Справа № 2а/0570/22596/11
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/32122/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі: Лосєва А.М., Бившевої Л.І.,
Шипуліної Т.М., розглянувши у порядку
письмового провадження

касаційну скаргу Добропільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Донецької області Державної
податкової служби

на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
24.01.2012

та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 18.04.2012

у справі № 2а/0570/22596/2011

за позовом Державного
підприємства «Добропіллявугілля»

до Добропільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Донецької області

про скасування податкового
повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 24.01.2012,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 18.04.2012, задоволено позовні вимоги
Державного підприємства
«Добропіллявугілля» (надалі - позивач,
ДП «Добропіллявугілля») до
Добропільської об'єднаної державної
податкової інспекції Донецької
області, правонаступником якої є
Добропільська об'єднана державна
податкова інспекція Донецької області
Державної податкової служби (надалі -
відповідач, Добропільська ОДПІ), про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 08.11.2011 №
.

Вважаючи, що рішення судів попередніх
інстанцій прийнято з порушенням норм
матеріального права, відповідач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із касаційною скаргою, у
якій просить скасувати постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 24.01.2012 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18.04.2012 і
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі.

Позивач надав письмові заперечення на
касаційну скаргу, в яких наводить
доводи законності та обґрунтованості
оскаржуваних судових рішень.

У зв'язку з неприбуттям у судове
засідання жодної з осіб, які беруть
участь у справі, що були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України,
на підставі частини першою статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України, вирішила розглядати справу у
порядку письмового провадження.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що ДП «Добропіллявугілля»
є юридичною особою та має
відокремлений підрозділ «Управління
комунальних котелень», що знаходиться
на податковому обліку в Добропільській
ОДПІ.

Представниками Добропільської ОДПІ
було проведено документальну невиїзну
перевірку з питання своєчасності
сплати до бюджету самостійно
задекларованих та узгоджених сум
податкових зобов'язань зі збору за
забруднення навколишнього природного
середовища стосовно ВП «Управління
комунальних котелень» ДП
«Добропіллявугілля» за період з 01.07.2006
по 01.08.2011, про що складено акт від 24.10.2011
№ 635/15-1/34093/24. Актом перевірки
встановлено порушення граничних
термінів сплати до бюджету самостійно
визначених сум податкових зобов'язань
збору за забруднення навколишнього
природного середовища у розмірі 29 204,42
грн. із затримкою більше 30 днів.

За наслідками проведеної перевірки
податковим повідомленням-рішенням від
08.11.2011 № підприємству нараховано
штрафні санкції у розмірі 5 740,87 грн.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, постановою
Донецького окружного
адміністративного суду від 25.11.2009 по
справі № 2-а-16184/09/0570 було задоволено
позов Добропільської ОДПІ до ДП
«Добропіллявугілля» в особі
Відокремленого підрозділу «Управління
комунальних котелень» про стягнення
заборгованості. З ДП
«Добропіллявугілля» було стягнуто на
користь Державного бюджету податковий
борг у розмірі 949 240,66 грн. та
відстрочено виконання постанови до 01
січня 2014 року. Рішення набрало законної
сили.

ДП «Добропіллявугілля» сплатило
заборгованість відповідно до
постанови суду по справі № 2-а-16184/09/0570
платіжним дорученням від 01.08.2011 у сумі
694 070,17 грн.

Разом з тим, відповідач зарахував ці
кошти в рахунок погашення податкового
боргу, що виник раніше, та застосував до
позивача штрафні санкції за порушення
термінів сплати зобов'язань, що
фактично були сплачені платіжним
дорученням від 01.08.2011.

Переглянувши судові рішення у межах
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується із висновками судів
попередніх інстанції та вважає, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до положень 41.1.1 Податкового
кодексу України, який вступив в дію з
01.01.2011, контроль за справлянням
платежів до бюджету здійснюється
органами, які повинні забезпечувати їх
надходження.

Пунктом 41.5 ст. 41 Податкового кодексу
України передбачено, що органами
стягнення є виключно органи державної
податкової служби, які уповноважені
здійснювати заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу в межах їх
повноважень.

У відповідності до п. 87.9 ст. 87
Податкового кодексу України, у разі
наявності у платника податків
податкового боргу органи державної
податкової служби зобов'язані
зарахувати кошти, що сплачує такий
платник податків, в рахунок погашення
податкового боргу згідно з черговістю
його виникнення незалежно від напряму
сплати, визначеного платником
податків.

Спрямування коштів платником податків
на погашення грошового зобов'язання
перед погашенням податкового боргу
забороняється, крім випадків
спрямування цих коштів на виплату
заробітної плати та єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Отже, з моменту вступу в дію
Податкового кодексу України, законом
було закріплено право податкового
органу щодо зарахування коштів, які
сплачує платник податків в рахунок
погашення податкового боргу згідно з
черговістю його виникнення незалежно
від напряму сплати.

Проте, законодавцем не було визначено
повноваження податкового органу щодо
перерозподілу платежів в умовах сплати
платежів платником податків
відповідно до рішення суду про
розстрочення чи відстрочення його
виконання.

При прийнятті спірного податкового
повідомлення-рішення податковим
органом не було враховано принцип
обов'язковості виконання судових
рішень на всій території України, що
закріплений у статті 124 Конституції
України та кореспондує із приписами
статті 14 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судові рішення є джерелом права, а
правові наслідки за судовими рішеннями
наступають для певного кола осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

З вищезазначеного вбачається, що
податковий орган неправомірно
ототожнив порядок застосування
процедур погашення податкового боргу
платників податків, передбачений
Главою 9 Податкового кодексу України,
із порядком виконання судових рішень,
внаслідок чого неправомірно здійснив
перерозподіл платежів, які сплачуються
платником податків відповідно до
рішення суду про розстрочення
податкового боргу, в рахунок погашення
податкового боргу, що виник у
попередньому періоді.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України погоджує висновок судів першої
та апеляційної інстанцій про
незаконність прийняття органом
владних повноважень податкового
повідомлення-рішення про застосування
до позивача штрафних санкцій та
необхідність його скасування.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210, 214, 215, 220, 222, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

1. Касаційну скаргу Добропільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Донецької області Державної
податкової служби залишити без
задоволення.

2. Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 24.01.2012 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18.04.2012 у
справі № 2а/0570/22596/2011 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:(підпис)А.М. Лосєв
Судді(підпис)Л.І. Бившева (підпис) Т.М.
Шипуліна