Справа № 806/461/14
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 р.
м.Житомир справа №
806/461/14

категорія 8.3.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання - Галайба
І.Б.,

за участю: представника позивача -
Гаврилюка А.Г.,

представника відповідачів - Синицької
Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу з
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фортуна-2" до
Лугинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області, Головного управління
Міндоходів у Житомирській області про
визнання недійсними та скасування
податкових повідомлень-рішень

встановив:

30 січня 2014 року до Житомирського
окружного адміністративного суду
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фортуна-2» (далі - ТОВ
«Фортуна-2») із позовом до Лугинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
(далі - Лугинська ОДПІ), Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області (далі - ГУ Міндоходів у
Житомирській області) про визнання
недійсними та скасування податкових
повідомлень-рішень та рішення.

Ухвалами судді Житомирського
окружного адміністративного суду від 3
лютого 2014 року відкрито провадження у
даній справі та призначено справу до
судового розгляду.

У позовній заяві ТОВ «Фортуна-2»
вказало, що Лугинською ОДПІ проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку ТОВ «Фортуна-2» з питань
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податку на
додану вартість за період з 1 квітня 2013
року до 31 липня 2013 року по
взаємовідносинах з ТОВ «Голдлайн». За
результатами перевірки відповідачем
було складено акт перевірки №91/22-16/38335571
від 28 жовтня 2013 року. На підставі
вказаного акту перевірки Лугинською
ОДПІ прийнято податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від 12
листопада 2013 року №, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
по податку на додану вартість у розмірі
101699 грн 00 коп., у тому числі 67397 грн 00 коп.
основний платіж та 33699 грн 00 коп.
штрафна (фінансова) санкція та
податкове повідомлення-рішення форми
«В4» від 17 грудня 2013 року № яким
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 52154 грн 00 коп. Просить визнати
недійсними та скасувати податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від 12
листопада 2013 року №, податкове
повідомлення-рішення форми «В4» від 17
грудня 2013 року № та рішення про
результати розгляду первинної скарги
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області від 10 грудня 2013
року №13965/Ю-С/10-205.

Під час розгляду справи позивачем було
зменшено позовні вимоги в частині
визнання протиправним і скасування
рішення Головного управління
Міндоходів у Житомирській області про
результати розгляду скарги від 10
грудня 2013 року №13965/Ю-С/10-205. (а.с.117).

Заяву про зменшення позовних вимог
прийнято судом. (а.с.128).

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю та просив адміністративний
позов задовольнити.

Представник відповідачів у судовому
засіданні проти позову заперечувала та
просила у задоволенні позову
відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача та пояснення представника
відповідачів, з'ясувавши обставини у
справі та перевіривши їх доказами,
приходить до висновку про задоволення
позову з наступних підстав.

З 15 жовтня 2013 року до 21 жовтня 2013 року
посадовими особами Лугинської ОДПІ на
підставі направлень від 15 жовтня 2013
року №58-59 та наказу від 15 жовтня 2013 року
№89, виданих Лугинською ОДПІ, проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку ТОВ «Фортуна-2» з питань
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податку на
додану вартість за період з 1 квітня 2013
року до 31 липня 2013 року по
взаємовідносинах з ТОВ «Голдлайн».
(а.с.6).

За результатами перевірки
відповідачем було складено акт
перевірки №91/22-16/38335571 від 28 жовтня 2013
року у якому зафіксовано: порушення
пункту 193.1 статті 193, пункту 198.3, пункту
198.6 статті 198, пункту 201.1, пункту 201.4,
пункту 201.6, пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України, в
результаті чого підприємством
неправомірно сформовано податковий
кредит у сумі 118255 грн 00 коп. за період
квітень, травень, червень, липень 2013
року, задекларований ТОВ «Фортуна-2» по
взаємовідносинах з ТОВ «Голдлайн»; -
порушення пункту 44.1, статті 44, пункту
193.1, статті 193, пункту 198.3, пункту 198.6,
статті 198, пункту 201.1, пункту 201.4, пункту
201.6, пункту 201.10 статті 201 Податкового
кодексу України, в результаті чого
завищено від'ємне значення, що
переноситься до наступного
податкового періоду в сумі 51227 грн 00
коп. в тому числі: у квітні 2013 року на
суму 24487 грн 00 коп., травні 2013 року у сумі
26740 грн 00 коп. та занижено податку на
додану вартість, що підлягає сплаті до
бюджету в сумі 67397 грн 00 коп. у тому
числі: у червні 2013 року в сумі 34491 грн 00
коп., липні 2013 року в сумі 32906 грн 00 коп.
(а.с.6-15).

