Справа № 826/17843/13-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Кротюк О.В.
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

20 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Шурка О.І.,

суддів
Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі
Киричуку Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, без фіксування його за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41
КАС України, апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Центр теплих
покрівель та підлог» на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 27 січня 2014 року у справі
за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Центр теплих
покрівель та підлог» до Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у м. Києві про визнання незаконним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 січня 2014 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про задоволення
позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на його
переконання підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, податковим органом було
проведено камеральну перевірку даних,
задекларованих у податковій звітності
за липень 2013 року з податку на додану
вартість ТОВ «Центр теплих покрівель
та підлог», за наслідком чого складено
Акт № 1598/26-58-22-03-17 від 27.09.2013 року.

Зазначеним Актом встановлено
порушення п.201.10 ст.201 Податкового
кодексу України, у зв'язку з
відсутністю реєстрації податкової
накладної №731217/7 від 31.07.2013 року на
загальну суму 60794,76 грн., у т.ч. ПДВ 10132,46
грн., отриманої від контрагента ТОВ
«МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА».

На підставі виявлених порушень,
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення № від 09.10.2013
року, яким ТОВ «Центр теплих покрівель
та підлог» збільшено суму грошового
зобов'язання з ПДВ на 12 665,00 грн..

Вважаючи такі дії протиправними та
такими, що не відповідають вимогам
Податкового кодексу України, позивач
звернувся до суду із адміністративним
позовом, в якому просив скасувати
вказане вище податкове
повідомлення-рішення.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що висновки відповідача щодо
порушення позивачем п.201.10 ст.201
Податкового кодексу України є
правомірними, оскільки до податкового
кредиту ТОВ «Центр теплих покрівель та
підлог» за липень 2013 року включену суму
ПДВ у розмірі 10 132,46 грн. за податковою
накладною №731214/7 від 31.07.2013 року, яка у
відповідному звітному періоді (липні
2013 р.) не була зареєстрована у Єдиному
реєстрі податкових накладних, а була
зареєстрована лише у серпні 2013 року.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Так, спірні правовідносини регулюються
Податковим кодексом України, який
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України
передбачено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з: придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України; ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу)
чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього
Кодексу (п. 198.6 ст.198 ПК України).

Відповідно до п. 201.6 ст.201 Податкового
кодексу України, податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних, наданих в електронному
вигляді, повідомляють платника податку
про наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового
кодексу України, при здійсненні
операцій з постачання товарів/послуг
платник податку - продавець
товарів/послуг зобов'язаний надати
покупцю податкову накладну (яка є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту)
та зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Підтвердженням про прийняття
податкової накладної та/або розрахунку
коригування до Єдиного реєстру
податкових накладних - є квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі, яка надсилається протягом
операційного дня.

Відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та/або порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період.

З огляду на те, що податкова накладна
була зареєстрована контрагентом
позивача в Єдиному реєстрі податкових
накладних лише 10.08.2013 року, про що
свідчить наявний в матеріалах справи
витяг із зазначеного реєстру №1115955 від
01.10.2013 року, право на податковий кредит
у позивача виникло лише у серпні місяці
2013 року, тобто, у тому звітному періоді,
коли була зареєстрована податкова
накладна, а не виписана, що було вірно
зазначено судом першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що наявність описок в акті
перевірки платника податків та їх
виправлення шляхом надсилання акту
перевірки з виправленими помилками не
може бути підставою для їх скасування,
оскільки, завданням адміністративного
судочинства, згідно з ч.1 ст.2 КАС
України, є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
Виправлення ж помилок контролюючим
органом в акті перевірки шляхом
надсилання акту перевірки з їх
виправленням не порушує права
позивача.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, колегія суддів
дійшла висновку, що оскаржувана
постанова прийнята судом відповідно до
норм матеріального та процесуального
права, а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
спростовуються встановленими судом
першої інстанції обставинами, наявними
в матеріалах справи доказами та
нормами права, зазначеними в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно
ст. 200 КАС України залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, з урахуванням того, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Центр
теплих покрівель та підлог» - залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 січня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя
Шурко О.І.

Судді:
Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.