Справа № 804/392/14
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 р. Справа № 804/392/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Тернівського
районного центру зайнятості м. Кривого
Рогу до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Тернівського
районного центру зайнятості м.Кривого
Рогу до ОСОБА_2 в якому позивач просить
стягнути з відповідача кошти в розмірі
6395,90грн.

В обгрунтування позову зазначено, що
відповідач з 13.02.2013 року перебував на
обліку в Тернівському районному центрі
зайнятості, наказом від 13.02.2013 року
№НТ130213 відповідачу надано статус
безробітного та призначена допомога по
безробіттю. Проте, на період виплат по
безробіттю, відповідач перебував в
трудових відносинах з Державним
навчальним закладом «Криворізький
центр підготовки та перепідготовки
робітничих кадрів будівельної галузі»
та одержав заробіток (доход) за
виконану роботу.

Позивач надав клопотання про розгляд
справи без участі представника.

Відповідач заперечень на позовну заяву
та повноважного представника у судове
засідання не направив. Про час і місце
розгляду справи відповідач
повідомлявся належним чином. Проте, на
адресу суду повернувся конверт з
поштовою відміткою «за закінченням
терміну зберігання». Частиною 11 ст. 35
КАС України вважається, що у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Таким чином, суд ухвалив розглянути
справу без участі сторін відповідно до
положень ст.128 КАС України в письмовому
провадженні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.

ОСОБА_2 звернулася до Тернівського
районного центру зайнятості м.Кривого
Рогу, як шукаюча роботу 13.02.2013 року.

Наказом № НТ130213 від 13.02.2013 року ОСОБА_2
наданий статус безробітної відповідно
до ст. 2 Закону України «Про зайнятість
населення» та призначена допомога по
безробіттю відповідно ст. 22, ст. 23
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття».

При проведенні обміну інформацією з
ДПА у відповідності до Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення безробітним,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
та державної податкової адміністрації
України від 13.02.2009 р. № 60/62 та Закону
України «Про зайнятість населення» від
05.07.2012р. №5067-VI (далі - Закон №5067-VI),
Центру зайнятості став відомий той
факт, що гр. ОСОБА_2 на момент реєстрації
у Центрі зайнятості навчалась у
Державному навчальному закладі
«Криворізький центр підготовки та
перепідготовки робітничих кадрів
будівельної галузі» (далі - навчальний
заклад) та отримувала дохід у вигляді
стипендії.

Відповідач наказом навчального
закладу «Про зарахування до складу
учнів центру, прийнятих на навчання за
державним замовленням» від 31.08.2012р. №3
«З-УДЗ» була зарахована до складу учнів
за професією «Монтажник
гіпсокартонних конструкцій».

Наказом Державного навчального
закладу «Криворізький центр
підготовки та перепідготовки
робітничих кадрів будівельної галузі»
від 25.06.2013р. № 16 «В-УДЗ» ОСОБА_2 була
відрахована з навчального закладу у
зв'язку із закінченням терміну
навчання.

Також, зі звіту за формою №1-ДФ за 1
квартал 2013 року вбачається, що
Відповідач від навчального закладу
отримала дохід за ознакою «150», що
відповідно до Довідника ознак доходів,
затвердженого наказом державної
податкової адміністрації України від
24.12.2010р. №1020, є сумою стипендії, яка
виплачується з бюджету учню, студенту,
курсанту військових закладів,
ординатору, аспіранту або ад'юнту.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про зайнятість населення», до
зайнятого населення належать особи,
які працюють за наймом на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством, особи, які
забезпечують себе роботою самостійно
(у тому числі члени особистих
селянських господарств), проходять
військову чи альтернативну
(невійськову) службу, на законних
підставах працюють за кордоном та які
мають доходи від такої зайнятості, а
також особи, що навчаються за денною
формою у загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах та поєднують
навчання з роботою.

Крім того, згідно з абз. 4 пп. 1 п. 20
Порядку реєстрації, перереєстрації та
ведення обліку громадян, які шукають
роботу, і безробітних, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 14.02.2007р. №219 (що діяв в момент
виникнення правовідносин), громадяни,
зареєстровані як такі, що шукають
роботу, та безробітні, знімаються з
обліку з дня вступу до навчального
закладу з відривом від виробництва.

Таким чином, належність гр. ОСОБА_2 до
зайнятого населення позбавляла її
права на отримання статусу
безробітної, що в свою чергу призвело
до незаконного отримання
матеріального забезпечення на випадок
безробіття.

Отже, гр. ОСОБА_2 усвідомлено надала до
Центру зайнятості недостовірні дані,
на підставі яких було призначено
допомогу по безробіттю.

За період з 20.02.2013р. по 28.10.2013р. гр. ОСОБА_2
незаконно отримувала матеріальне
забезпечення на випадок безробіття,
передбачені Законом України „Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", загальна сума якого склала
9346,01 грн. Згідно з п. 6.14. Порядку №307, ці
кошти підлягають поверненню.

Під час відвідування Центру
зайнятості, гр. ОСОБА_2 отримала
повідомлення про необхідність
повернення отриманої допомоги по
безробіттю в розмірі 9346,01 грн.
Відповідач в добровільному порядку
частково сплатив заборгованість, а
саме - 2950,11 грн.

Станом на 10.12.2013р. сума заборгованості
гр. ОСОБА_2 перед Центром зайнятості
складає 6395,90 грн.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно до ст. 2 Закону України "Про
зайнятість населення" безробітними
визнаються працездатні громадяни
працездатного віку, які через
відсутність роботи не мають заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів і зареєстровані в центрі
зайнятості у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

Відповідно до п.2 Порядку реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку
громадян, які шукають роботу, і
безробітних затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України №219 від
14.02.2007 року встановлено, незайняті
громадяни, які звертаються до
державної служби зайнятості за
сприянням у працевлаштуванні,
підлягають реєстрації у цій службі.

Згідно з ч.2.ст.36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" - особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг.

Частиною 3 ст. 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» встановлено, що
сума виплаченого забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Відповідно до п. 6.14 Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, якщо під час одержання
допомоги по безробіттю безробітний
своєчасно не подав відомості про
обставини, що впливають на умови її
виплати, у тому числі встановлені під
час розслідування страхових випадків
та обґрунтованості виплати
матеріального забезпечення, з
безробітного стягується сума
виплаченої допомоги по безробіттю з
моменту виникнення цих обставин.

Відповідно до п. 4 ст. 38 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» строк давності в разі
стягнення штрафних санкцій,
передбачених цим Законом та Законом
України «Про зайнятість населення»,
адміністративних штрафів, а також
інших видів заборгованості перед
Фондом не застосовується.

Відповідно до ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна, довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд вважає за необхідне позовні вимоги
позивача задовольнити в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ін.НОМЕР_1, що мешкає
АДРЕСА_2) на користь Тернівського
районного центру зайнятості м.Кривого
Рогу кошти в розмірі 6395,90 грн.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя О.В. Єфанова