На підставі вказаного акту перевірки 12
листопада 2013 року Лугинська ОДПІ
прийняла податкове
повідомлення-рішення форми «В4»
№, яким ТОВ «Фортуна-2» було
зменшено від'ємне значення податку на
додану вартість на суму 51227 грн 00 коп. та
податкове повідомлення-рішення форми
«Р» №, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 101699 грн 00
коп., в тому числі 67397 грн 00 коп. основний
платіж та 33699 грн 00 коп. штрафні
(фінансові) санкції.

Вказані податкові
повідомлення-рішення були оскаржені
ТОВ «Фортуна-2» в адміністративному
порядку до Головного управління
Міндоходів у Житомирській області.
(а.с.18-19).

Рішенням про результати розгляду
первинної скарги Головного управління
Міндоходів у Житомирській області від
10 грудня 2013 року №13965/Ю-С/10-205 податкове
повідомлення-рішення від 12 листопада
2013 року № про зменшення розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість за травень 2013 року у
розмірі 51227 грн 00 коп. було скасовано та
прийнято рішення про зменшення розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість за липень 2013 року у
розмірі 52154 грн 00 коп., залишено без змін
податкове повідомлення-рішення від 12
листопада 2013 року № про
визначення грошового зобов'язання з
податку на додану вартість в розмірі
101096 грн 00 коп. (а.с.20-23).

Лугинською ОДПІ з врахуванням рішення
про результати розгляду скарги ТОВ
«Фортуна-2» було винесено податкове
повідомлення-рішення форми «В4» від 17
грудня 2013 року №, яким зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі
52154 грн 00 коп. (а.с.16).

