Справа № 251/8755/13-а (2а/251/118/13)
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/5889/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Цуркана М.І. (головуючий);
Розваляєвої Т.С.; Черпіцької Л.Т.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Горлівки
Донецької області про зобов'язання
вчинити дії, що переглядається за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Горлівки
Донецької області на постанову
Калінінського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 22
жовтня 2013 року та постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 16 січня 2014 року,

у с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Горлівки
Донецької області (Управління ПФ) про
визнання дій протиправними та
зобов'язання перерахувати і виплатити
пенсію.

Зазначала, що отримує пенсію
державного службовця як працівник
податкової інспекції, а Управління ПФ
під час перерахунку неправомірно
обчислило розмір заробітної плати, з
якої обраховується пенсія, зменшивши
надбавку за вислугу років та не
врахувавши матеріальну допомогу і суми
індексацій заробітної плати.

Посилаючись на те, що з названих видів
заробітку справлялись внески на
обов'язкове соціальне страхування,
просила зобов'язати Управління ПФ
перерахувати з 15 березня 2002 року її
пенсію, врахувавши до заробітної плати,
з якої вона обчислюється, надбавку за
вислугу років в розмірі 40 % (замість 20 %),
матеріальну допомогу на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, індексацію доходів, та визнавши
відповідні дії Управління ПФ
протиправними. Також просила
зобов'язати Управління ПФ при
наступному перерахунку пенсії
врахувати усі види заробітку, з яких
справлялись внески на обов'язкове
соціальне страхування.

Ухвалою Калінінського районного суду
м. Горлівки Донецької області від 22
жовтня 2013 року позовні вимоги про
перерахунок та виплату пенсії за
період з 15 березня 2002 року по 5 лютого 2013
року залишені без розгляду у зв'язку з
пропуском строку звернення до суду.

Постановою цього ж суду від 22 жовтня 2013
року решту позовних вимог задоволено
частково. Зобов'язано Управління ПФ
перерахувати з 10 червня 2013 року та
виплатити пенсію ОСОБА_4 на підставі
відомостей про заробітну плату,
включених до довідки Горлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції від 5 червня 2013 року з
урахуванням винагороди за вислугу
років в розмірі 40 %, матеріальної
допомоги на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань та
індексації доходів. Рішення
Управління ПФ від 14 червня 2013 року № 58
про відмову перерахувати пенсію
визнано протиправним та скасовано, а у
задоволенні решти вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 січня 2014
року постанова суду першої інстанції
змінена в частині вимог про врахування
індексації заробітної плати, а у
задоволенні цієї вимоги - відмовлено. В
решті рішення суду першої інстанції
залишене без змін.

У касаційній скарзі Управління ПФ,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить оскаржувані рішення скасувати,
а у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, здійснивши
перевірку матеріалів справи та
оскаржуваних рішень судів в межах
доводів касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що скарга підлягає
частковому задоволенню.

Судами встановлено, що з 2002 року ОСОБА_4
отримує пенсію за вислугу років як
колишній працівник Державної
податкової служби.

При обчисленні розміру заробітної
плати, з якої обраховується пенсія
позивача, Управлінням ПФ враховано
надбавку за вислугу років в розмірі 20 %
і не враховано матеріальну допомогу та
індексацію сум заробітної плати.

Також судами встановлено, що стаж
роботи, який давав право позивачу
отримувати винагороду за вислугу років
складає більше 25 років.

Задовольнивши позов частково, суд
першої інстанції виходив з того, що
винагорода за вислугу років,
встановлена посадовим особам органів
державної податкової служби, які мають
спеціальні звання, є частиною
заробітної плати зазначених посадових
осіб, виплачується за рахунок та у
межах фонду оплати праці,
передбаченого органам державної
податкової служби в Державному бюджеті
України, враховується при обчисленні
середнього заробітку, що зберігається
за посадовою особою відповідно до
законодавства, на неї нараховувався
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, а тому повинна
враховуватись при обчисленні розміру
пенсії. До аналогічного висновку суди
дійшли і щодо врахування матеріальної
допомоги та індексації сум заробітної
плати, пославшись при цьому на правову
позицію Верховного Суду України.
Відмовивши у задоволенні вимог про
зобов'язання вчинити дії при
наступному перерахунку пенсії, суд
вказав на відсутність спірних
відносин, а тому і неможливість їх
урегулювання.

