовами праці,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 11 березня 1994 року
№162 в розділі "ЗАГАЛЬНІ ПРОФЕСІЇ"
передбачено, що за кодами "620
Газозварники", "756
Електрогазозварники, зайняті на
різанні і ручному зварюванні, на
напівавтоматичних машинах, а також
автоматичних машинах із застосуванням
флюсів, що містять шкідливі речовини не
нижче 3 класу небезпеки", "906
Електрозварники ручного зварювання"
мають право на пенсію на пільгових
умовах.

При цьому судом першої інстанції
обґрунтовано взято до уваги, що згідно
з пунктами 1, 2 Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 01.08.1992
року №442 атестація робочих місць за
умовами праці проводиться на
підприємствах і організаціях
незалежно від форм власності й
господарювання, де технологічний
процес, використовуване обладнання,
сировина та матеріали є потенційними
джерелами шкідливих і небезпечних
виробничих факторів, що можуть
несприятливо впливати на стан здоров'я
працюючих, а також на їхніх нащадків як
тепер, так і в майбутньому. Основна мета
атестації полягає у регулюванні
відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу у
несприятливих умовах.

Пунктом 4 зазначеного Порядку
встановлено, що атестація проводиться
в строки, передбачені колективним
договором, але не рідше одного разу на 5
років. Відповідальність за своєчасне
та якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Згідно зі ст.62 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Судом першої інстанції встановлено, що
трудова книжка позивача містить
відомості про прийняття його на роботу
газозварювальником,
електрогазозварювальником,
переведення та звільнення з роботи,
зокрема і в оспорювані відповідачем
періоди.

Відповідно до п. 3 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№637, за відсутності трудової книжки, а
також у тих випадках, коли в трудовій
книжці відсутні необхідні записи або
містяться неправильні чи неточні
записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості
на видачу заробітної плати,
посвідчення, характеристики, письмові
трудові договори і угоди з відмітками
про їх виконання та інші документи,
які містять відомості про періоди
роботи.

Згідно з п. 18 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній за відсутності
документів про наявний стаж роботи і
неможливості одержання їх внаслідок
ліквідації підприємства, установи,
організації або відсутності архівних
даних з інших причин, ніж ті, що
зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній з ним роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Архівною довідкою №295/0146 від 29.11.2012
року, виданою Кам'янець-Подільським
міським архівом, показаннями свідків
підтверджується факт та періоди роботи
позивача, що дає право на призначення
пенсії на пільгових умовах.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що відсутність
доказів про атестацію робочого місця
не є підставою для не зарахування йому
в пільговий стаж роботи роботу
газозварювальника та
газоелектрозварювальника, оскільки
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищенаведеним,
матеріалами справи, а тому колегією
суддів відхиляються, оскільки не дають
підстав для висновку про порушення
судом першої інстанції норм права, які
призвели до неправильного вирішення
справи, тобто прийнята постанова
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, і підстав для її
скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо задоволення
заявлених вимог у спосіб та межах,
визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кам'янці-Подільському Хмельницької
області, - залишити без задоволення, а
постанову Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 23 липня 2013 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Білоус О.В.

Судді
Курко О. П.

Совгира Д. І.