Представник позивача у судовому
засіданні пояснив, що не погоджується з
висновками податкового органу
виходячи з підстав викладених у
позовній заяві. Стосовно правомірності
формування податкового кредиту в сумі
118255 грн 00 коп. представником позивача
пояснено, що у ході перевірки на
підтвердження господарських операцій
з контрагентом ТОВ «Голдлайн» по
придбанню товару, ТОВ «Фортуна-2»
надало первинні документи, а саме:
договір купівлі-продажу, додатки до
договору, видаткові накладні, акти
здачі-прийняття продукції, податкові
накладні, реєстри виданих та отриманих
накладних, платіжні доручення про
перерахування коштів, журнали-ордери,
договір поставки піддонів, акти
списання брусу обрізного, що
використаний для виготовлення
піддонів, податкові накладні. Таким
чином позивачем було надано для
перевірки всі необхідні бухгалтерські
документи на підтвердження факту
отримання товару від ТОВ «Голдлайн» та
правомірно сформовано податковий
кредит. Стосовно відсутності
товарно-транспортних накладних
представником позивача пояснено, що
відповідно правил перевезення
вантажів автомобільним транспортом
товарно-транспортні накладні є
обов'язковими для вантажовідправників
та вантажоодержувачів які є
замовниками послуг з перевезенням,
отже вказана норма не передбачає
обов'язковості товарно-транспортної
накладної для ТОВ «Фортуна-2» оскільки
позивач здійснював перевезення
самостійно без укладання договорів на
перевезення вантажу. Крім того
наявність або відсутність
товарно-транспортних накладних не
підтверджує факту придбання
товарно-матеріальних цінностей, а лише
вказує на факт порушення правил
перевезення вантажів автомобільним
транспортом. Представником позивача
також зазначено, що головною умовою для
формування підприємством податкового
кредиту є належним чином оформлена
податкова накладна і податковим
законодавством не передбачено для
платника податку при формуванні
податкового кредиту інших документів
окрім податкової накладної. Стосовно
посилань відповідача на акт
Західно-Донбаської ОДПІ від 23 серпня 2013
року №9/22/3-38329524 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки з ТОВ
«Голдлайн», щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків та зборів за період з 1 лютого
2013 року до 31 липня 2013 року»
представником позивача зазначено, що
вплив його висновків на формування
податкового кредиту ТОВ «Фортуна-2» не
має юридичних наслідків, оскільки
податковим законодавством України не
передбачено норм, які б ставили у
залежність право платника податку на
формування податкового кредиту від
можливих порушень податкової
дисципліни з боку його контрагентів
або зобов'язували платників податків
контролювати дотримання своїми
контрагентами норм законодавства. Крім
того постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 23
жовтня 2013 року по справі №804/12408/13-а було
визнано протиправними дії
Західно-Донбаської ОДПІ Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
формування в акті №9/22/3-38329524 від 23
серпня 2013 року висновку про не
підтвердження реальності проведення
господарських відносин між ТОВ
«Голдлайн» та контрагентами у
лютому-липні 2013 року з урахуванням їх
виду, обсягу, якості та розрахунку.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечувала та просила відмовити у їх
задоволенні, оскільки прийняті
податковим органом рішення
відповідають вимогам чинного
законодавства та є правомірними з
підстав, викладених у письмових
запереченнях. (а.с.118-121). Пояснила, що ТОВ
«Фортуна-2» не мало права та підстав для
формування податкового кредиту по
операціям з контрагентом ТОВ
«Голдлайн», оскільки в документах
наданих ТОВ «Фортуна-2» під час
перевірки на підтвердження отримання
товарів від ТОВ «Голдлайн» на суму 709532
грн 50 коп., в тому числі з податку на
додану вартість, існують розбіжності у
кількості та обсягах поставленої
продукції. Також пояснила, що ТОВ
«Фортуна-2» не надано
товарно-транспортних накладних або
інших документів, що засвідчували б
факт фактичного транспортування та
відвантаження товарів від ТОВ
«Голдлайн» на адресу ТОВ «Фортуна-2».
Крім того пояснила, що в акті
Західно-Донбаської ОДПІ Міндоходів у
Дніпропетровській області від 23 серпня
2013 року №9/22/3-38329524 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Голдлайн» щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків та зборів за період з 1 лютого
2013 року до 31 липня 2013 року»,
встановлено, що на дату проведення
контрольно-перевіряючих заходів
підприємство не знаходиться за
місцезнаходженням: 51400,
Дніпропетровська область, місто
Павлоград, вулиця Дніпровська, будинок
172б, кімната 407. Отже на підставі
викладеного ТОВ «Фортуна-2» сформувало
податковий кредит за період з 1 квітня
2013 року до 31 липня 2013 року, отриманий
від ТОВ «Голдлайн», в порушення вимог
податкового законодавства. Також
зазначила, що посилання представника
позивача на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 23 жовтня 2013
року по справі №804/12408/13-а якою було
визнано протиправними дії
Західно-Донбаської ОДПІ Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
формування в акті №9/22/3-38329524 від 23
серпня 2013 року висновку про не
підтвердження реальності проведення
господарських відносин між ТОВ
«Голдлайн» та контрагентами у
лютому-липні 2013 року з урахуванням їх
виду, обсягу, якості та розрахунку є
безпідставними оскільки вказана
постанова не набрала законної сили,
тому не може слугувати належним
доказом підтвердження правомірності
дій ТОВ «Фортуна-2».

Правовідносини у даній справі
регулюються Податковим кодексом
України у редакції, що була чинною на
час виникнення правовідносин.

