Справа № 2а-12544/10/2670
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/4329/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
м.Києва

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 12.01.2011

у справі № 2а-12544/10/2670

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Суматра ЛТД»

до Державної податкової інспекції у
Святошинському районі м.Києва

про скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою окружного
адміністративного суду м.Києва від
08.06.2010 в задоволенні адміністративного
позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 12.01.2011
постанову суду першої інстанції
скасовано. Позов задоволено. Визнано
нечинним та скасовано рішення ДПІ у
Святошинському районі м.Києва від
14.07.2009 № 003392330 в сумі 74533,80 грн.

ДПІ у Святошинському районі м.Києва
подала касаційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду апеляційної
інстанції та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позову,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції пункту 12 статті 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» від 06.07.1995 №
265/95-ВР.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Підставою для застосування до позивача
за рішенням відповідача від 14.07.2009 №
штрафних санкцій в сумі 74533,80 грн.
слугували висновки перевірки,
викладені в акті від 24.06.2009 № 006296, про
порушення позивачем вимог п. 12 ст. 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», що полягало в
тому, що позивач не вів обліку товарних
запасів за місцем їх реалізації.

Пункт 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР
зобов'язує суб'єктів підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг вести у порядку,
встановленому законодавством, облік
товарних запасів на складах та/або за
місцем їх реалізації, здійснювати
продаж лише тих товарів, які
відображені в такому обліку, за
винятком продажу товарів особами, які
відповідно до законодавства
оподатковуються за правилами, що не
передбачають ведення обліку обсягів
реалізованих товарів (наданих послуг).

Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» від
16.07.1999 № 996-XIV (далі Закон № 996-XIV)
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством.

Згідно з частиною третьою статті 2
Закону № 996-ХIV суб'єкти підприємницької
діяльності, яким відповідно до
законодавства надано дозвіл на ведення
спрощеного обліку доходів і витрат,
ведуть бухгалтерський облік і подають
фінансову звітність у порядку,
встановленому законодавством про
спрощену систему обліку і звітності.

Відповідно до частини другої статті 8
Закону № 996-ХIV питання організації
бухгалтерського обліку на
підприємстві належать до компетенції
його власника (власників) або
уповноваженого органу (посадової
особи) відповідно до законодавства та
установчих документів.

Бухгалтерський облік ведеться
централізованою бухгалтерією
позивача, розташованою в головному
офісі. Всі первинні документи, що
фіксують факти здійснення
господарських операцій, передаються в
централізовану бухгалтерію, яка
знаходиться в центральному офісі
позивача, для їх подальшого зберігання
і для своєчасного відображення
господарських операцій в
бухгалтерському обліку. Тому,
відсутність первинних документів на
місці реалізації товару при наявності
у підприємства первинних документів,
що містять відомості про товари, за
наявності їх в головному офісі, не може
розцінюватися як неведення обліку
товарних запасів на складах та/або за
місцем їх реалізації.

Враховуючи викладене та враховуючи
межі перегляду справи судом касаційної
інстанції, визначені у ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, касаційна скарга залишається
без задоволення, а постанова суду
апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
м.Києва залишити без задоволення, а
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 12.01.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою про перегляд даної
ухвали, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Н.Г. Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун