Справа № 805/6357/13-а
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" березня 2014 р. м. Київ
К/800/41361/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.,

Суддів: Вербицької О.В., Блажівської
Н.Є.,

при секретарі: Горголь І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м.Донецьку
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 03 червня 2013
року

та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 липня 2013
року

у справі №805/6357/13-а

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Концерн Стирол» (надалі -
ПАТ «Концерн Стирол»)

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників податків у
м.Донецьку Міжрегіонального головного
управління Міндоходів (надалі - СДПІ з
обслуговування ВПП у м.Донецьку
Міжрегіонального ГУ Міндоходів)

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

встановив:

У квітні 2013р. позивач звернувся до суду
з позов до СДПІ з обслуговування ВПП у
м.Донецьку Межрегіонального ГУ
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення - рішення №/23199/10/15-17-2
від 23.10.2012р.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 03.06.2013р.,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 16.07.2013р., позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями попередніх
судових інстанцій, відповідач
звернувся із касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
в якій просить скасувати судові
рішення та постановити нове - про
відмову у задоволені позовних вимог,
посилаючись на неправильне
застосування судами попередніх
інстанції норм матеріального та
порушення норм процесуального права.

В письмових запереченнях на касаційну
скаргу позивач зазначає, що рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
постановлені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правову оцінку обставинам справи
судами надано правильно, а доводи
касаційної скарги є необґрунтованими.
Отже, позивач просить залишити
касаційну скаргу без задоволення, а
оскаржувані судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
наведені у скарзі, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанції, відповідачем здійснено
документальну планову виїзну
перевірку позивача, на підставі якої
складено акт №418/15-17-2-05761614 від 05.10.2012р.
про результати документальної
планової документальної виїзної
перевірки ПАТ «Концерн Стирол» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.07.2011р. по
31.03.2012р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2010р. по
31.03.2012р., в якому, на думку податкового
органу, встановлено порушення
позивачем вимог п.200.4 ст.200 ПК України,
внаслідок чого занижено суму
бюджетного відшкодування, що підлягає
відшкодуванню у зменшення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість на певну суму по податковим
періодам: червень, вересень, жовтень,
листопад 2011р., січень, лютий 2012р.
Зазначене порушення встановлено у
зв'язку з наявністю у ПАТ «Концерн
Стирол» фактичної сплати
постачальникам за отриманий товар, як
на митній території України, так і при
імпорті, що підтверджується платіжними
дорученнями.

На підставі зазначеного акту
відповідачем було прийняте податкове
повідомлення - рішення №/23199/10/15-17-2
від 23.10.2012р. про виявлення
невідповідності суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленої в
податковій декларації та збільшення
суми бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновками якими
погодилась колегія апеляційного суду,
цілком правильно та обґрунтовано
виходив з наступного.

Так, у п.200.1 ст.200 ПК України встановлено,
що сума податку, що підлягає бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту цього звітного
(податкового) періоду.

Бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
(п.200.4 ст.200 ПК України).

Згідно з п.86.1 ст.86 ПК України результати
перевірок (крім камеральних та
електронних перевірок) оформлюються у
формі акта або довідки, які
підписуються посадовими особами
органу державної податкової служби та
платниками податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

У відповідності до п.86.10 ст.86 ПК України
в акті перевірки зазначаються як факти
заниження, так і факти завищення
податкових зобов'язань платника.

Крім того, згідно з п.п.1.3, 1.5, 1.6 Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затверджений наказом
Державної податкової адміністрації
України №984 від 22.12.2010р., результати
перевірки оформлюється складанням
відповідного акта. Акт, це службовий
документ, який не тільки підтверджує
проведення виїзної планової перевірки
фінансово-господарської діяльності
суб'єкта господарювання і є носієм
доказової інформації про виявлені
порушення вимог податкового, валютного
та іншого законодавства суб'єктами
господарювання, але він є і єдиним,
передбаченим законом, документом, який
повинен містити систематизований
виклад виявлених у ході перевірки
фактів порушення норм податкового,
валютного та іншого законодавства. За
результатами виїзної планової
перевірки в акті викладаються усі
суттєві обставини
фінансово-господарської діяльності
суб'єкта господарювання, які мають
відношення до фактів виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства.

Відповідно до п.6 розділу І Порядку
факти виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Разом з тим, судами попередніх
інстанції встановлено, що висновки про
заниження суми бюджетного
відшкодування, що підлягає
відшкодуванню у зменшення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість, відповідача є
необґрунтованими, оскільки ним не
зазначено жодного первинного
документа, на підставі якого вчинено
записи у податковому та
бухгалтерському обліку, та інші докази,
що достовірно підтверджують наявність
факту порушення.

З акта перевірки неможливо встановити,
яким чином відповідачем була
розрахована сума заниження бюджетного
відшкодування та на підставі яких
первинних документів.

Враховуючи наведене, суди попередніх
інстанції дійшли вірного висновку про
те, що акт перевірки і викладені в ньому
факти ґрунтуються на припущеннях, без
зазначення будь-яких первинних
документів та без системного
викладення порушень вимог чинного
податкового законодавства.

До того ж, акт перевірки був складений
із порушенням вимог Порядку, оскільки
як його оформлення, так і викладені в
ньому висновки перевірки не
підтверджені ніяким чином, не
ґрунтуються на документах первинного
бухгалтерського обліку, а тому не
можуть бути доказами правомірності
встановлення порушень позивачем.

За таких обставин, судами першої та
апеляційної інстанцій, виконано всі
вимоги процесуального законодавства,
всебічно перевірено обставини справи,
вирішено справу у відповідності з
нормами матеріального права,
постановлено обґрунтовані рішення, в
яких повно відображені обставини, що
мають значення для справи. Висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються доказами,
дослідженими у судовому засіданні, а
тому підстав для їх перегляду з
мотивів, викладених в касаційній
скарзі не вбачається.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у
м.Донецьку Міжрегіонального головного
управління Міндоходів -залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 03 червня 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 липня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий:
___________________ Н.Є. Маринчак

Судді:
___________________ О.В. Вербицька

___________________ Н.Є. Блажівська