Відповідно до пункту 44.1. статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Згідно акту перевірки підставою для
висновків податкового органу про
відображення в податковій звітності
правових взаємовідносин з ТОВ
«Голдлайн» по отриманому товару без
мети реального настання правових
наслідків, з метою заниження об'єкту
оподаткування, несплати податків та
безпідставного віднесення до складу
податкового кредиту податку на додану
вартість з вартості придбаних товарів
у ТОВ «Голдлайн» на загальну суму 118255
грн 00 коп., стало невизнання
господарських операцій позивача з ТОВ
«Голдлайн» за квітень-липень 2013 року.
Крім того такі висновки Лугинською
ОДПІ були здійснені на підставі акту
від 23 серпня 2013 року №9/22/3-38329524 «Про не
підтвердження реальності проведення
господарських відносин між ТОВ
«Голдлайн» та контрагентами у
лютому-липні 2013 року з урахуванням їх
виду, обсягу, якості та розрахунку», а
також відсутності у позивача
документів на поставку товарів -
товарно-транспортних накладних та
розбіжності у кількості та обсягах
поставленої продукції, що відображені
у податкових та видаткових накладних.
(а.с.14).

Суд не погоджується з такими
висновками податкового органу з огляду
на наступне.

Встановлено, що 1 квітня 2013 року між ТОВ
«Голдлайн» (Постачальник) та ТОВ
«Фортуна-2» (Покупець) було укладено
договір поставки №13Г. (а.с.28-29). До
договору поставки підписано додаток №1
від 1 квітня 2013 року та додаток №2 від 1
квітня 2013 року. (а.с.30-31). Відповідно до
пункту 1.1 договору ТОВ «Голдлайн»
зобов'язується виготовити та передати
у власність ТОВ «Фортуна-2» продукцію
(заготовку для дерев'яних піддонів,
брус обрізний, будматеріали,
автозапчастини), а ТОВ «Фортуна-2»
зобов'язується прийняти цю продукцію
та своєчасно здійснити її оплату на
умовах, визначених цим Договором.

На підтвердження фактичного виконання
умов вказаного договору у матеріалах
справи містяться видаткові накладні
(а.с.33, 36, 39, 42, 45, 48, 51, 54, 57, 60, 63, 66, 69, 72, 75, 78,
81, 84, 87, 90), податкові накладні (а.с.32, 35, 38,
41, 44, 47, 50, 53, 56, 59, 62, 65, 68, 71, 74, 77, 80, 83, 86, 89),
які відповідають вимогам частини 2
статті 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16 липня 1999
року №996-XIV, пункту 201.1 статті 201
Податкового кодексу України та наказу
Державної податкової адміністрації
України від 21 грудня 2010 року №969 «Про
затвердження форми Податкової
накладної та Порядку її заповнення».
Копії квитанцій та реєстри виданих та
отриманих податкових накладних
(а.с.103-116), копії актів здачі-прийняття
виконаних робіт (надання послуг) (а.с.34,
37, 40, 43, 46, 49, 52, 55, 58, 61, 64, 67, 70, 73, 76, 79, 82, 85, 88,
91), платіжних доручень на оплату товару
(а.с.155-162), журнал-ордер №6 за
серпень-грудень 2013 року, у якому по
рахунку 311 відображено оплату товару
ТОВ «Голдлайн» (а.с.163-167), витяг з книги
складського обліку ТОВ «Фортуна-2», у
якій оприбутковано отриману в
квітні-липні продукцію від ТОВ
«Голдлайн» (а.с.150), копії журналу-ордера
№6 за квітень-липень 2013 року, у якому по
рахунку 201 проведено оприбуткування
отриманої продукції. (а.с.151-154).

3 січня 2013 року між ТОВ «Фортуна-2»
(Постачальник) та ТОВ «Церсаніт Інвест»
(Покупець) було укладено договір
поставки №030120131. (а.с.168-169). До договору
поставки підписано додаток №2 без дати,
додаткова угода №3 від 1 лютого 2013 року,
додаткова угода №4 від 6 травня 2013 року,
додаткова угода №5 від 4 грудня 2013 року
та додаткова угода №6 від 2 січня 2014
року. (а.с.170-175). Відповідно до пункту 1.1
договору ТОВ «Фортуна-2» зобов'язується
виготовити та передати у власність ТОВ
«Церсаніт Інвест» продукцію (дерев'яні
піддони під керамічні вироби,
визначені у додатку №1 цього договору),
а ТОВ «Церсаніт Інвест» зобов'язується
прийняти цю продукцію та своєчасно
здійснити її оплату на умовах,
визначених цим Договором.