Погодившись з наведеними висновками
щодо врахування матеріальної допомоги
та винагороди за вислугу років,
апеляційний суд зазначив про
помилковість задоволення вимоги про
врахування індексації заробітної
плати, пославшись на те, що позивачу
така індексація не нараховувалась.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,
частково погоджуючись з висновками
судів, вважає їх передчасними в частині
задоволення вимоги про врахування
матеріальної допомоги.

Відповідно до статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
предметом касаційного перегляду у цій
справі є висновки судів в частині
задоволення вимог про врахування до
заробітку позивача при перерахунку
пенсії матеріальної допомоги та
винагороди за вислугу років
працівникам Державної податкової
служби.

За правилами частини першої статті 37
Закону України від 16 грудня 1993 року №
3723-ХІІ «Про державну службу» (Закон №
3723-XII) пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР
«Про оплату праці» (Закон № 108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про
пенсійне забезпечення» (Закон № 1788-XII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (Закон
№ 1058-IV) визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Водночас, при перерахунку пенсії
застосовуються спеціальні правила
обчислення заробітку.

За правилами частини п'ятої статті 37
Закону № 3723-ХІІ визначення заробітної
плати для обчислення пенсій державним
службовцям здійснюється в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України. Такий порядок передбачений
постановою Кабінету Міністрів України
від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі
питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії» (Постанова № 865).

Абзацами першим та другим пункту 1 цієї
Постанови установлено, що розмір
виплат (крім посадових окладів,
надбавок за ранг або кваліфікаційні
класи, класний чин або спеціальні
звання, вислугу років), що включаються в
заробіток для обчислення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», визначається за
вибором того, хто звернувся за пенсією,
за останні 24 календарні місяці роботи,
яка дає право на даний вид пенсії,
підряд перед зверненням за пенсією або
за будь-які 60 календарних місяців такої
роботи підряд перед зверненням за
пенсією незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.
Середньомісячна сума зазначених
виплат за 24 або 60 календарних місяців
визначається шляхом ділення загальної
суми цих виплат за 24 календарні місяці
роботи підряд перед зверненням за
пенсією чи за 60 календарних місяців
роботи підряд відповідно на 24 або на 60.

У разі зміни структури заробітної
плати з одночасним підвищенням
посадових окладів працівникам апарату
органів виконавчої влади, місцевого
самоврядування та їх виконавчих
органів, органів прокуратури, судів та
інших органів виплати, одержані особою
за період до зміни структури
заробітної плати, включаються в
заробіток для обчислення пенсії
відповідно до абзацу першого цього
пункту без коригування згідно з
пунктом 2 цієї постанови.

Пунктом 4 Постанови № 865 передбачено, що
у разі підвищення розміру заробітної
плати працюючим державним службовцям
відповідно до рішень Кабінету
Міністрів України (для службовців
Національного банку України
відповідно до рішень його Правління)
після набрання чинності Законом
України від 16 січня 2003 року 432-IV «Про
внесення змін до Закону України «Про
державну службу» заробітна плата для
перерахунку пенсії пенсіонерам, яким
пенсія призначена з дня набрання
чинності Законом України «Про державну
службу», визначається в такому порядку:
пенсіонерам, які на момент перерахунку
пенсії продовжують працювати на
посаді, з якої призначено пенсію, - на
підставі поданої довідки про
одержувану заробітну плату на момент
перерахунку; іншим пенсіонерам - на
підставі документів, поданих на час
перерахунку, виходячи із сум
заробітної плати, яку одержує
працюючий державний службовець на
відповідній посаді, з якої призначено
(перераховано) пенсію, на момент
виникнення права на перерахунок. При
цьому: посадовий оклад, надбавки за
ранг та вислугу років враховуються в
розмірах, установлених Кабінетом
Міністрів України (для службовців
Національного банку України у
розмірах, установлених його
Правлінням) на момент виникнення права
на перерахунок за відповідною посадою
та рангом на момент призначення
(перерахунку) пенсії; надбавки за
знання та використання в роботі
іноземної мови, за почесне звання
«заслужений», за роботу з таємними
документами залежно від ступеня
таємності інформації, доплата за
науковий ступінь кандидата або доктора
наук враховуються в розмірах,
установлених Кабінетом Міністрів
України на момент виникнення права на
перерахунок, якщо вони були фактично
встановлені особі; премія, крім премій,
зазначених у другому реченні цього
абзацу, та інші надбавки враховуються в
середніх розмірах відносно визначених
законодавством таких виплат за
відповідною посадою (посадами) у тому
державному органі, звідки особа вийшла
на пенсію, на момент виникнення права
на перерахунок. Премія до державних,
професійних свят та ювілейних дат,
виплачена у місяці підвищення
заробітної плати, враховується в
розмірі 1/12 середнього розміру цієї
премії (премій), визначеного за
відповідною посадою (посадами), з якої
призначено (перераховано) пенсію.

