Справа № 817/23/14
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
УХВАЛА

іменем України

"02" квітня 2014 р.
Справа № 817/23/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Євпак В.В.

суддів:
Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Кузнецовської
об"єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області на
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "17" лютого
2014 р. у справі за позовом Дочірнього
підприємства "Західно-Українське
монтажне управління" Відкритого
акціонерного товариства
"Південтеплоенергомонтаж" до
Кузнецовської об"єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство
«Західно-Українське монтажне
управління» Відкритого акціонерного
товариства «Південтеплоенергомонтаж»
(далі - ДП «Західно -Українське монтажне
управління») звернулося з позовом до
Кузнецовської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 25 жовтня 2013 року
№ та №.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 17.02.2014 р.
позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення - рішення
Кузнецовської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області від 25.10.2013 року № та від
25.10.2013 року № .

Присуджено на користь позивача Дочірнє
підприємство "Західно-Українське
монтажне управління" Відкритого
акціонерного товариства
"Південтеплоенергомонтаж" із
Державного бюджету судовий збір у
розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу. Посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
суду та прийняти нову про відмову у
задоволенні позову. В апеляційній
скарзі відповідач зазначив про
порушення позивачем п.5.1., п.п.5.2.1., п.5.2,
п.п.5.3.9, п.5.3, ст.5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств», а
також порушення п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.4., п.п. 7.4.5,
п. 7.4. ст..7 Закону України «Про податок
на додану вартість», внаслідок чого
останній завищив свої витрати по
взаємовідносинах з ТОВ «Експерт
Зварювання» та зменшив свої
зобов'язання з податку на прибуток
підприємств. Посилається також на
нікчемність угод між ДП «Західно
-Українське монтажне управління» та
ТОВ «Експерт Зварювання».

Сторони в судове засідання не
з"явились, про час та місце судового
розгляду повідомлені належним чином.

З врахуванням приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС
України, розгляд апеляційної скарги
здійснюється судової колегією за
відсутності сторін, в порядку
письмового провадження.

Переглянувши судове рішення, доводи
апеляційної скарги, розглянувши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ДП
«Західно-Українське монтажне
управління» зареєстровано виконавчим
комітетом Кузнецовської міської ради
від 12.05.1998 року, перебуває на обліку як
платник податків у Кузнецовській ОДПІ
з 12.05.1998 року за №16, зареєстроване
платником ПДВ, про що видано Свідоцтво
від 01.07.1997 року ( а.с.10-13).

За результатами позапланової виїзної
перевірки ДП «Західно-Українське
монтажне управління» з питань
правильності нарахування та
своєчасності сплати податку на
прибуток за період з 01.07.2010 року по
31.03.2011 року та податку на додану
вартість за період з 01.09.2010 року по
31.03.2011 року при проведенні
фінансово-господарських операцій з ТОВ
«Експерт Зварювання» Кузнецовською
ОДПІ складено Акт №139/22/00121347 від 17.10.2013
року (а.с.16-29).

Перевіркою встановлені порушення:

- п. 5.1., п.п. 5.2.1., п. 5.2, гі.п. 5.3.9, п 5.3,
ст. 5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» від 22.05.1997 р.
№334/94-ВР, із змінами та доповненнями
(далі - Закону №334/94-ВР), внаслідок чого
позивач зменшив свої зобов'язання з
податку на прибуток підприємств на
суму 8888,00 грн. за ІІІ квартал 2010 року;

- п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.4., п.п. 7.4.5, п. 7.4. ст..7
Закону України «Про податок на додану
вартість» №168/97-ВР від 03.04.1997 року, із
змінами та доповненнями (далі - Закону
№ №168/97-ВР), внаслідок чого позивач
занизив податок на додану вартість на
суму 7110, 00 грн. за вересень 2010 року.

Податковим органом встановлено
нікчемність угоди. та такими, що
вчинено без наміру створення правових
наслідків. В основу встановленого
порушення покладено акт ДПІ у
Святошинському районі ГУ Міндоходів у
м.Києві 29.07.2013 року №363/22-20, яким
встановлено, що в у діях посадових осіб
ТОВ «Експерт Зварювання» вбачається
умисел на проведення безтоварних
операцій, спрямованих на надання
податкової вигоди для третіх осіб та
ухилення від сплати податків.
Видаткові та податкові накладні ТОВ
«Експерт Зварювання» не можуть бути
підставою для формування ДП «Західно
-Українське монтажне управління»
валових витрат та податкового кредиту.

За наслідками перевірки Кузнецовською
ОДПІ 25 жовтня 2013 року прийняті
податкові повідомлення-рішення

- №, яким донараховано податкові
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств на суму 8888,00 грн.
та штрафні (фінансові) санкції в
розмірі 2222,00 грн. (а.с.15):

- №, яким донараховано
податкові зобов'язання з податку на
додану вартість по вироблених в
Україні товарах (роботах, послугах) на
суму 7110,00 грн. та штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 1777,50 грн. (а.с.14).

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, виходив з безпідставності
визначення позивачу податкового
зобов"язання з податку на прибуток та
податку на додану вартість.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1.32 статті 1 Закону
№ 334/94-ВР господарська діяльність -
будь-яка діяльність особи, направлена
на отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, у разі коли безпосередня участь
такої особи в організації такої
діяльності є регулярною, постійною та
суттєвою.

Згідно з пунктом 5.1 статті 5 Закону №
334/94-ВР валові витрати виробництва та
обігу - це сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Пунктом 5.2 статті 5 Закону № 334/94-ВР
визначено, що до складу валових витрат
включаються, зокрема, суми будь-яких
витрат, сплачених (нарахованих)
протягом звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

В підпункті 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону
№ 334/94-ВР вказано, що не належать до
складу валових витрат будь-які витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Згідно з пунктом 1.7 статті 1 Закону
№168/97-ВР податковий кредит - сума, на яку
платник податку має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
періоду, визначена згідно з цим
Законом.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4
статті 7 Закону №168/97-ВР податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону
№168/97-ВР встановлено, що не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Згідно з підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 статті
7 Закону №168/97-ВР підставою для
нарахування податкового кредиту є
податкова накладна, яка видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача.

З огляду на наведені положення Закону
№168/97-ВР, Закону №334/94-ВР для отримання
права на формування податкового
кредиту із сум ПДВ, сплачених в ціні
придбаного товару (робіт, послуг), та
права на віднесення витрат по його
придбанню до складу валових витрат
платник ПДВ повинен мати податкові
накладні, видані на реально отриманий
товар (роботи, послуги), призначений для
використання у власній господарській
діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" від 16
липня 1999 року №996-XIV, із змінами та
доповненнями, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій.

На підтвердження правомірності
віднесення сум до валових витрат та до
податкового кредиту з ПДВ позивачем
надані відповідні первинні документи
по взаємовідносинах із ТОВ «Експерт
Зварювання», а саме: рахунок - фактура №
ЕЗ-05/229 від 03.09.2010 року, банківська
виписка про оплату ТОВ «Експерт
Зварювання» грошових коштів в сумі
42660,00 грн. від 13.09.2010 року на суму 42660грн.,
видаткова накладна від 16 вересня 2010
року № ЕЗ- 0001661 на дріт обміднений МG-2 (МS
15кг) d-1.2мм (СВ08Г2С) у кількості 2745 кг та
дріт обміднений МG-2 (D200 5кг) d-0.8мм (СВ08Г2С)
у кількості 225 кг (надалі - Товар)
(а.с.30-32).

ДП «Західно -Українське монтажне
управління» доставило даний товар на
склад власним транспортом, що
підтверджується подорожнім листом за
14-16 вересня 2010 року №969 та приходною
фактурою №09029 від 27.09.2010 року, а в
подальшому використало у
господарській діяльності - для
здійснення ремонтних робіт на власному
обладнанні, що підтверджується
картками ТМЦ, актами списання
зазначеного дроту (а.с.50-53, 64- 110).

Крім того, надана позивачем банківська
виписка від 13.09.2010 року на суму 42660 грн. є
належним доказом сплати ДП «Західно
-Українське монтажне управління» сум
податку на додану вартість в ціні
придбаного товару, а сума податкового
кредиту з ПДВ підтверджена податковою
накладною №1683 від 13.09.2010року на суму
42660,00грн. (а.с.33).

