Справа № 815/1097/14
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1097/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року
м.
Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Глуханчука О.В.,

судді - Бжассо Н.В.

судді - Юхтенко Л.Р.

секретар - Гур`єва К.І.

за участю сторін: представника
позивача - Березовського Д.М. (за
довіреністю)

представника
відповідача - не з'явився

представника
третьої особи - Семенова Є.В. (за
довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «Трансінвестсервіс» до
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, - Служба безпеки України про
скасування рішення та зобов'язання
вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «Трансінвестсервіс»
звернулось до Одеського окружного
адміністративного суду з позовом до
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, - Служба безпеки України про
скасування наказу №1296 від 04 листопада
2013 року у частині застосування
спеціальної санкції, у вигляді
тимчасового зупинення
зовнішньоекономічної діяльності
товариства з обмеженою
відповідальністю «ТІС»; зобов'язання
видати наказ про скасування
спеціальної санкції, у вигляді
тимчасового зупинення
зовнішньоекономічної діяльності
товариства з обмеженою
відповідальністю «ТІС»; зобов'язання
утриматись від вчинення будь-яких дій
та створення перешкод, які обмежують
права товариства з обмеженою
відповідальністю «ТІС» щодо
здійснення ним зовнішньоекономічної
діяльності, передбачені Законом
України «Про зовнішньоекономічну
діяльність», а саме щодо здійснення
імпортних операцій за
зовнішньоекономічними контрактами №
18-09 від 05 вересня 2013 року з нерезидентом
ТОВ «Терапром» та № 0410 від 04 жовтня 2013
року з нерезидентом ЗАТ «ТД Енерпред».

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що відповідачем в
порушення вимог чинного законодавства
Наказом №1296 від 04 листопада 2013 року
застосовано до товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «Трансінвестсервіс»
спеціальну санкцію у вигляді
тимчасового зупинення
зовнішньоекономічної діяльності.
Вказану санкцію застосовано за
порушення ст. 2 Закону України «Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті» при здійсненні
імпортних операцій за контрактом
№ТКF/ТІS-02 від 18 квітня 2007 року. Позивач
також зазначив, що вказане порушення
було виявлено у 2008 року, внаслідок
надіслання банком (агентом валютного
контролю за даним контрактом) листа від
10 червня 2008 року до ДПІ у
Комінтернівському районі Одеської
області, однак протягом того ж періоду -
2008 року, зазначене порушення було
усунуто.

Крім того, позивач зазначає, що з дня
виявлення порушення до застосування
спірної санкції минуло вже більше ніж 3
роки, відтак, в силу ст. 37 Закону України
«Про зовнішньоекономічну діяльність»
спеціальна санкція до позивача не може
бути застосована та підлягає
скасуванню.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час і
місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином та
своєчасно, через канцелярію суду
надійшло клопотання, яким відповідач
позов не визнає у повному обсязі та
просить справу розглянути без участі
його представника.

Також через канцелярію суду відповідач
надав заперечення на позов відповідно
до яких, зокрема, зазначив, що у зв'язку
з надходженням до Мінекономрозвитку
України подання СБУ від 13 вересня 2013
року №8/1/3-7421 щодо застосування до ТОВ
«ТІС» спеціальної санкції -
тимчасового зупинення
зовнішньоекономічної діяльності, яке
за формою і змістом повністю
відповідало вимогам ч. 3 ст. 37 Закону
України «Про зовнішньоекономічну
діяльність» та Положення про порядок
застосування до суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності
України та іноземних суб'єктів
господарської діяльності спеціальних
санкцій, передбачених статтею 37 Закону
України «Про зовнішньоекономічну
діяльність», у відповідача не було
підстав для незастосування до позивача
оскарженої санкції.

Таким чином, відповідач вважає, що
оскаржений Наказ винесено ним на
законних підставах, з огляду на
виявлені порушення позивачем порядку
здійснення розрахунків в іноземній
валюті, у зв'язку із чим підстави для
задоволення позову відсутні.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, - Служби безпеки України, у
судовому засіданні позов не визнав та
зазначив, що оскаржений Наказ
прийнятий відповідно до вимог чинного
законодавства, крім того, на час
розгляду справи припинив діяти у
частині застосування тимчасового
зупинення зовнішньоекономічної
діяльності до ТОВ з іноземними
інвестиціями «Трансінвестсервіс»,
відтак не підлягає скасуванню.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, 18 вересня 2013 року
за вхід. №07/92581-13 до Департаменту
зовнішньоекономічної діяльності
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України надійшло подання
Служби безпеки України від 13 вересня 2013
року №8/1/3-7421 щодо застосування
спеціальної санкції у вигляді
тимчасового зупинення
зовнішньоекономічної діяльності до
товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «Трансінвестсервіс».

Наказом Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України від 04
листопада 2013 року №1296, відповідно до
статті 37 Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність», на
підставі подання Служби безпеки
України від 13 вересня 2013 року №8/1/3-7421 за
порушення пов'язані із Законом України
«Про зовнішньоекономічну діяльність»,
законів України, що встановлюють
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті, а саме статей 1, 2
Закону України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті»,
застосовано спеціальну санкцію -
тимчасове зупинення
зовнішньоекономічної діяльності до
суб'єкта зовнішньоекономічної
діяльності України - товариства з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями
«Трансінвестсервіс».

Відповідно до Наказу №1296 спеціальна
санкція підлягала застосуванню до
суб'єктів зовнішньоекономічної
діяльності у 40-денний строк з дня
набрання чинності цим Наказом.

Тимчасове зупинення
зовнішньоекономічної діяльності ТОВ
«ТІС» почало діяти 14 грудня 2013 року.

Частина 2 ст.19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність», за
порушення цього або пов'язаних з ним
законів України до суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності або
іноземних суб'єктів господарської
діяльності можуть бути застосовані
такі спеціальні санкції: - накладення
штрафів у випадках несвоєчасного
виконання або невиконання суб'єктами
зовнішньоекономічної діяльності та
іноземними суб'єктами господарської
діяльності своїх обов'язків згідно з
цим або пов'язаних з ним законів
України. Розмір таких штрафів
визначається відповідними положеннями
законів України та/або рішеннями
судових органів України; -
застосування до суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності та
іноземних суб'єктів господарської
діяльності індивідуального режиму
ліцензування у випадках порушення
такими суб'єктами цього Закону та/або
пов'язаних з ним законів України, що
встановлюють певні заборони, обмеження
або порядок здійснення
зовнішньоекономічних операцій; -
тимчасове зупинення
зовнішньоекономічної діяльності у
випадках порушення цього Закону або
пов'язаних з ним законів України,
проведення дій, які можуть зашкодити
інтересам національної економічної
безпеки.

Порядок застосування (скасування,
зміни виду, тимчасового зупинення дії)
Міністерством економічного розвитку і
торгівлі України спеціальних санкцій
(далі - санкції), передбачених статтею 37
Закону України "Про
зовнішньоекономічну діяльність", до
українських суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності та
іноземних суб'єктів господарської
діяльності визначає Положення про
порядок застосування до суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності
України та іноземних суб'єктів
господарської діяльності спеціальних
санкцій, передбачених статтею 37 Закону
України «Про зовнішньоекономічну
діяльність», затверджене Наказом
Міністерства економіки України від
17.04.2000 року N 52 (далі - Положення №52).

Відповідно до п.п. 1.1-1.3 Положення №52,
спеціальні санкції - індивідуальний
режим ліцензування або тимчасове
зупинення зовнішньоекономічної
діяльності - застосовуються
Міністерством економічного розвитку і
торгівлі України до суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності за
поданням органів державної податкової
та контрольно-ревізійної служб, митних,
правоохоронних органів, органів
Антимонопольного комітету України,
спеціально уповноваженого органу
виконавчої влади у сфері регулювання
ринків фінансових послуг та
Національного банку України або за
рішенням суду.

Санкції застосовуються Міністерством
економічного розвитку і торгівлі
України до суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності, що
порушили Закон України "Про
зовнішньоекономічну діяльність" та
пов'язані з ним закони України, зокрема
в разі порушення суб'єктами
зовнішньоекономічної діяльності
валютного, митного, податкового, іншого
законодавства, що встановлює певні
заборони, обмеження або порядок
здійснення зовнішньоекономічних
операцій, та в разі проведення ними дій,
які можуть зашкодити інтересам
національної економічної безпеки.

Санкції можуть бути застосовані до
суб'єктів зовнішньоекономічної
діяльності протягом трьох років з дня
виявлення порушення законодавства.

Відтак, ст. 37 Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність»,
встановлено певно визначений строк
застосування спеціальних санкцій - 3
роки з дня виявлення порушення
законодавства.

З Наказу №1296 вбачається, що порушення
позивачем ст. 2 Закону України «Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті», відповідач пов'язує
з Контрактом №ТКF/ТІS-02 від 18 квітня 2007
року, укладеним з нерезидентом «Thyssen Krupp
Fordertechnik GmbH» Німеччина .

