Справа № 2а-705/11
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 р.
Справа № 9104/33811/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Ніколіна В.В.,

суддів
Качмара В.Я.,Гінди О.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м.
Львова на постанову Галицького
районного суду м. Львова від 25.10.2011 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м.Львова про
стягнення недоплаченої щомісячної
соціальної допомоги як дитині війни, -

ВСТАНОВИЛА :

12.05.2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з
адміністративним позовом, у якому
просив зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова
нарахувати та виплатити недоплачену
щомісячну соціальну допомогу як дитині
війни за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007
року, з 22.05.2008 року по 31.03.2011 року, та в
подальшому здійснювати виплати.

Оскаржуваною постановою Галицького
районного суду м. Львова від 25.10.2011 року
вказаний позов задоволено, а саме
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Львова провести нарахування та
виплату на користь ОСОБА_1 недоплаченої
щомісячної державної соціальної
грошової допомоги як дитині війни в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
за період з 16.11.2010 року по 31.03.2011 року на
підставі положень ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни ".

У поданій апеляційній скарзі
відповідач просить зазначену
постанову скасувати та прийняти нову,
якою у задоволенні позовних вимог
позивача відмовити в повному обсязі,
покликаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права.
Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що законодавством
України не прийнято жодного
нормативного акту на виконання вимог
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" про підвищення
розміру пенсій дітей війни, не
визначено, які саме органи мають
проводити такі виплати, за рахунок яких
коштів і джерел. Крім того, залишається
невизначеним порядок обчислення
такого підвищення та його розмір.
Просить врахувати, що встановлений ч.1
ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімальний розмір пенсії
за віком застосовується виключно для
визначення розміру пенсій, призначених
відповідно до зазначеного Закону, і не
може враховуватися для перерахунків
або підвищень інших пенсій.

У зв'язку з відсутністю клопотань від
усіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю,
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Постанова в частині відмови в
задоволенні позовних вимог не
оскаржена, тому відповідно до ч. 1 ст. 195
КАС України в апеляційному порядку не
переглядається.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1
суд виходив з того, що позивач належить
до категорії громадян, на яких
поширюються державні соціальні
гарантії дітям війни, а тому він має
право на встановлене ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни " підвищення до пенсії. Оскільки
Конституційний Суд України своїм
рішенням від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 та
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнав
неконституційними окремі положення
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007-2008 рр.", якими було
зупинено і обмежено право на отримання
спірних виплат, невиплата Управлінням
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м.Львова 30%
доплати до пенсії позивачу з
врахуванням вимог ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни " є
незаконною.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права.

Безспірно встановлено, що позивач є
дитиною війни та відповідно до ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", у редакції, що була чинною
на час виникнення спірних
правовідносин та вирішення даного
публічно-правового спору судом, має
право на отримання 30% підвищення
виплачуваної йому Управлінням
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м.Львова пенсії
за віком.

Рішеннями Конституційного Суду
України від 09.07.2007 року та 22.05.2008 року
визнано такими, що не відповідають
Конституції України положення Закону
України "Про Державний бюджет на 2007-2008
рр.", якими було зупинено (обмежено) дію
вищевказаної ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни ", із
вказівкою на те, що дане рішення
Конституційного Суду України має
преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень
статей зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Крім того, п. 17 ст. 77 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2006 рік» дію
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни " було зупинено, а
Закон України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2006 рік» від 19.01.2006 року дію
ст. 6 вищевказаного Закону було
відновлено, про те її дія
запроваджується поетапно за
результатами виконання бюджету у 1
півріччі у порядку, визначеному КМУ за
погодженням з комітетом Верховної Ради
з питань бюджету. Статтею 111 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» встановлено, що у 2007 році
підвищення до пенсії або щомісячного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, яка виплачується
замість пенсії, відповідно до ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни " виплачується лише особам,
які є інвалідами (крім тих, на яких
поширюється дія Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту») у розмірі 50% від
розміру надбавки, встановленої для
учасників війни.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати пенсії позивачу
здійснює Пенсійний фонд України в
особі Управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м.
Львова, відповідний обов'язок слід
покласти на відповідача у справі.

За чинним законодавством України
розмір мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування». Іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, на думку колегії суддів, не
слід брати до уваги при вирішенні
спору, оскільки наявність такої норми
за відсутності іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації
конституційних гарантій та права на
отримання підвищення до пенсії дітям
війни, виходячи з розміру мінімальної
пенсії за віком, як це встановлено
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни».

Статтею 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009-2010 рік»
Кабінету Міністрів України надано
право у 2009 році встановлювати розмір
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.
Названа норма передбачає встановлення
в абсолютних сумах розмірів лише тих
виплат, вихідним критерієм розрахунку
яких є розмір мінімальної заробітної
плати. Відповідно її дія не поширюється
на спірні відносини, оскільки розмір
зазначених соціальних виплат згідно із
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни» залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009-2010
роках дітям війни підвищення до пенсії
або щомісячного грошового довічного
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, повинні здійснюватись
відповідно до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

А тому висновки суду першої інстанції
відповідають нормам матеріального та
процесуального права.

На підставі наведеного колегія суддів
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції, при винесені оскаржуваної
постанови вірно дано правову оцінку
обставинам справі та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що згідно ст. 200 КАС України є підставою
для залишення апеляційної скарги без
задоволення, а постанови суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова -
залишити без задоволення.

Постанову Галицького районного суду м.
Львова від 25.10.2011 року у справі № 2а-705/11 -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
В.В. Ніколін

Судді
В.Я. Качмар

О.М. Гінда