На підтвердження фактичного виконання
умов вказаного договору у матеріалах
справи містяться накладні (а.с.176, 180, 184,
188), податкові накладні (а.с.175, 179, 183, 187),
копії актів списання матеріалів (а.с.177,
181, 185, 189, 191-192), копії журналу-ордеру №11,
у якому відображено суми, на які
відвантажено продукцію на ТОВ
«Церсаніт Інвест» (а.с.178, 182, 186, 190).

Вищевказаними документами
підтверджується реальність проведених
операцій, та спростовується зазначене
в акті позапланової виїзної
документальної перевірки від 28 жовтня
2013 року №91/22-16/38335571 твердження, що
взаємовідносини між ТОВ «Фортуна-2» та
ТОВ «Голдлайн» відображені в
податковій звітності без мети
реального настання правових наслідків.

Крім того у матеріалах справи
міститься витяг зі статуту на
підтвердження того, що одним з
напрямків діяльності ТОВ «Фортуна-2»
згідно пункту 2.2 статуту є виготовлення
дерев'яної тари. (а.с.134-135).

На підтвердження того, що ТОВ
«Фортуна-2» має засоби та штат
працівників для виробництва піддонів
представник позивача надав штатний
розклад, акти введення в експлуатацію
основних засобів та фото таблиці.
(а.с.137-148).

Пункт 185.1 статті 185 Податкового кодексу
України визначає, що об'єктом
оподаткування є операції платників
податку з постачання товарів, місце
постачання яких розташоване на митній
території України, відповідно до
статті 186 цього Кодексу, у тому числі
операції з передачі права власності на
об'єкти застави позичальнику
(кредитору), на товари, що передаються
на умовах товарного кредиту, а також з
передачі об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю;
постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу; ввезення товарів на митну
територію України; вивезення товарів
за межі митної території України;
постачання послуг з міжнародних
перевезень пасажирів і багажу та
вантажів залізничним, автомобільним,
морським і річковим та авіаційним
транспортом. З метою оподаткування цим
податком до операцій з ввезення
товарів на митну територію України та
вивезення товарів за межі митної
території України прирівнюється
поміщення товарів у будь-який митний
режим, визначений Митним кодексом
України.

Відповідно до підпунктів «а», «б»
пункту 187.1 статті 187 Податкового
кодексу України датою виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: а) дата
зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; б) дата відвантаження товарів,
а в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку.

Згідно з підпунктом «а» пункту 198.1
статті 198 Податкового кодексу України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Абзацами 1-3 пункту 198.2 статті 198
Податкового кодексу України
передбачено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України, у
редакції, що була чинною на момент
виникнення спірних правовідносин,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з: -
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; - придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Згідно з абзацом 1 пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201
Податкового кодексу України Платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів: а) у паперовому вигляді;
б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим. У
податковій накладній зазначаються в
окремих рядках такі обов'язкові
реквізити: а) порядковий номер
податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); ґ) місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України); ї)
номер та дата митної декларації, за
якою було здійснено митне оформлення
товару, ввезеного на митну територію
України.

Згідно з абзацом 1 пункту 201.7 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна виписується на кожне повне
або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс).

Наявність у платника податку належним
чином оформленої податкової накладної
є підставою для включення до
податкового кредиту суми сплаченого
податку на додану вартість, при цьому
Податковим кодексом України або ж
іншим нормативно-правовим актом не
встановлено не встановлено обов'язку
для платника податку здійснювати
контроль за веденням господарської
діяльності та виконанням зобов'язань
зі сплати податку до бюджету
контрагентами.

