Справа № 826/16769/13-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Катющенко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Глущенко
Я.Б.,

суддів
Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
Публічного акціонерного товариства
«Експериментально-механічний завод
«Металіст» до Управління Пенсійного
фонду України в Оболонському районі м.
Києва про скасування рішень, за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства
«Експериментально-механічний завод
«Металіст» на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 25
листопада 2013 року,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство
«Експериментально-механічний завод
«Металіст» (далі - ПАТ «ЕМЗ «Металіст»)
звернулося у суду із позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва, в якому
просило скасувати рішення відповідача
від 29.07.2013 року №№ 3132, 3133, 3134, 3135, 3137 про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 25
листопада 2013 року позов залишено без
задоволення.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду - без
змін з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову,
місцевий суд виходив із того, що
відповідач правомірно нарахував
позивачу фінансові санкції спірними
рішеннями.

З таким висновком суду не можна не
погодитися.

Колегією суддів установлено, що ПАТ
«ЕМЗ «Металіст» перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва та
відповідно до статті 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» відноситься до
платників єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок).

29.07.2013 року відповідачем застосовано до
позивача штрафні санкції та нараховано
пеню за сплату ним сум нарахованого
єдиного внеску з порушенням строків,
встановлених законодавством,
наступними рішеннями:

- № 3132 на суму 221750,74 грн., в тому числі
193701,12 грн. штрафних санкцій та 28049,62 грн.
пені за період з 20.02.2012 року по 28.12.2012
року;

- № 3133 на суму 6988,74 грн., в тому числі 6082,80
грн. штрафних санкцій та 905,94 грн. пені
за період з 20.02.2012 року по 28.12.2012 року;

- № 3134 на суму 5457,24 грн., в тому числі 3901,27
грн. штрафних санкцій та 1555,97 грн. пені
за період з 20.12.2012 року по 01.02.2013 року;

- № 3135 на суму 20099,83 грн., в тому числі
17830,41 грн. штрафних санкцій та 2269,42 грн.
пені за період з 20.06.2013 року по 26.07.2013
року;

- № 3137 на суму 4063,64 грн., в тому числі 3595,79
грн. штрафних санкцій та 467,85 грн. пені
за період з 20.12.2011 року по 28.12.2012 року.

Не погоджуючись із такими рішеннями
відповідача, а також із результатами їх
адміністративного оскарження до
Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві та Пенсійного фонду
України, позивач звернувся у суд. При
цьому, правильність розрахунку сум
штрафних санкцій та пені останнім під
сумнів не ставиться та не оскаржується.

Надаючи оцінку спірним
правовідносинам, висновкам суду першої
інстанції та доводам апеляційної
скарги, колегія суддів виходить із
наступного.

Частиною 2 статті 6 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» встановлено, що
платник єдиного внеску зобов'язаний,
зокрема, своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

Положеннями ч. ч. 7, 8 ст. 9 цього Закону
передбачено, що єдиний внесок
сплачується шляхом перерахування
платником безготівкових коштів з його
банківського рахунку. Платники єдиного
внеску, крім платників, зазначених у
пунктах 4 і 5 частини першої статті 4
цього Закону, зобов'язані сплачувати
єдиний внесок, нарахований за
календарний місяць, не пізніше 20 числа
наступного місяця, крім гірничих
підприємств, які зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 28
числа наступного місяця.

Частиною 10 статті 9 вказаного Закону
встановлено, що днем сплати єдиного
внеску, у разі перерахування сум
єдиного внеску з рахунку платника на
відповідні рахунки Пенсійного фонду,
вважається день списання банком або
Державним казначейством України суми
платежу з рахунку платника незалежно
від часу її зарахування на рахунок
Пенсійного фонду (п. 1).

Приписом пункту 6 статті 13 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (в редакції,
чинній на час спірних правовідносин)
Пенсійний фонд та його територіальні
органи наділені правом застосовувати
фінансові санкції, передбачені цим
Законом.

За правовими нормами ч. ч. 11, 12 Закону, у
разі несвоєчасної або не в повному
обсязі сплати єдиного внеску до
платника застосовуються фінансові
санкції, передбачені цим Законом, а
посадові особи, винні в порушенні
законодавства про збір та ведення
обліку єдиного внеску, несуть
дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну
відповідальність згідно із законом.
Єдиний внесок підлягає сплаті
незалежно від фінансового стану
платника.

Відповідно до ч. 10, п. 2 ч. 11 ст. 25 цього
Закону на суму недоїмки нараховується
пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми
недоплати за кожний день прострочення
платежу.

Територіальний орган Пенсійного фонду
застосовує до платника єдиного внеску
штрафні санкції, зокрема, за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску накладається штраф у
розмірі 10 відсотків своєчасно не
сплачених сум.