За бажанням осіб, під час перерахунку
пенсій виплати, отримані на час
призначення (перерахунку) пенсії (крім
посадових окладів, надбавок за ранг,
вислугу років), визначаються у порядку,
передбаченому абзацами першим - п'ятим
пункту 1 та пунктом 2 цієї постанови.

Таким чином, Уряд надав можливість при
перерахунку пенсії обчислити окремі
види заробітку (у тому числі і
матеріальну допомогу) як за загальним
правилом (з середнього розміру таких
виплат відповідному працюючому
державному службовцю в місяці
перерахунку пенсії) так і з розмірів,
безпосередньо отриманих пенсіонером в
період перед звільненням.

При цьому, необхідно враховувати, що
при обранні особою другого з названих
варіантів, усі види заробітку (крім
посадових окладів, надбавок за ранг,
вислугу років) мають обчислюватись за
одними і тими ж правилами,
передбаченими абзацами першим - п'ятим
пункту 1 та пунктом 2 Постанови № 865.

Суди, задовольнивши позов в частині
вимог про врахування матеріальної
допомоги, не звернули увагу, що у
довідці роботодавця вказаний вид
заробітку обчислений згідно з вимогами
абзаців першого - п'ятого пункту 1 та
пункту 2 Постанови № 865, а надбавка за
особливі умови служби - відповідно до
пункту 4 цієї ж Постанови. За таких
обставин, волевиявлення позивача щодо
правил, за якими буде обчислюватись
його заробіток не є однозначним, а
оскільки це питання є визначальним для
правильного вирішення справи,
залишення його поза увагою судами
виключає можливість вважати їх
рішення обґрунтованими.

Водночас, колегія суддів погоджується
з висновками судів щодо задоволення
вимоги про врахування при обчисленні
пенсії винагороди за вислугу років в
розмірі 40 %, і при цьому виходить з
такого.

Відповідно до пункту 2 Порядку виплати
винагороди за вислугу років посадовим
особам органів державної податкової
служби, які мають спеціальні звання,
затвердженого постановою Кабінету
міністрів України від 12 вересня 1997 року
№ 1013, винагорода за вислугу років
виплачується в розмірі 40 % посадового
окладу та надбавки за спеціальне
звання посадовим особам органів
державної податкової служби, які мають
стаж від 25 і більше років.

Як встановлено судами, стаж роботи
позивача, який відповідно до
наведеного Порядку враховується для
обчислення винагороди за вислугу
років, складає більше 25 років.

Винагорода за вислугу років є частиною
заробітної плати, виплачується за
рахунок та у межах фонду оплати праці,
враховується при обчисленні
середнього заробітку, що зберігається
за посадовою особою відповідно до
законодавства, на неї нараховувався
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування. Тому, виходячи з тих же
мотивів, як і щодо матеріальної
допомоги, цей вид виплат має
враховуватись при обчисленні розміру
пенсії державного службовця як при її
призначенні так і перерахунку. При
цьому, її розмір правильно визначений
на момент виникнення права на
перерахунок за відповідною посадою та
рангом.

За правилами статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З викладеного вбачається, що
оскаржувані судові рішення не можна
вважати обґрунтованими, оскільки суди
не вчинили належних дій для повного та
всебічного вивчення обставин справи,
що є підставою для часткового
скасування їх рішень та направлення
справи на новий розгляд.

За правилами частини другої
статті 227 Кодексу адміністративного
судочинства України підставою для
скасування судових рішень судів першої
та (або) апеляційної інстанцій і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Горлівки
Донецької області задовольнити
частково.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 січня 2014
року та змінену нею постанову
Калінінського районного суду
м. Горлівки Донецької області від 22
жовтня 2013 року в частині задоволення
вимоги про зобов'язання перерахувати
та виплатити пенсію ОСОБА_4 з
урахуванням сум матеріальної допомоги
скасувати, а справу в цій частині вимог
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції. В решті - рішення
судів залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді
М.І.Цуркан

Т.С.Розваляєва

Л.Т.Черпіцька