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі повідомлення Філії УніКредіт
Банку від 10 червня 2008 року №2378/111 про
порушення законодавчо встановлених
термінів розрахунків,
Комінтернівською ОДПІ Одеської
області проведена невиїзна перевірка
ТОВ з іноземними інвестиціями
«Трансінвестсервіс» з питання
дотримання законодавчо встановлених
термінів розрахунків при здійсненні
зовнішньоекономічних імпортних
операцій по Контракту №ТКF/ТІS-02 від 18
квітня 2007 року за період з 14 травня 2007
року по 31 травня 2008 року, за
результатами якої складено акт
№1498/23-22447500 від 26 серпня 2008 року, яким
встановлено порушення ст. 2 Закону
України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті» -
порушення терміну розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності на 16
днів на суму 600 000, 00 євро.

Також в акті перевірки зазначено, що
станом на 31 травня 2008 року по Контракту
№ТКF/ТІS-02 від 18 квітня 2007 року не
рахується іншої кредиторської або
дебіторської заборгованості перед
нерезидентом фірмою «Thyssen Krupp Fordertechnik
GmbH» Німеччина.

На підставі вказаного акту, податковою
було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 26 серпня 2008
року №000094230, яким до позивача
застосовано суму штрафних санкцій у
розмірі 224 544, 82 грн.

Вказану суму штрафних санкцій
позивачем було сплачено, що
підтверджується, наявними у матеріалах
справи, платіжними дорученнями та
довідкою СДПІ з обслуговування великих
платників податку у м. Одесі
Міжрегіонального ГУ Міндоходів від 03
грудня 2013 року.

Отже, про допущення з боку позивача
порушення ст.2 Закону України «Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті» (порушення терміну
розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності) за
Контрактом №ТКF/ТІS-02 від 18 квітня 2007
року, укладеним з нерезидентом «Thyssen Krupp
Fordertechnik GmbH» (Німеччина), органам
державної влади стало відомо ще у 2008
році, однак спеціальну санкцію у
вигляді тимчасового зупинення
зовнішньоекономічної діяльності
застосовано до позивача лише у 2013 році
(Наказом №1296 від 04 листопада 2013 року),
тобто після спливу трирічного строку з
дня виявлення порушення законодавства,
відтак, з порушенням вимог ст. 37 Закону
України «Про зовнішньоекономічну
діяльність».

Таким чином, відповідачем неправомірно
прийнято Наказ №1296 від 04 листопада 2013
року у частині застосування
тимчасового зупинення
зовнішньоекономічної діяльності до
ТОВ з іноземними інвестиціями
«Трансінвестсервіс».

Згідно з ч. 6, 7 ст. 37 Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність»,
тимчасове зупинення
зовнішньоекономічної діяльності діє
до моменту усунення порушень
законодавства України або
застосування практичних заходів, що
гарантують виконання цього Закону
та/або пов'язаних з ним законів України,
але не більше трьох місяців з дати
винесення відповідного рішення
центральним органом виконавчої влади з
питань економічної політики.

Подовження дії тимчасового зупинення
зовнішньоекономічної діяльності
здійснюється виключно за рішенням
суду.

Як вже було зазначено, санкція з
тимчасового зупинення
зовнішньоекономічної діяльності ТОВ
«ТІС» почала діяти 14 грудня 2013 року,
відповідно припинила свою дію 14
березня 2014 року, оскільки не була
продовжена за рішенням суду.

Отже, на час судового розгляду справи,
вказана санкція не діє.

Між тим, суд при вирішенні справи
виходить також з наступного, а саме
зауважує на абз. 2 ч. 6 ст. 37 Закону
України «Про зовнішньоекономічну
діяльність», відповідно до якого після
тимчасового зупинення
зовнішньоекономічної діяльності
суб'єкти зовнішньоекономічної
діяльності або іноземні суб'єкти
господарської діяльності переводяться
центральним органом виконавчої влади з
питань економічної політики на
індивідуальний режим ліцензування.

При цьому, індивідуальний режим
ліцензування - це один із видів
спеціальних санкцій, передбачених ст. 37
Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність», який
передбачає здійснення Міністерством
економічного розвитку і торгівлі
України індивідуального ліцензування
кожної окремої зовнішньоекономічної
операції певного виду
зовнішньоекономічної діяльності, що
зазначена в статті 4 Закону України "Про
зовнішньоекономічну діяльність".

З 14 березня 2013 року позивача переведено
на індивідуальний режим ліцензування.

Однак, враховуючи незаконність
оскарженого Наказу №1296 щодо
застосування тимчасового зупинення
зовнішньоекономічної діяльності до
ТОВ з іноземними інвестиціями
«Трансінвестсерві», суд вважає
протиправним поширення на позивача
наслідків закінчення дії вказаної
санкції, а саме переведення позивача на
індивідуальний режим ліцензування.

