Справа № 2а/697/28/13
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2а/697/28/13 Головуючий у 1-й
інстанції: Василенко О.М.
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Шурка О.І.,

суддів
Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі
Киричуку Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, без фіксування його за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41
КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Канівського
міськрайонного суду Черкаської
області від 12 квітня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Канівської міської
ради Черкаської області про
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Канівського міськрайонного
суду Черкаської області від 12 березня
2013 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про задоволення
позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на його
переконання підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова скасуванню,
виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, позивач звернулась до
Управління праці та соціального
захисту населення Новозаводської у м.
Чернігові ради з письмовою заявою про
проведення перерахунку допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. Однак, відповідач
відмовив в проведені такого
перерахунку, що і стало підставою для
звернення до суду із вказаним позовом.

Відмовляючи у задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачем правомірно нараховано та
виплачено позивачу допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі 130 гривень
відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Приймаючи рішення по справі, суд першої
інстанції правомірно виходив з того, що
на позивача поширюється дія Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», оскільки вона є матір'ю
малолітньої дитини, що підтверджується
свідоцтвом про народження.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
було передбачено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу II Закону України
«Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
(далі Закон № 107-VI) були внесені
відповідні зміни до Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
(далі Закон №2811-ХІІ) та Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
(далі Закон №2240-ІІІ). Зокрема, змінами
до статті 13 Закону №2811-ХІІ його дію
поширено на застрахованих осіб, а із
Закону №2240-ІІІ було виключено статті
40-44.

Рішенням № 10-рп/2008 визнано
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункту 25
розділу П Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-ІІІ.

Пунктом 2 розділу ІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ ІІ цього Закону
діє до 31.12.2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону №
2240-ІІІ, а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15
Закону №2811-XII.

Згідно ч.3 ст. 45 Закону № 2154-VI було
визначено, що допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2811-ХІІ та Закону
№ 2240-ІІІ призначається та здійснюється
в розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Міністрів
України від 27.12.2001 року № 1751 саме на
виконання Закону № 2811-ХІІ (пункт 1
Порядку), згідно з якою встановлюється
Кабінетом Міністрів України тільки
порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми та
перелік документів, необхідних для
призначення допомоги за цим Законом.

Розміри і порядок виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку до Закону № 2240-ІІІ на
виконання ст. 45 Закону № 2154-VI Кабінет
Міністрів України не визначав.

Отже, на спірні правовідносини щодо
виплати допомоги такій особі у
зазначеному періоді поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закон №
2240-III), відповідно до статті 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підтвердження того, що позивач є
застрахованою особою, останньою було
надано до суду оригінал довідки форми
ОК-5 з Пенсійного фонду України про
індивідуальні відомості про
застраховану особу.

Таким чином, враховуючи надану довідку,
колегія суддів приходить до висновку,
що відповідачем було протиправно
занижену суму матеріальної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, оскільки позивач є
застрахованою особою в системі
загальнообов'язкового державного
страхування, а тому позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції при ухваленні спірного
судового рішення було неповно
з'ясовано фактичні обставини справи та
порушено норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи.

Відповідно до статті 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення, зокрема, є
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справ та порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Постанову Канівського міськрайонного
суду Черкаської області від 12 квітня 2013
року - скасувати, та постановити нову,
якою позовні вимоги ОСОБА_2 -
задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Канівської міської ради Черкаської
області щодо виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у значно меншому
розмірі.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Канівської міської ради Черкаської
області нарахувати та виплатити ОСОБА_2
недоотриману допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в порядку та розмірах
встановлених Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
починаючи з 01.03.2010 року.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя

Шурко О.І.

Судді:

Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.