Справа № 810/527/14-а
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2014 року 810/527/14-а

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого судді -
Головенко О.Д., розглянувши в порядку
письмового провадження в м. Києві
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої
служби Броварського міськрайонного
управління юстиції Київської області,
третя особа Публічне акціонерне
товариство «Укрсоцбанк» про визнання
протиправними та скасування постанов -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась до
суду з позовом до Відділу державної
виконавчої служби Броварського
міськрайонного управління юстиції
Київської області (надалі - відповідач),
третя особа Публічне акціонерне
товариство «Укрсоцбанк» (надалі - третя
особа) та просить суд визнати
протиправними та скасувати постанови
про відкриття виконавчого провадження
та про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 29.11.2013.

В обґрунтування своїх позовних вимог
вказує, що відповідачем винесено
оскаржувані постанови про відкриття
виконавчого провадження та про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження, однак на думку
позивача спірні постанови є
незаконними та протиправними. Вважає,
що відповідач, виносячи дані постанови
діяв в супереч прав та обов'язків, що
покладенні на нього відповідно до
Закону України «Про виконавче
провадження».

Представник позивача, відповідача та
третя особа до суду не з'явилися. Про
час, місце розгляду справи були
повідомленні належним чином. Причини
неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомленні про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідків чи експертів.

Розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче
провадження» визначено, що виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Судом встановлено, що 03.06.2013 приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 за № 4604
винесено виконавчий напис про
звернення стягнення на квартиру, що
належить позивачеві на праві приватної
власності та яка розташована за
адресою: АДРЕСА_2.

На підставі даного виконавчого напису
відповідачем 29.11.2013 винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження.
В цей же день ним було також винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборону на його
відчуження.

Статтею 11 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом;
надає сторонам виконавчого
провадження та їх представникам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження; розглядає
заяви сторін та інших учасників
виконавчого провадження і їхні
клопотання; заявляє в установленому
порядку про самовідвід за наявності
обставин, передбачених цим Законом;
роз'яснює сторонам їхні права і
обов'язки.

Частиною 1 ст. 31 Закону України «Про
виконавче провадження» копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження (надалі -
документи виконавчого провадження), що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до ст. 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, відповідачем було направлено
копії вищевказаних постанов не на
адресу місця проживання та реєстрації
позивача.

Судом встановлено, що позивачка мешкає
та зареєстрована у відповідному
порядку за адресою: АДРЕСА_2.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем копії постанов
направлялись за адресою попернього
місця проживання позивача, а саме за
адресою: АДРЕСА_1.

На думку суду, відповідачем не було
виконано належні обов'язки щодо
повідомлення позивача про наявність
постанови про відкриття виконавчого
провадження та про арешт майна
боржника та оголошення заборону на
його відчуження.

Статтею 12 Закону України «Про
виконавче провадження» сторони
виконавчого провадження мають право
ознайомлюватися з матеріалами
виконавчого провадження, робити з них
виписки, знімати копії, заявляти
відводи у випадках, передбачених цим
Законом, оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця з
питань виконавчого провадження у
порядку, встановленому цим Законом,
подавати додаткові матеріали, заявляти
клопотання, брати участь у провадженні
виконавчих дій, давати усні та письмові
пояснення, висловлювати свої доводи та
міркування з усіх питань, що виникають
у ході виконавчого провадження, у тому
числі під час проведення експертизи,
заперечувати проти клопотань, доводів
та міркувань інших учасників
виконавчого провадження та
користуватися іншими правами, наданими
законом.

Враховуючи вищенаведену норму можно
прийти до висновку, що відповідач
позбавив позивача усіх прав, якими він
наділений відповідно до Закону України
«Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України
державні органи та їх посадові особи
діють у спосіб, в межах повноважень та
на підставах, передбачених
Конституцією та Законами України.

Крім того, суд звертає увагу на те, що
ухвалою Київського окружного
адміністративного суду від 12.02.2014
відповідача, як суб'єкта владних
повноважень було зобов'язано у разі не
визнання позову надати письмові
заперечення, однак відповідач
зазначену умову не виконано.

Також вищевказаною ухвалою суду
відповідача було зобов'язано надати
суду належним чином завірену копію
оскаржуваної постанови та виконавчого
провадження № 40985252, однак
вказану умову відповідач також
проігнорував.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно із ч. 1 ст. 69 КАС України доказами
в адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 70 КАС України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Згідно ч. 2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, суд дійшов висновку, що органом
виконавчої служби не доведено
правомірності винесення оскаржуваних
постанов щодо відкриття виконавчого
провадження та про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, а тому вони є
протиправним та підлягають скасуванню.

Керуючись статтями 11-14, 69-71, 79, 86, 94, 122,
159-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Скасувати постанови головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Броварського міськрайонного
управління юстиції Київської області
Лопатинської Н.О. від 29.11.2013 про
відкриття виконавчого провадження та
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 сплачений судовий
збір у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08
коп.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо не скасовано,
набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду у порядку,
встановленому статтями 185-187 КАС
України, шляхом подання апеляційної
скарги через Київський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
Головенко О.Д.