Встановлено, що первинні документи за
формою та змістом відповідають вимогам
Закону України ""Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", а податкова накладна ТОВ
«Експерт Зварювання» повністю
відповідає вимогам ст. 201 Податкового
кодексу України, містить всі необхідні
реквізити, а також підпис та відбиток
печатки підприємства.

Таким чином, ДП «Західно -Українське
монтажне управління» сплатило коштів,
в складі яких є й сума податку на додану
вартість, та прийнявши від контрагента
товар в складі вартості якого є податок
на додану вартість і отримавши від
контрагента, який був платником ПДВ,
податкову накладну, згідно з нормами
Податкового кодексу України отримало
право на формування валових витрат та
на податковий кредит.

Щодо нікчемності договору укладеного
між ДП «Західно -Українське монтажне
управління» та ТОВ «Експерт
Зварювання».

Так, за змістом частини 1 статті 228
Цивільного кодексу України, правочин
спрямований на незаконне заволодіння
майном держави, вважається таким, що
порушує публічний порядок, а отже,
згідно з частиною 2 згаданої статті є
нікчемним. Як зазначено у частині 2
статті 215 ЦК визнання судами нікчемних
правочинів недійсними не вимагається.
Відповідно до частини 1 статті 216 ЦК
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім наслідків,
пов'язаних з його недійсністю. Однак,
відповідно до п. 18 Постанови Пленуму ВС
України від 06.11.2009 № 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними» при
кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК
України має враховуватися вина, яка
виражається в намірі порушити
публічний порядок сторонами правочину
або однією зі сторін. Доказом вини може
бути лише вирок суду, постановлений у
кримінальній справі, щодо знищення,
пошкодження майна чи незаконного
заволодіння ним тощо.

На час проведення перевірки податковим
органом не було встановлено наявності
протиправного умислу посадових осіб
ТОВ «Експерт Зварювання» на укладення
угоди, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства та
спрямована на ухилення від сплати
податків або угоди, укладеної в
порушення публічного порядку.

Судом не встановлено фактів визнання
недійсними установчих документів ТОВ
«Експерт Зварювання», а також
відсутній обвинувальний вирок суду,
яким були б засуджені винні особи за
створення фіктивного підприємства ТОВ
«Експерт Зварювання» чи видачу
податкових накладних від цього
підприємства, по яких сформував
податковий кредит позивач. Крім того, у
рішенні Європейського Суду з прав
людини від 22.01.2009 року по справі «БУЛВЕС
АД проти Болгарії» (заява № 3991/03)
зазначено, що платник податку не
повинен нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати ПДВ другий раз, а також
сплачувати пеню. На думку Суду, такі
вимоги стали надмірним тягарем для
платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Отже, з урахуванням встановлених
обставин справи та наведених норм
чинного законодавства України, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку щодо реальності
господарських операцій між позивачем
та ТОВ «Експерт Зварювання», та що ДП
«Західно -Українське монтажне
управління» дотримані умови
формування валових витрат та
податкового кредиту з ПДВ по
фінансово-господарських операціях з
ТОВ «Експерт Зварювання».

Крім того, судом встановлено, що при
прийнятті податкового
повідомлення-рішення № від 25.10.2013
року, Кузнецовською ОДПІ були
порушені вимоги пункту 102.1 статті 102
Податкового кодексу України, а саме
податкове зобов'язання за вказаним
податковим повідомленням-рішенням
було визначено відповідачем після
спливу 1095 днів.

Відповідно до ст.71 КАС України,
відповідач не довів правомірності
прийнятого ним рішення.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції. Постанова суду першої
інстанції прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кузнецовської
об"єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
залишити без задоволення, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "17" лютого
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
В.В. Євпак

судді:
М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Дочірнє
підприємство "Західно-Українське
монтажне управління" Відкритого
акціонерного товариства
"Південтеплоенергомонтаж"
Будмайданчик,м.Кузнецовськ,Рівненська
область,34400

3- відповідачу/відповідачам:
Кузнецовська об"єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області м-н
Будівельників,1,м.Кузнецовськ,Рівненсь
ка область,34400

- ,