Справа № 2а-2978/12/1370
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
Справа
№ 9104/140564/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Яворського І.О.,

суддів:
Рибачука А.І., Клюби В.В.,

за участі секретаря судового засідання
Сідельник Г.М.

з участю осіб:

позивача по справі: представника Пельо
О.М.

відповідача по справі: представника
Федоренко Н.В., Сагайдак І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну
скаргу Миколаївської міжрайонної
державної податкової інспекції на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 25 липня 2012
року в справі за позовом Миколаївської
міжрайонної державної податкової
інспекції до комунального
підприємства «Розділжитлосервіс»
Новороздільської міської ради про
стягнення податкового боргу, -

В С Т А
Н О В И В:

Позивач, Миколаївська міжрайонна
державна податкова інспекція
звернулася з позовом в суд до
комунального підприємства
«Розділжитлосервіс» Новороздільської
міської ради та з уточненням позовних
просила винести постанову про
стягнення з комунального підприємства
«Розділжитлосервіс» Новороздільської
міської ради на користь державного
бюджету коштів з рахунків у банках на
суму податкового боргу 2 896 701,91 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог,
позивач зазначає, що у відповідача
наявний податковий борг перед бюджетом
в сумі 2 896 701,91 грн., який самостійно
відповідачем не погашається, а вжиті
податковим органом заходи не мали
позитивних наслідків.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 25 липня 2012
року в справі №2а-2978/12/1370 в задоволенні
адміністративного позову було
відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням Миколаївською міжрайонною
державною податковою інспекцією
подано апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 25 липня 2012
року в справі №2а-2978/12/1370 та прийняти
нову постанову, якою позовні вимоги
задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги, апелянт виходить з тих же
мотивів, що наведені в позовній заяві.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу Миколаївської
міжрайонної державної податкової
інспекції необхідно залишити без
задоволення, оскаржувану постанову без
змін. При цьому колегія суддів виходить
з наступних міркувань.

Згідно довідки позивача від 05.03.2012 р.
№2921/10/19-017 (а.с.8) станом на 05.03.2012 року за
відповідачем обліковується
заборгованість в сумі 2 898 701,91 грн. в
тому числі основний платіж в сумі - 2 746
299,52 грн., штрафні санкції - 69 993,11 грн.,
пеня - 80 409,28 грн.

Вказана заборгованість складається з
сум заборгованостей по податку на
додану вартість - 2725111,38 грн., в тому
числі основний платіж -2574844,00 грн.
згідно декларацій з ПДВ за 2009-2012 роки
(а.с.24-114); штрафні санкції - 69942,03 грн.
згідно податкових повідомлень-рішень
від 26.03.2009 року № , від 09.07.2009 року
№ , від 08.10.2009 року № , від
21.04.2010 року № 50, від 21.08.2010 року №
, від 22.10.2010 року № , від 22.11.2010
року № , від 31.12.2010 року №
(а.с. 122, 123, 126, 128, 131, 132, 135, 137); пеня згідно
облікової картки (а.с.161-163) - 80325,35 грн.; по
земельному податку - 162464,22 грн., в тому
числі основний платіж - 162464,22 грн.
згідно облікової картки та розрахунків
земельного податку (а.с.164. 139-141); по
комунальному податку - 9126,31 грн., в тому
числі основний платіж - 8991,30 грн. згідно
розрахунків комунального податку на
2009-2010 роки (а.с.114-121), штрафна санкція -
51,08 грн. податкового
повідомлення-рішення від 10.07.2009 №
(а.с.134); пеня згідно облікової картки
(а.с.165-166) - 83,93 грн.

Миколаївська міжрайонна державна
податкова інспекція зазначає, що нею
було вжито всіх заходів для погашення
податкового боргу відповідача, однак
такі заходи не привели до погашення
податкової заборгованості зокрема,
31.01.2001 року було вручено головному
бухгалтеру першу податкову вимогу від
15.10.2001 року №1/18, 18.12.2001 року вручено
заступнику керуючого другу податкову
вимогу від 10.12.2001 року №2/159. На
виконання положень ст. 6 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»,
Миколаївською МДПІ було винесено
рішення №14 від 11.01.2002 року «Про
стягнення податкового боргу з рахунку
(рахунків) платників податків». Згідно
ст. 8 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» всі активи
відповідача знаходяться у податковій
заставі з 01.10.1999 року по 24.01.2013 року, що
підтверджується витягами Державного
підприємства «Держінформюст» від
15.02.2002 року №961, від 22.09.2003 року №10016 та
витягів про реєстрацію в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна від
09.02.2007 року №11188267, від 24.01.2008 року №16629652.

