Справа № 815/7197/13-а
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/7197/13-а

Категорія: 5.1.2 Головуючий в 1 інстанції:
Єфіменко К. С.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

за участю секретаря - Скоріної Т.С.

за участю сторін:

представник позивача Клім С.І.;

представник апелянта -Дідик А.А.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 14
листопада 2013 року у справі за
адміністративним позовом Державної
інспекції України з питань захисту
прав споживачів до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 про стягнення штрафу
за порушення законодавства про
рекламу,

третя особа на стороні позивача, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Інспекція з питань захисту прав
споживачів в Одеській області, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2013 року Державна інспекція
України з питань захисту прав
споживачів (надалі -
Держспоживінспекція України, позивач)
звернулася до суду першої інстанції з
позовом до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 (надалі - ФОП ОСОБА_3, відповідач)
в якому просила стягнути з відповідача
до державного бюджету України суму
штрафу за порушення законодавства про
рекламу у розмірі 5 910 грн.

В обґрунтування вимог позивач
зазначив, що ним 18 грудня 2012 року
прийнято рішення про накладення штрафу
за порушення ст.16 Закону України «Про
рекламу» у розмірі 5 910 грн., який
відповідач у добровільному порядку не
сплатила.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 14 листопада
2013 року позов задоволено.

Суд стягнув з ФОП ОСОБА_3 на користь
державного бюджету суму штрафу за
порушення законодавства про рекламу у
розмірі - 5 910 грн.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції погодився з доводами
позивача про порушення відповідачем
законодавства про рекламу, що
виразилося у розміщенні зовнішньої
реклами без відповідного дозволу.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_3
просить скасувати судове рішення у
зв'язку з неповним з'ясуванням обставин
справи.

Апелянт просить винести нове рішення
про відмову Держспоживінспекції
України у задоволенні позову.

У суді апеляційної інстанції
представник апелянта підтримала
доводи апеляційної скарги та просили
її задовольнити.

Представник Держспоживінспекції
України просила в задоволенні апеляції
відмовити, рішення суду залишити без
змін.

Представник Інспекції з питань захисту
прав споживачів в Одеській області до
суду апеляційної інстанції не з'явився,
повідомлений належним чином.

Справа судом апеляційної інстанції
розглянута в порядку ч.4ст. 196 КАС
України.

З'ясувавши обставини справи, доводи
апеляційних скарг, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню на наступних підставах.

Так, судом апеляційної інстанції було
встановлено, що Держспоживінспекцією в
Одеській області при здійсненні у
червні 2012 року контролю за
розповсюдженням та розміщенням
реклами у м. Одесі, було встановлено
ознаки порушення ФОП ОСОБА_3 ст.8 Закону
України «Про рекламу», що виразилося у
відсутності на рекламному носії, типа
«мимохід» за адресою: м. Одеса, вул.
Пантелеймонівська,76 інформації про
дату початку і закінчення заходу.

29 жовтня 2012 року на ім'я відповідача
повторно була направлена вимога в
порядку п.2 ст.26 Закону України «Про
рекламу», в якій зазначалося про
обов'язок про надання у строк до 02
листопада 2012 року наступних
документів:

- дозвільну документацію на розміщення
рекламоносія;

- свідоцтво про державну реєстрацію;

- свідоцтво платника податку;

- макет замовлення;

- письмові пояснення;

- документальне підтвердження вартості
розповсюдженої реклами (договори, акти
виконаних робіт, рахунки, платіжні
документи).

02 листопада 2012 року представник ФОП
ОСОБА_3 звернувся до
Держспоживінспекції в Одеській
області з клопотанням про надання
відстрочки для надання документів у
зв'язку з уточненням даних, які
стосуються виготовлення рекламного
засобу.

05 листопада 2012 року представником
відповідача була надана інформація
щодо вартості рекламного макету, а саме
чек із зазначенням складових
рекламного заходу, їх вартості та
виконавця реклами.

05 листопада 2012 року
Держспоживінспекцією в Одеській
області був складений протокол про
порушення ФОП ОСОБА_3 законодавства про
рекламу, в якому зазначалося, що
інформація про захід рекламного
характеру не містить відомостей про
дату початку і дату закінчення заходу,
а також відсутній дозвіл на розміщення
зовнішньої реклами у населених
пунктах, що надаються виконавчими
органами сільських, селищних, міських
рад, на підставі Типових правил, що
затверджуються Кабінетом Міністрів
України, що є порушенням ст.ст.8,16 Закону
України «Про рекламу».

Зі змісту протоколу №135/1 засідання
Держспоживінспекції в Одеській
області стосовно розгляду справи про
порушення законодавства про рекламу
від 28 листопада 2012 року вбачається, що
ФОП ОСОБА_3 звинувачують в тому, що
інформація про захід рекламного
характеру не містить відомостей про
дату початку і дату закінчення заходу,
а також відсутній дозвіл на розміщення
зовнішньої реклами.

