Справа № 2а/0570/6994/11
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 року
м. Київ К/9991/71397/11

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Донецької
області (далі - Красноармійська ОДПІ)

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 06.07.2011

та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13.10.2011

у справі № 2а/0570/6994/2011

за позовом суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
(далі - СПД ОСОБА_1)

до Красноармійської ОДПІ

про визнання недійсним рішення.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

Позов подано про визнання недійсним
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 30.11.2010 № ,
згідно з яким позивача притягнуто до
відповідальності у вигляді штрафу в
сумі 3915 грн. за порушення вимог пунктів
1, 9 статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 06.07.2011,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 13.10.2011, позов задоволено частково;
оспорюване рішення скасовано в частині
застосування до СПД ОСОБА_1 3575 грн.
штрафу; в решті позову відмовлено.

Посилаючись на невідповідність
висновків судів вимогам чинного
законодавства та дійсним обставинам
справи, Красноармійська ОДПІ
звернулася до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
частково скасувати прийняті у справі
судові акти та повністю відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
відповідність висновків судів наявним
у матеріалах справи доказам,
правильність застосування судами норм
матеріального права та дотримання ними
процесуальних норм, обговоривши доводи
касаційної скарги, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для її задоволення з
урахуванням такого.

Попередніми судовими інстанціями у
розгляді справи встановлено, що
податковою інспекцією було проведено
документальну планову виїзну
перевірки дотримання СПД ОСОБА_1 вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 05.11.2008 по
30.09.2011, оформлену актом від 18.11.2010 №
1385/17-313-2/НОМЕР_2. Під час цієї перевірки
Красноармійською ОДПІ було виявлено
невиконання позивачем щоденного друку
фіскальних звітних чеків (фактично
Z-звіти друкувалися наступного за
звітним дня); незберігання фіскального
звітного чека за 22.11.2009 у КОРО;
здійснення розрахункової операції з
продажу пляшки горілки на суму 35 грн.
без використання РРО та без видачі
розрахункового документа. Наведені
обставини стали підставою для
застосування до позивача штрафних
санкцій в загальній сумі 3915 грн. згідно
з оспорюваним рішенням.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення даного позову, попередні
судові інстанції цілком правильно
визначили правову природу штрафних
санкцій за порушення правил здійснення
розрахункових операцій як різновид
адміністративно-господарської
санкції.

Так, відповідно до статті 238
Господарського кодексу України за
порушення встановлених законодавчими
актами правил здійснення
господарської діяльності до суб'єктів
господарювання можуть бути
застосовані уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідації його
наслідків.

Види адміністративно-господарських
санкцій, умови та порядок їх
застосування визначаються статтею 239
цього Кодексу, іншими законодавчими
актами. Адміністративно-господарські
санкції можуть бути встановлені
виключно законами.

Фінансові санкції у вигляді штрафів за
порушення правил здійснення
розрахункових операцій підпадають під
визначення
адміністративно-господарських санкцій
у розумінні статей 238, 239 Господарського
кодексу України, а тому такі санкції
можуть застосовуватися виключно у
межах строків, визначених статтею 250
цього Кодексу.

Статтею 250 Господарського кодексу
України передбачено, що
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніше як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

У справі, що переглядається, суди
встановили, що порушення вимог пункту 1
статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» внаслідок здійснення
розрахункової операції з продажу
товару без використання РРО відбулося
22.11.2009 дійшли цілком об'єктивного
висновку про незаконність притягнення
СПД ОСОБА_1 до відповідальності за
вказане порушення за рішенням від
30.11.2010 № .

Правильним є і висновок судів по
епізоду щодо відсутності підстав для
застосування до позивача штрафу за
порушення вимог пункту 9 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

Так, згідно з цією нормою Закону
суб'єкти підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій.

Відповідальність за невиконання
зазначеного обов'язку передбачена
пунктом 4 статті 17 Закону у вигляді
фінансової санкції у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

У пункті 2 Вимог щодо реалізації
фіскальних функцій реєстраторами
розрахункових операцій для різних сфер
застосування, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 18.02.2002 №
199, зміну визначено як період роботи
реєстратора від реєстрації першої
розрахункової операції після
виконання Z-звіту до виконання
наступного Z-звіту.

У примітках до формату і розрядності
даних, що зберігаються у фіскальній
пам'яті (додаток до названих Вимог),
зазначено, що максимальна тривалість
зміни РРО не повинна перевищувати 24
години.

Таким чином, якщо об'єкт торгівлі
працює цілодобово то фіскальні звітні
чеки повинні роздруковуватися щодоби,
тобто не пізніше ніж через 24 години з
моменту реєстрації першої
розрахункової операції, виконаної
після попереднього Z-звіту.

У справі, що переглядається, суди
правильно зазначили, що з урахуванням
цілодобового графіку роботи кафе
позивача, виконання друку фіскального
звітного чека наступного календарного
дня, однак у межах 24-годинного терміну з
моменту здійснення першої розрахунком
операції, не може розцінюватися як
порушення вимог пункту 9 статті 13
Закону. Також суди встановили, що
матеріалами справи підтверджується
лише невиконання позивачем друку
фіскального звітного чека за 22.11.2009 та
його не зберігання протягом
установленого строку в КОРО. Втім з
огляду на пропуск Красноармійською
ОДПІ строку застосування штрафних
санкцій за це правопорушення,
встановленого статтею 250
Господарського кодексу України, суди
правомірно визнали незаконним
застосування до позивача штрафу за
розглядувану протиправну поведінку.

В частині відмови у задоволенні позову
висновки судів учасниками провадження
не оскаржуються. Касаційним судом не
виявлено порушень судами норм
матеріального та процесуального права,
на які відсутні посилання у поданій
скарзі.

Оскільки висновки судів відповідають
нормам чинного законодавства та
фактичним обставинам спору,
установленим на підставі повного та
об'єктивного дослідження доказів у
справі, то процесуальних підстав для
скасування оскаржуваних постанови та
ухвали судів першої та апеляційної
інстанцій зі спору не вбачається.

За таких обставин, керуючись статтями
220, 2201, 223, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Донецької області відхилити.

2. Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 06.07.2011 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13.10.2011 у
справі № 2а/0570/6994/2011 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку
статей 236-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова І.В. Приходько