Судом встановлено та не спростовано
відповідачем, що позивач на підставі
належним чином оформлених податкових
накладних та інших первинних
документів сформував податковий
кредит за квітень-липень 2013 року.

Стосовно висновків відповідача щодо
розбіжностей у кількості та обсягах
поставленої продукції, що відображені
у податкових та видаткових накладних
та не проведення повної оплати за
отриманий товар, необхідно зазначити
наступне.

Частина 1 статті 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16 липня 1999
року № 996-XIV (далі - Закон України №996-XIV)
визначає, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 статті 9 Закону України №996-XIV
встановлено, що первинні та зведені
облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

В листах Вищого адміністративного суду
України від 02 червня 2011 року №742/11/13-11 та
від 01 листопада 2011 року №1936/11/13-11
проаналізовано відповідні законодавчі
акти щодо формування показників
податкової звітності на підставі
даних, не підтверджених документами та
наголошено на тому, що для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції. При цьому, сама собою
наявність або відсутність окремих
документів, а так само помилки у їх
оформленні не є підставою для
висновків про відсутність
господарської операції, якщо з інших
даних вбачається, що фактичний рух
активів або зміни у власному капіталі
чи зобов'язаннях платника податків у
зв'язку з його господарською
діяльністю мали місце.

У матеріалах справи містяться
пояснення директора ТОВ «Фортуна-2»
Юськова М.І. стосовно розбіжностей у
видаткових і податкових накладних щодо
кубатури отриманої продукції, а також
отримання бруса обрізного розмірами,
які не передбачено договором поставки
та додатками до нього, з яких
вбачається, що продукцію від ТОВ
«Голдлайн» він приймав особисто, і
розбіжності які маються в окремих
податкових та видаткових накладних це
машинальна помилка. Щодо отримання
бруса обрізного, який не передбачено
договором поставки та додатками до
нього, у письмових поясненнях було
зазначено, про те, що у зв'язку із
відсутністю бруса, передбаченого
договором, керівник ТОВ «Фортуна-2» в
усній формі погодився на пропозицію
представника ТОВ «Голдлайн» щодо
поставки бруса інших розмірів за тією ж
ціною, і оскільки така згода була усною,
то зміни у договір не були внесені. Крім
того стосовно не здійснення повної
оплати за отриманий товар, то
керівником ТОВ «Фортуна-2» вказано, що у
зв'язку із скрутним матеріальним
становищем оплата за отриманий товар
проводилась позивачем по мірі
можливості а не у терміни передбачені
договором. (а.с.149). Представником
позивача були надані до суду платіжні
доручення про перерахування ТОВ
«Фортуна-2» ТОВ «Голдлайн» коштів за
отриману продукцію на загальну суму 616
тис. грн (а.с. 155-162), з них оплачено після
проведення перевірки 481 тис. грн., що
свідчить про те, що заборгованість за
поставлену продукцію станом на час
розгляду справи зменшилась з
встановлених під час перевірки 574532 грн
50 коп. до 48532 грн 50 коп. та що позивач
фактично здійснює оплату за поставлену
продукцію.

Стосовно не надання ТОВ «Фортуна-2»
товарно-транспортних накладних або
інших документів, що засвідчували б
факт транспортування товарів від ТОВ
«Голдлайн», необхідно зазначити
наступне.

Згідно з висновком Міністерства
юстиції України від 15 травня 2006 року
№10/68 про скасування рішення про
державну реєстрацію
нормативно-правового акта з Державного
реєстру нормативно-правових актів, 30
травня 2006 року виключено з Державного
реєстру Нормативно-правових актів
наказ Міністерства статистики України
і Міністерства транспорту України
№228/253 «Про затвердження Інструкції про
порядок виготовлення, зберігання,
застосування єдиної первинної
транспортної документації для
перевезення вантажів автомобільним
транспортом та обліку транспортної
роботи», яким визначалась типова форма
товарно-транспортної накладної та
порядок її заповнення. 3 листопада 2006
року вказану інструкцію було скасовано
Наказом Державного комітету
статистики №507/1059.

Наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України №493 від 22 травня 2006
року, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 30 травня 2006 року за
№621/12495, виключено пункт 11.2 Правил
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні, затверджених
Наказом Міністерства транспорту
України від 14 жовтня 1997 року №363,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 20 лютого 1998 року за № 128/2568, який
передбачав, що товарно-транспортні
накладні і дорожні листи вантажного
автомобіля належать до документів
суворої звітності, які виготовляються
друкарським способом з обліковою
серією та номером. Форма і порядок
заповнення цих документів замовником і
перевізником визначаються
відповідними нормативними актами.

Представник позивача у судовому
засіданні пояснив, що ТОВ «Фортуна-2»
отримувало у ТОВ «Голдлайн» товар
особисто і здійснювало його
перевезення власним транспортом, тому
оформлення товарно-транспортних
накладних у такому випадку не
вимагається.

Таким чином здійснення господарських
операцій позивачем щодо купівлі та
отримання товару від ТОВ «Голдлайн» у
перевіряємий період підтверджено
первинними документами, а недоліки в
оформленні деяких з них, так само як і
відсутність деяких з них не є підставою
для висновків про відсутність факту
нереального здійснення господарських
операцій, оскільки з наданих до суду
документів вбачається, що на
підприємстві відбувався фактичний рух
активів, підприємство працювало із
поставленою продукцією та у подальшому
реалізовувало її.

Щодо посилання податкового органу на
акт Західно-Донбаської ОДПІ від 23
серпня 2013 року №9/22/3-38329524 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки з ТОВ «Голдлайн», щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків та зборів за
період з 1 лютого 2013 року до 31 липня 2013
року» (а.с.122-126) то воно є безпідставним,
оскільки відповідачем не доведено, що
цим актом досліджувались питання
взаємовідносин ТОВ «Голдлайн» з
позивачем. Окрім того в матеріалах
справи міститься копія постанови
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 23 жовтня 2013
року (а.с.24-27) по справі за позовом ТОВ
«Голдлайн» до Західно-Донбаської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії, якою
адміністративний позов задоволено
повністю, визнано протиправними дії
Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції щодо
формування в акті від 23 серпня 2013 року
№9/22/3-38329524 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки з ТОВ
«Голдлайн», щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків та зборів за період з 1 лютого
2013 року до 31 липня 2013 року» висновку про
не підтвердження реальності
проведених господарських операцій між
ТОВ «Голдлайн» та контрагентами у
лютому-липні 2013 року з урахуванням їх
виду, обсягу, якості та розрахунку,
коригування показників податкової
звітності ТОВ «Голдлайн» за
лютий-липень 2013 року в електронній базі
даних «Деталізована інформація по
платнику податку на додану вартість
щодо результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України» на
підставі акту від 23 серпня 2013 року
№9/22/3-38329524 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки з ТОВ
«Голдлайн», щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків та зборів за період з 1 лютого
2013 року до 31 липня 2013 року» та
зобов'язано Західно-Донбаську
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області відновити в
електронній базі даних «Деталізована
інформація по платнику податку на
додану вартість щодо результатів
автоматичного співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України» показники
податкової звітності ТОВ «Голдлайн»,
що зазначені у податкових деклараціях
з податку на додану вартість за
лютий-липень 2013 року.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оскільки відповідачем не доведено
правомірність прийнятих податкових
повідомлень-рішень форми «Р» від 12
листопада 2013 року № та форми «В4»
від 17 грудня 2013 року №, то
адміністративний позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статями 71, 86, 94, 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними і скасувати
податкове повідомлення-рішення форми
"В4" від 17 грудня 2013 року № та
податкове повідомлення-рішення форми
"Р" від 12 листопада 2013 року №,
прийняті Лугинською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області відносно
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фортуна-2".

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фортуна-2" 306 грн 50
коп. на відшкодування витрат зі сплати
судового збору.

Постанова набирає законної сили у
порядку встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції за правилами
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 11
березня 2014 р.