У зв'язку з тим, що потенційний штраф за
дані правопорушення становив більш ніж
300 неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, Держспоживінспекція в
Одеській області дійшла висновку про
направлення матеріалів до
Держспоживінспекції України для
подальшого розгляду та застосування
штрафних санкцій.

Держспоживінспекція України,
розглядаючи 18 грудня 2012 року матеріали
справи та зазначений протокол
встановила порушення у ФОП ОСОБА_3 ст.16
Закону України «Про рекламу», яка
регулює розміщення зовнішньої реклами
у населених пунктах, та надання
виконавчими органами сільських,
селищних, міських рад, на підставі
Типових правил, що затверджуються
Кабінетом Міністрів України дозволів
на її розміщення.

Згідно зі вимогами ст. 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Проаналізувавши фактичні обставини
справи та норми законодавства, які їх
регулюють, колегія суддів вважає, що
рішення суду є законним та
обґрунтованим, виходячи з наступного.

Згідно ст. 16 Закону України «Про
рекламу» розміщення зовнішньої
реклами у населених пунктах
проводиться на підставі дозволів, що
надаються виконавчими органами
сільських, селищних, міських рад, а поза
межами населених пунктів - на підставі
дозволів, що надаються обласними
державними адміністраціями, а на
території Автономної Республіки Крим -
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, в порядку, встановленому цими
органами на підставі типових правил, що
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Стаття 26 Закону України «Про рекламу»
вказує, що контроль за дотриманням
законодавства України про рекламу
здійснює у межах своїх повноважень, в
тому числі і центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері державного контролю
за додержанням законодавства про
захист прав споживачів, - щодо захисту
прав споживачів реклами.

Згідно п.3 ч.2 ст.27 Закону України «Про
рекламу» відповідальність за
порушення законодавства про рекламу
несуть, зокрема розповсюджувачі
реклами, винні в порушенні
встановленого законодавством порядку
розповсюдження та розміщення реклами.

Центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів, за поданням державних
органів, зазначених у статті 26 цього
Закону, або самостійно у випадках,
передбачених цією статтею, крім тих,
які віднесено виключно до компетенції
Антимонопольного комітету України та
які регулюються законодавством з
питань авторського права та суміжних
прав, накладає штрафи у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, як визначено у абзаці 4 частини
4 ст.27 цього Закону - на
розповсюджувачів реклами за вчинення
дій, передбачених пунктом 3 частини
другої цієї статті, - у розмірі
п'ятикратної вартості розповсюдження
реклами.

Аналогічні положення щодо
відповідальності розповсюджувачів
реклами містяться в Порядку накладання
штрафів за порушення законодавства про
рекламу, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 26
травня 2004 року №693 (надалі - Порядок
№693).

Згідно п. 2 Порядку № 693, на
рекламодавців, виробників і
розповсюджувачів реклами за неподання
або подання свідомо неправдивої
інформації щодо вартості
розповсюдженої реклами, її
виготовлення та/або розповсюдження,
штраф відповідно до ст. 27 Закону
України «Про рекламу» накладається у
розмірі п'ятикратної вартості
розповсюдженої реклами - на
розповсюджувачів реклами, винних у
порушенні порядку її розповсюдження.

Судом першої інстанції обґрунтовано не
були прийняти до уваги доводи
відповідача про те, що вона була двічі
притягнута до одного й того ж виду
відповідальності за одне й те саме
правопорушення.

Як правильно зазначив суд першої
інстанції, до відповідача була
застосована
адміністративно-господарська санкція
у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. на
підставі п.6 ст. 27 Закону України «Про
рекламу» за неподання інформації про
вартість розповсюдженої реклами, а не
за її розміщення без відповідного
дозволу.

Доводи ФОП ОСОБА_3 про наявність у неї
дозволу на розміщення рекламного носія
від 22 жовтня 2012 року не можуть бути
прийняти до уваги судом апеляційної
інстанції у зв'язку з тим, що на момент
проведення перевірки, тобто на 21 червня
2012 року такий дозвіл був відсутній.

Твердження в апеляційній скарзі про те,
що позивач не наділений повноваженнями
щодо притягнення розповсюджувачів
реклами до відповідальності за
відсутність дозволу на розміщення
зовнішньої реклами у населених
пунктах, не засновано на вимогах Закону
України «Про рекламу».

З огляду на викладене доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
зроблених відповідно до вимог чинного
законодавства.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 14 листопада
2013 року у справі за адміністративним
позовом Державної інспекції України з
питань захисту прав споживачів до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про
стягнення штрафу за порушення
законодавства про рекламу - залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
негайно після її проголошення та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня
виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено 01.04.2014 року.

Доповідач - суддя
І.О.Турецька

суддя
Л.В. Стас

суддя
І.П. Косцова