На обґрунтування власних вимог позивач
посилається на те, що несвоєчасна
сплата єдиного внеску викликана
світовою фінансовою кризою, внаслідок
якої на підприємстві наявна
заборгованість зі сплати заробітної
плати працівникам. Враховуючи наявну
заборгованість зі сплати заробітної
плати, позивач зазначає, що єдиний
внесок сплачувався ним у відповідності
до положень Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», які, на
переконання останнього, пов'язують
виникнення обов'язку зі сплати єдиного
внеску з моментом виплати заробітної
плати.

Однак, колегія суддів не погоджується
із таким покликанням апелянта з огляду
на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» базою
для нарахування єдиного внеску для
підприємств, установ та організацій,
інших юридичних осіб, утворених
відповідно до законодавства України,
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання є сума
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України «Про оплату праці», та
сума винагороди фізичним особам за
виконання робіт (надання послуг) за
цивільно-правовими договорами.

Пунктом 4.1.2 Інструкції про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
постановою Правління Пенсійного фонду
України № 21-5 від 27.09.2010 року,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 27.10.2010 року за № 994/18289,
передбачено, що єдиний внесок
нараховується на суми, що визначені
базою для нарахування єдиного внеску,
незалежно від джерел їх фінансування,
форми, порядку, місця виплати та
використання, а також від того, чи
виплачені такі суми фактично після їх
нарахування до сплати.

Водночас абзацом другим частини
восьмої статті 9 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» встановлено, що
платники єдиного внеску, до яких
відноситься позивач, під час кожної
виплати заробітної плати (доходу,
грошового забезпечення), на суми якої
(якого) нараховується єдиний внесок,
одночасно з видачею зазначених сум
зобов'язані сплачувати нарахований на
ці виплати єдиний внесок у розмірі,
встановленому для таких платників
(авансові платежі). Винятком є випадки,
якщо внесок, нарахований на ці виплати,
вже сплачений у строки, встановлені
абзацом першим цієї частини, або за
результатами звірення платника з
територіальним органом Пенсійного
фонду за платником визнана переплата
єдиного внеску, сума якої перевищує
суму внеску, що підлягає сплаті, або
дорівнює їй. Кошти перераховуються
одночасно з отриманням
(перерахуванням) коштів на оплату праці
(виплату доходу, грошового
забезпечення), у тому числі в
безготівковій чи натуральній формі.
При цьому фактичним отриманням
(перерахуванням) коштів на оплату праці
(виплату доходу, грошового
забезпечення) вважається отримання
відповідних сум готівкою, зарахування
на рахунок одержувача, перерахування
за дорученням одержувача на будь-які
цілі, отримання товарів (послуг) або
будь-яких інших матеріальних цінностей
у рахунок зазначених виплат, фактичне
здійснення з таких виплат відрахувань
згідно із законодавством або
виконавчими документами чи будь-яких
інших відрахувань.

Згідно абзацу другого частини
дванадцятої статті 9 вказаного Закону
за наявності у платника єдиного внеску
одночасно із зобов'язаннями із сплати
єдиного внеску зобов'язань із сплати
податків, інших обов'язкових платежів,
передбачених законом, або зобов'язань
перед іншими кредиторами зобов'язання
із сплати єдиного внеску виконуються в
першу чергу і мають пріоритет перед
усіма іншими зобов'язаннями, крім
зобов'язань з виплати заробітної плати
(доходу).

Відповідно до вимог статті 115 Кодексу
законів про працю України та статті 24
Закону України «Про оплату праці»
заробітна плата виплачується
працівникам не рідше двох разів на
місяць через проміжок часу, що не
перевищує шістнадцяти календарних
днів, та не пізніше семи днів після
закінчення періоду, за який
здійснюється виплата.

Враховуючи приведені норми, колегія
суддів зазначає, що законом
передбачено пріоритет сплати єдиного
внеску перед іншими обов'язковими
платежами та зобов'язаннями, крім
заробітної плати. Разом з тим,
порушення порядку та строків виплати
заробітної плати не позбавляє платника
єдиного внеску обов'язку дотримуватись
строків його сплати, встановлених
статтею 9 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування». Така позиція
відповідає правилам, закріпленим у
частині 8 статті 9 цього Закону, щодо
сплати авансових платежів з єдиного
внеску, та положенням частини 12 даної
правової норми щодо обов'язку сплати
єдиного внеску незалежно від
фінансового стану платника.

Таким чином, колегія суддів доходить
висновку, що позивач, здійснюючи сплату
нарахованого єдиного внеску, після 20
числа місяця (включно), що настає за
базовим звітним періодом, порушив
законодавчо встановлені строки сплати
цього зобов'язання, відтак
територіальним органом Пенсійного
фонду України правомірно застосовані
до нього штрафні санкції та нарахована
пеня.

Таким чином, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції щодо відсутності підстав для
задоволення адміністративного позову.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі
не спростовують вищевикладене та
висновків суду першої інстанції, а отже
така задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Експериментально-механічний завод
«Металіст» залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 25 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

.

Головуючий суддя
Глущенко Я.Б.

Судді:
Пилипенко О.Є.

Романчук О.М