Справа № 826/19819/13-а
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Федорчук А.Б.
Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого - судді
Літвіної Н.М.,

Суддів
Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 13 січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АКВ Гарант» до Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг про визнання протиправною та
скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг про визнання
протиправною та скасування постанови.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 13
січня 2014 року адміністративний позов
задоволено.

Скасовано постанову № 175/17-4/20ФМ від 25
жовтня 2013 року, винесену Національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач - Національна комісія, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким адміністративний позов
задовольнити в повному обсязі.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, керівником інспекційної
групи Максименко О.М. Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг було надіслано запит № 12/17/4-9/1
від 30 серпня 2013 року про надання
документів до 09 вересня 2013 року до 16:00
год. ПрАТ «СК «АКВ Гарант».

Вказаний запит було надіслано 04
вересня 2013 року, а отримано позивачем 06
вересня 2013 року, в зв»язку з чим листом
№ 50/13 від 09 вересня 2013 року ПрАТ «СК
«АКВ Гарант» повідомило відповідача,
що за такий короткий період часу не
може надати повний пакет документів,
тому надає частину документів, а решта
документів буде надано 13 вересня 2013
року.

Крім того, позивачем також було
повідомлено, що відповідач здійснював
планову виїзну перевірку ПрАТ «СК «АКВ
Гарант» щодо дотримання вимог чинного
законодавства за період з 01 січня 2012
року по 18 березня 2013 року. Крім того,
питання, викладені в запиті, були
перевірені в ході планової перевірки,
яка проводилася в березні - квітні 2013
року.

Листом № 51/13 від 11 вересня 2013 року
позивач надіслав Національній комісії,
що здійснює державне регулювання у
сфері ринків фінансових послуг
додаткові документи, які отримані ним 12
вересня 2013 року.

Проте, відповідачем було складено Акт
№ 209/17-4ФМ від 27 вересня 2013 року про
ненадання ПрАТ «СК «АКВ Гарант»
документів.

04 жовтня 2013 року позивачем отримано Акт
перевірки № 209/17-4ФМ від 27 вересня 2013
року, не погодившись з яким подав
заперечення.

Однак, 25 жовтня 2013 року відповідачем
було прийнято постанову №15/17-4/20ФМ про
застосування штрафу за невиконання
(неналежне виконання вимоги Закону
України «Про запобігання та протидію
легалізації (відмиванню) доходів,
одержаних злочинним шляхом, або
фінансуванню тероризму» та/або
нормативно-правових актів, що
регулюють діяльність у сфері
запобігання та протидії легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом.

Колегія суддів з рішенням суб»єкта
владних повноважень не погоджується,
виходячи з наступного.

Відповідно до п. 13, п. 16 ч. 2 ст. 6 Закону
України «Про запобігання та протидію і
легалізації (відмиванню) доходів,
одержаних злочинним шляхом, або
фінансуванню тероризму» - суб'єкт
первинного фінансового моніторингу
зобов'язаний, зокрема: надавати на
запит відповідного суб'єкта державного
фінансового моніторингу інформацію,
необхідну для перевірки фактів
порушення вимог законодавства у сфері
запобігання та протидії легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванню
тероризму; забезпечувати на
документальний запит безперешкодний
доступ суб'єктів державного
фінансового моніторингу та
правоохоронних органів до документів
або інформації, що міститься в них,
відповідно до вимог закону.

Згідно до п. 2 Наказу голови
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг № 232 від 01.11.2012 року
«Про внесення змін до наказів голови
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг від 20 липня 2012 року №
118 та № 199, підпункт 4.5.1 пункту 4.5
Інструкції доповнено третім абзацом
такого змісту: «Вимоги (запити) про
надання суб'єктами нагляду інформації
та/або документів, запрошення на
розгляд справ про застосування заходів
впливу, а також повідомлення про
прийняття Нацкомфінпослуг як
колегіальним органом, рішення щодо
реєстрації, ліцензування, дозвільних
процедур та рішення щодо результатів
розгляду справ про застосування
заходів впливу складається у двох
примірниках: перший примірник,
підписаний директором департаменту,
відповідно до повноважень визначених
положенням про такий департамент, або
особою, як виконує його обов'язки,
відправляється адресату; другий
примірник з візами виконавців та
підписаний директором департаменту,
або особою, яка виконує його обов'язки,
передається виконавцю. При цьому
другий примірник з візами виконавців
повинен відповідати першому
примірнику.».

Відповідно до п. 1.3 Порядку проведення
перевірок з питань запобігання та
протидії легалізації (відмиванню)
доходів, одержаних злочинним шляхом,
затвердженого розпорядженням
Держфінпослуг № 26 від 05 серпня 2003 року -
перевірки проводяться з метою контролю
за діяльністю установ щодо виконання
ними вимог законодавства, яке регулює
діяльність установ у сфері запобігання
та протидії легалізації (відмиванню)
доходів, одержаних злочинним шляхом,
або фінансуванню тероризму.