За таких обставин, суд вважає, що
порушене відповідачем право позивача
на здійснення зовнішньоекономічної
діяльності підлягає захисту та
відновленню шляхом визнання
протиправним та скасування Наказу
Мінекономрозвитку України №1296 від 04
листопада 2013 року у частині
застосування тимчасового зупинення
зовнішньоекономічної діяльності до
ТОВ з іноземними інвестиціями
«Трансінвестсервіс».

В даному адміністративному позові
позивач також просить зобов'язати
Мінекономрозвитку України видати
наказ про скасування спеціальної
санкції, у вигляді тимчасового
зупинення зовнішньоекономічної
діяльності товариства з обмеженою
відповідальністю «ТІС» та утриматись
від вчинення будь-яких дій та створення
перешкод, які обмежують права
товариства з обмеженою
відповідальністю «ТІС» щодо
здійснення ним зовнішньоекономічної
діяльності, передбачені Законом
України «Про зовнішньоекономічну
діяльність», а саме щодо здійснення
імпортних операцій за
зовнішньоекономічними контрактами №
18-09 від 05 вересня 2013 року з нерезидентом
ТОВ «Терапром» та № 0410 від 04 жовтня 2013
року з нерезидентом ЗАТ «ТД «Енерпред»,
вважаючи вказані вимоги похідними від
вимоги щодо скасування Наказу
Мінекономрозвитку України №1296 від 04
листопада 2013 року.

Однак, суд відмовляє у задоволенні
вказаних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 Положення про
Міністерство економічного розвитку і
торгівлі України, затверджене Указом
Президента України від 31 травня 2011 року
№ 634/2011 року, міністерство економічного
розвитку і торгівлі України
(Мінекономрозвитку України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України.

Мінекономрозвитку України входить до
системи органів виконавчої влади і є
головним органом у системі центральних
органів виконавчої влади з формування
та забезпечення реалізації державної
політики економічного і соціального
розвитку, цінової, інвестиційної,
зовнішньоекономічної політики,
державної політики у сферах торгівлі,
інтелектуальної власності, державної
регіональної політики, державної
політики з питань розвитку
підприємництва, технічного
регулювання та захисту прав
споживачів, а також міжвідомчої
координації з питань економічного і
соціального співробітництва України з
Європейським Союзом.

Згідно з п. 7 вказаного Положення,
Мінекономрозвитку України у межах
своїх повноважень, на основі і на
виконання Конституції та законів
України, актів і доручень Президента
України, актів Кабінету Міністрів
України видає накази, які підписує
Міністр економічного розвитку і
торгівлі України.

Накази Мінекономрозвитку України,
видані в межах його повноважень, є
обов'язковими для виконання
центральними органами виконавчої
влади, їх територіальними органами та
місцевими державними адміністраціями,
органами влади Автономної Республіки
Крим, органами місцевого
самоврядування, підприємствами,
установами і організаціями всіх форм
власності та громадянами.

Враховуючи викладене, суд вважає, що,
задовольняючи позовні вимоги в цій
частині, судом буде незаконно
перейнято на себе повноваження
Мінекономрозвитку України та фактично
здійснено підміну центрального органу
з питань економічної політики,
виключно до функцій якого належить
вирішення питань, покладених на нього,
зокрема, Законом України «Про
зовнішньоекономічну діяльність».

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ (ч. 1
ст. 2 КАС України).

Згідно із вимогами ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

З наведених підстав, суд вважає, що
позивач довів суду ті обставини, на які
посилався в обґрунтування позовних
вимог і вони підлягають частковому
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6-8, 24, 69, 71, 72, 86, 94, 158-163
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «Трансінвестсервіс» до
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, - Служба безпеки України про
скасування рішення та зобов'язання
вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та
скасувати Наказ Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України №1296 від 04 листопада 2013 року у
частині застосування спеціальної
санкції, у вигляді тимчасового
зупинення зовнішньоекономічної
діяльності товариства з обмеженою
відповідальністю «ТІС».

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення.
Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії
постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду. Апеляційна скарга на постанову
подається до Одеського окружного
адміністративного суду, та одночасно
її копія до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Повний текст постанови підписаний
суддями 31 березня 2014 року.

Головуючий суддя
О.В.
Глуханчук

Суддя
Н.В. Бжассо

Суддя
Л.Р. Юхтенко

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями
«Трансінвестсервіс» до Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, -
Служба безпеки України про скасування
рішення та зобов'язання вчинити дії -
задовольнити частково.

Визнати протиправним та
скасувати Наказ Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України №1296 від 04 листопада 2013 року у
частині застосування спеціальної
санкції, у вигляді тимчасового
зупинення зовнішньоекономічної
діяльності товариства з обмеженою
відповідальністю «ТІС».

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

31 березня 2014 року