Відмовляючи у задоволенні даного
позову суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач звернувся до суду з
даним позовом з порушенням порядку,
передбаченого чинним законодавством
України.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Податкові органи в силу закону від
імені держави здійснюють функції з
контролю за своєчасністю, правильністю
нарахування та сплатою податків і
зборів (обов'язкових платежів), а також
стягнення з платників податків
заборгованості перед бюджетами та
державними цільовими фондами, у зв`язку
з чим позивач звернувся до суду з
позовом про стягнення з відповідача
податкового боргу третьої особи.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 41.5 статті 41
Податкового кодексу України органами
стягнення є виключно органи державної
податкової служби, які уповноважені
здійснювати заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу в межах їх
повноважень, а також державні
виконавці в межах своїх повноважень.

Відповідно до пункту 96.1 статті 96
Податкового кодексу України у разі,
якщо сума коштів, отримана від продажу
внесеного в податкову заставу майна
комунального підприємства, не покриває
суму його податкового боргу і витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням публічних торгів, або у
разі відсутності у такого боржника
власного майна, що відповідно до
законодавства України може бути
внесено в податкову заставу та
відчужено, орган державної податкової
служби зобов'язаний звернутися до
органу місцевого самоврядування чи
органу виконавчої влади, до сфери
управління якого належить майно такого
платника податків, з поданням щодо
прийняття рішення про виділення коштів
місцевого бюджету на сплату
податкового боргу такого платника
податків; затвердження плану досудової
санації такого платника податків, який
передбачає погашення його податкового
боргу; ліквідацію такого платника
податків та призначення ліквідаційної
комісії; прийняття сесією відповідної
ради рішення щодо порушення справи про
банкрутство платника податків.

Згідно з пунктом 96.3 статті 96
Податкового кодексу України відповідь
щодо прийняття рішення з розгляду
вказаного подання орган місцевого
самоврядування повинен був надіслати
органу державної податкової служби
протягом 30 календарних днів з дня
направлення звернення.

У разі неотримання зазначеної
відповіді у визначений цим пунктом
строк або отримання відповіді про
відмову у задоволенні його вимог орган
державної податкової служби
зобов'язаний звернутися до суду із
позовною заявою про звернення
стягнення податкового боргу на кошти
державного органу, в управлінні якого
перебуває таке державне (комунальне)
підприємство або його майно.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Підпунктом 21.1.1 пункту 21.1 статті 21
Податкового кодексу України
встановлено, що посадові особи
контролюючих органів зобов'язані
дотримуватися Конституції України та
діяти виключно у відповідності з цим
Кодексом та іншими законами України,
іншими нормативними актами.

Отже, колегія суддів вважає правильним
висновок суду першої інстанції про те,
що податковий орган звернувся з даним
адміністративним позовом
необґрунтовано та не в порядку,
передбаченому чинним законодавством, з
огляду на наступне.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95
Податкового кодексу України орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Для цього, згідно з пункту 95.3 статті 95
Податкового кодексу України, орган
державної податкової служби
звертається до суду щодо надання
дозволу на погашення усієї суми
податкового боргу за рахунок майна
платника податків, що перебуває у
податковій заставі. Рішення суду щодо
надання вказаного дозволу є підставою
для прийняття органом державної
податкової служби рішення про
погашення усієї суми податкового
боргу. Рішення органу державної
податкової служби підписується його
керівником та скріплюється гербовою
печаткою органу державної податкової
служби. Перелік відомостей, які
зазначаються у такому рішенні,
встановлюється центральним органом
державної податкової служби.

В той же час, обов'язок Податкового
органу на звернення до органу
місцевого самоврядування з поданням в
порядку статті 96 Податкового кодексу
України виникне лише за умов
здійснення продажу внесеного у
податкову заставу майна комунального
підприємства і недостатності суми
коштів, отриманої від продажу
внесеного в податкову заставу майна
комунального підприємства, для
погашення його податкового боргу або у
разі відсутності у такого боржника
власного майна, що відповідно до
законодавства України може бути
внесено в податкову заставу та
відчужено.

Враховуючи викладене, на даний час у
Податкового органу відсутній обов'язок
звернутися до суду із позовною заявою
про звернення стягнення податкового
боргу на кошти підприємства, оскільки
відсутні необхідні умови для такого
звернення.

З урахуванням викладеного колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про відсутність
підстав для задоволення позовних вимог
та звернення стягнення з відповідача
коштів.

За вказаних обставин колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції про те, що вимоги даного
позову є необґрунтованими та не
підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним, а тому
вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином апеляційну скаргу
Миколаївської міжрайонної державної
податкової інспекції необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу Миколаївської
міжрайонної державної податкової
інспекції залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 25 липня 2012
року в справі №2а-2978/12/1370 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили, а у разі складення
ухвали в повному обсязі, відповідно до
ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий
І.О. Яворський

Судді
А.І. Рибачук

В.В. Клюба