Пунктами 2.1 - 2.3 Порядку передбачено, що
безвиїзною перевіркою вважається
перевірка, яка проводиться в
приміщенні Держфінпослуг на підставі
отриманих від установи документів та
пояснень без виходу за
місцезнаходженням установи.

Ненадання документів та/або іншої
інформації на запит Держфінпослуг може
бути підставою для проведення виїзної
перевірки.

Працівники Держфінпослуг проводять
виїзні перевірки на підставі
службового посвідчення та посвідчення
на перевірку встановленої форми, які
надаються працівникам Держфінпослуг
Головою, а за його відсутності -
посадовою особою, яка виконує його
обов'язки, першим заступником Голови,
директором наглядового департаменту. У
посвідченні на перевірку зазначаються
посада, прізвище, ім'я, по батькові осіб,
у тому числі працівників
Держфінмоніторингу, яким доручено
проведення виїзної перевірки,
найменування, код за ЄДРПОУ установи,
що перевіряється, та перелік
законодавчих і нормативно-правових
актів, виконання вимог яких підлягає
перевірці.

Про проведення планової виїзної
перевірки установа повинна бути
попередньо письмово повідомлена
Держфінпослуг не менше ніж за 10
календарних днів.

Згідно до п. 3.1 - 3.5 Порядку - перед
початком проведення виїзної перевірки
особи, що її здійснюють, пред'являють
керівнику установи, що перевіряється,
або посадовій особі, яка виконує його
обов'язки, посвідчення на перевірку,
повідомляють про свої повноваження
згідно зі статтею 14 Закону, знайомлять
з підставами перевірки.

Зазначені особи мають право:
здійснювати інспектування за
місцезнаходженням установи, що
перевіряється; запрошувати посадових
осіб установи для надання пояснень та
вимагати надання необхідної
інформації та документів.

Особи, які здійснюють перевірку, мають
право вимагати надання установами, що
перевіряються, копій, виписок, витягів
із відповідних документів, завірених
підписом керівника установи або
посадової особи, яка виконує його
обов'язки, та скріплених печаткою
установи, для приєднання їх до
матеріалів перевірки.

Особи, які здійснюють перевірку, під
час проведення перевірок зобов'язані:
дотримуватися вимог законодавства
України та цього Порядку; не допускати
дій та вчинків, які можуть негативно
вплинути на репутацію їх та
Держфінпослуг; не розголошувати
інформацію, отриману під час перевірки,
без згоди керівника установи,
діяльність якої перевіряється, або
посадової особи, яка виконує його
обов'язки, за винятком випадків,
передбачених законом.

Посадові особи установи під час
проведення перевірки мають право
отримувати від осіб, які проводять
перевірку, інформацію про: порядок
проведення перевірки; права і обов'язки
осіб, які здійснюють перевірку; права
та обов'язки посадових осіб установи,
що перевіряється.

Посадові особи установи під час
проведення виїзної перевірки
зобов'язані: допустити осіб, які
здійснюють перевірку установи, до
приміщень, у яких установа провадить
свою діяльність; підтвердити
повноваження керівника установи або
особи, яка виконує його обов'язки,
відповідними документами; надавати
документи та пояснення особам, які
здійснюють перевірку; надавати
документи, що вилучаються, та підписати
протокол вилучення документів.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, підставою для проведення
позапланової виїзної перевірки
(інспекції) було ненадання документів
на запит Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг.

Між тим, вказані документи були подані
позивачем 11 вересня 2013 року, про що
відповідача було повідомлено листом №
50/13 від 09 вересня 2013 року, зазначивши, що
подати документи до 09 вересня 2013 року
не вбачалося можливим, оскільки запит
було отримано з запізненням, а тому для
надання повного пакету документів
необхідно додатковий час,.

Також, як вбачається з матеріалів
справи відповідач вже здійснював
планову виїзну перевірку ПрАТ «СК «АКВ
Гарант» щодо дотримання вимог чинного
законодавства за період з 01 січня 2012
року по 18 березня 2013 року, досліджуючи
запитувані документи, що
підтверджується Актом планової
виїзної перевірки (інспекції) № 52/13-7ФМ
від 24 квітня 2013 року.

Отже, правові підстави для проведення
повторної перевірки відсутні.

З приводу доводів апелянта про
порушення строків звернення до суду,
колегія суддів вважає за необхідне
зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 15
листопада 2013 року позивач надіслав
скаргу до Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг на рішення
про застосування заходів впливу.

Відповідь на зазначену скаргу позивач
отримав листом № 9417/17-8 від 02 грудня 2013
року, а тому саме з цієї дати необхідно
відраховувати строк звернення до суду.

З адміністративним позовом ПрАТ «СК
«АКВ Гарант» звернувся 13 грудня 2013
року, тобто у місячний строк,
встановлений ст. 99 КАС України.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, про
безпідставність застосування до
позивача штрафних санкцій, а тому
оскаржувана постанова скасована
правомірно.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України -
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг - залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 13 січня 2014 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Літвіна Н. М.

Судді:
Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.