Справа № 810/7129/13-а
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Бистрик Г.М.
У Х В А Л А

Іменем України

27 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Карпушової О.В., Оксененка О.М.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою відповідача Васильківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головно управління
Міндоходів у Київській області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 10 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Васильківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головно управління Міндоходів у
Київській області про зобов'язання
вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року позивач фізична
особи-підприємець ОСОБА_3 звернувся в
суд з адміністративним позовом до
Васильківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання неправомірними
дії Васильківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області по проведенню
перевірки, результат якої оформлений
актом №982/1703/НОМЕР_1 від 09.12.2013 року;
визнання неправомірними дії
відповідача щодо складання акту
перевірки №982/1703/НОМЕР_1 від 09.12.2013 року;
зобов'язання відповідача вилучити з
інформаційних баз Міністерства
доходів і зборів України відомості, що
внесені на підставі акту №982/1703/НОМЕР_1
від 09.12.2013 року та зобов'язати
відповідача поновити ці показники;
заборонення Васильківській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області використовувати акт
№982/1703//НОМЕР_1 від 09.12.2013 року та факти,
викладені в ньому в якості доказової
інформації

Постановою Київського окружного
адміністративного суду міста Києва від
10 січня 2014 року вимоги позивача
задоволено частково. Визнано
неправомірними дії Васильківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області по
проведенню перевірки та складанню акту
№ 982/1703/НОМЕР_1 від 09.12.2013 року;
зобов'язано Васильківську об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Київській області поновити показники
податкової звітності з податку на
додану вартість фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 за період з 29.01.2013
року по 31.10.2013 року.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, та ухвалити нове
рішення, яким відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, що згідно з ч. 4 ст. 196 КАС
України не перешкоджає судовому
розгляду справи, в зв'язку з чим
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду - без
змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, наданим доказам
дав правильну правову оцінку і прийшов
до обґрунтованого висновку про
часткове задоволення вимог позивача.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом першої інстанції, що
05.12.2013 року відповідачем проводилась
позапланова виїзна перевірка позивача
з питання дотримання вимог податкового
законодавства, валютного та іншого
законодавства за період з 29.01.2012 року до
31.10.2013 року, на підставі якої був
складений акт №982/1703/НОМЕР_1 від 09.12.2013
року.

Вказаним актом податковим органом
встановлено порушення позивачем ст. 22,
ст.185, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201
Податкового кодексу України, а тому
відповідачем зроблено висновок про те,
що задекларовані податкові
зобов'язання позивача за березень -
жовтень 2013 року по ланцюгу постачання
товарів сформовані неправомірно та
перевіркою не підтверджені

Згідно з п.п. 79.1, 79.2 ст. 79 Податкового
кодексу України документальна
невиїзна перевірка здійснюється у разі
прийняття керівником органу державної
податкової служби рішення про її
проведення та за наявності обставин
для проведення документальної
перевірки, визначених статтями 77 та 78
цього Кодексу.

Підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78
Податкового кодексу України
встановлено, що документальна
позапланова перевірка здійснюється,
якщо за наслідками перевірок інших
платників податків або отримання
податкової інформації виявлено факти,
що свідчать про можливі порушення
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

Пунктом 81.1 ст. 81 Податкового кодексу
України закріплено, що посадові особи
контролюючого органу мають право
приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої
перевірки, копії наказу про проведення
перевірки, службового посвідчення
осіб, які зазначені в направленні на
проведення перевірки.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 статті 75 ПК
України - документальною перевіркою
вважається перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.
Документальною виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
за місцезнаходженням платника
податків чи місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно якого
проводиться така перевірка.

Вказана норма свідчить про те, що
перевірка податковим органом
проводиться з обов'язковим дотриманням
вимог, встановлених пп. 75.1.2 п. 75.1 статті
75 ПК України щодо необхідності її
проведення саме на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку,
тобто з урахуванням усіх перелічених
документів в їх сукупності, а не лише на
підставі даних податкових декларацій.

Колегія суддів приходить до
однозначного висновку з судом першої
інстанції, що податковим органом в
порушення вимог податкового
законодавства, щодо обов'язкового
повідомлення суб'єкта, про проведення
перевірки, оскільки повідомлення про
проведення позапланової виїзної
перевірки позивачу не надсилалось.

Крім того, в порушення вимог
податкового законодавства податковим
органом проведено перевірку лише на
підставі баз даних АІС «Реєстр
платників податків», АІС «Аудит», АІС
«Бест-Звіт», АІС «Співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту на рівні ДПА України»,
установчих документів, податкових
декларацій та висновку оперативного
управління Білоцерківського ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області, тому
фактично здійснив камеральну
перевірку, змістом якої є арифметична
перевірка заповнення даних, внесених
платником податків у декларацію й
правильності застосування
коефіцієнтів, назвавши її, при цьому,
позаплановою виїзною документальною
перевіркою.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
відповідач порушив процедуру
проведення перевірки, не повідомив
позивача про проведення такої
перевірки, не витребував у нього
необхідних документів, а висновки
такої перевірки зробив на підставі
неналежної та необ'єктивної
інформації. Тому очевидним і
беззаперечним є неправомірність
висновків, викладених в акті №
982/1703//НОМЕР_1 від 09.12.2013 року.

Оскільки за наслідками проведеної
перевірки податкові
повідомлення-рішення не приймались, а
відповідно податкові зобов'язання не
узгоджувались. Враховуючи загальну
невідповідність проведеної перевірки
нормам чинного законодавства, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що відповідач
не мав права на корегування показників
податкової звітності фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3.

Відповідач в апеляційній скарзі свою
позицію ґрунтує на припущеннях та
ймовірностях, належних доказів не
наводить, а тому дослідивши позицію
суду першої інстанції колегія суддів
приходить до висновку про те, що
рішення суду є законним і
обґрунтованим, та винесене на підставі
повного, всебічного і об'єктивного
дослідження матеріалів справи.

Відповідно до ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративній
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 201 - 204 КАС України.

Оскаржуване судове рішення в межах
вимог апеляційної скарги ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199,
200, 205, 206, 212, 254, КАС України, колегія
суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
Васильківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головно
управління Міндоходів у Київській
області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 10 січня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено
03.04.2014 року.

Головуючий суддя:
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Оксененко О.М.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Оксененко О.М.