Справа № 442/1954/14-а
Суддя: Івасівка А. П.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/1954/14-а
Провадження № 2-а/442/92/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області в
складі:

головуючого - судді Івасівки А.П.

при секретарі - Грабар Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Дрогобич
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Державної інспекції
сільського господарства про визнання
постанови протиправною та її
скасування;

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до
відповідача, в якому просить поновити
строк на оскарження, визнати
протиправною та скасувати постанову
від 07.05.2013 року № 44/2, про накладення
адміністративного стягнення, винесену
першим заступником головного
державного інспектора сільського
господарства в Львівській області -
першим заступником начальника
Державної інспекції сільського
господарства в Львівській області
Кобрином Б.С., згідно якої її притягнуто
до адміністративної відповідальності
та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225
грн. В обґрунтування позову
покликається на те, що про вказану
постанову їй стало відомо з листа ВДВС
Дрогобицького міськрайонного
управління юстиції від 13.03.2014 року, яка
була винесена на підставі протоколу
від 23.04.2013 року № 000163, складеного за те,
що вона ніби-то не виконала припис від
04.03.2013 року і на самовільно зайнятій
земельній ділянці площею 0,0058 га. на
АДРЕСА_1 без дозвільних документів
здійснює будівництво господарської
споруди. Проте вважає оскаржувану
постанову незаконною, оскільки більше
ніж 20 років вона користується
земельною ділянкою, на ній розміщена
стайня, де вона тримає коней. У
протоколі про адміністративне
правопорушення вона не підписувалась,
з ним не ознайомлена, а відтак, вважає,
що відповідачем пропущено
встановлений законом двохмісячний
строк накладення адміністративного
стягнення. Окрім цього зазначила, що
вона неодноразово зверталась до
Дережицької сільської ради із заявами
про надання дозволу на виготовлення
проекту відводу вказаної земельної
ділянки для передачі такої їй в оренду,
проте й досі вказане питання не
вирішено в силу особистого конфлікту
між її чоловіком та сільським головою.
Поряд з тим, вже була винесена
аналогічна постанова № 5АР від 15.03.2013
року про накладення на неї штрафу у
розмірі 170 грн. щодо факту користування
вказаною земельною ділянкою. Проте,
вищезгадана постанова скасована
згідно постанови Дрогобицького
міськрайонного суду від 23.04.2013 року ,а
припис від 04.03.2013 року, за невиконання
якого її притягають до
адміністративної відповідальності,
винесений на підставі акту від 04.03.2013
року . Тому у відповідача не було
фактичних та правових підстав для
притягнення її до адміністративної
відповідальності, крім того, особа не
може притягатись до відповідальності
двічі за один і той же проступок.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, з підстав
викладених у позовній заяві просив
позов задоволити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився не повідомивши
суду причин своєї неявки, хоча належним
чином був повідомлений про час та місце
розгляду справи.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши надані сторонами докази,
вислухавши пояснення сторін, суд
вважає, що позов є підставний і
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних міркувань.

Встановлено, що 07.05.2013 року першим
заступником головного державного
інспектора сільського господарства в
Львівській області - першим
заступником начальника Державної
інспекції сільського господарства в
Львівській області Кобрином Б.С
винесено постанову №44/2, про накладення
адміністративного стягнення на ОСОБА_1
у вигляді штрафу в розмірі 225 грн., за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 188-5
КУпАП, за невиконання припису від 04.03.2013
року.

Зі змісту вказаної постанови
вбачається, що ОСОБА_1 порушила вимоги
ст.125, 126 ЗК України, а саме: самовільно
зайняла земельну ділянку площею 0,0058 га
на АДРЕСА_1, без дозвільних документів
здійснює будівництво господарської
споруди.

З листа Дережицької сільської ради (а/с
7) від 10.09.2010 р. № 179/02-20 вбачається, що
ОСОБА_1 неодноразово (в квітні, в травні
та в вересні 2010 року) зверталась до
Дережицької сільської ради із заявами
про виділення їй земельної ділянки. У
користуванні ОСОБА_1 як жительки
будинку АДРЕСА_1, вже понад 30 років є три
господарські будівлі, які знаходяться
біля будинку, і , відповідно, вона
користується відповідними земельними
ділянками. У зв'язку з цим їй
рекомендовано оформити документи на
земельну ділянку, на якій вже
знаходяться господарські будівлі у її
користуванні. Також було надано згоду
на виготовлення обгрунтування щодо
будівництва (реконструкції)
господарської будівлі.

Листом від 21.06.2011 року №188, Дережицька
сільська рада повідомила громадянку
ОСОБА_1 про те, що їй надано згоду на
виготовлення містобудівного
обгрунтування щодо площі земельної
ділянки необхідної під будівництво
господарської будівлі для
сільськогосподарської техніки по
АДРЕСА_1.

Крім цього, по даному факту на підставі
також ж припису та акту від 04.03.2013 року
була винесена аналогічна постанова №
5АР від 15.03.2013 року про накладення на
позивачку штрафу у розмірі 170 грн. щодо
користування вказаною земельною
ділянкою, яка в свою чергу скасована
постановою Дрогобицького
міськрайонного суду від 23.04.2013 року.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб"єкта владних
повноважень, обов"язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Зі змісту ст. 268 КУпАП вбачається, що
справа про адміністративне
правопорушення розглядається в
присутності особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності.
Під час відсутності цієї особи справу
може бути розглянуто лише у випадках,
коли є дані про своєчасне її сповіщення
про місце і час розгляду справи і якщо
від неї не надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи.

Відповідачем було проведено розгляд
справи без участі позивачка, що
вбачається зі змісту постанови, адже
відсутня відмітка про її вручення
позивачці, чи про відмову позивачки від
її отримання, внаслідок чого, така була
позбавлена усіх передбачених ст.268
КУпАП прав, а про оскаржувану постанову
довідалась з виклику державного
виконавця від 13.03.2014 року (а.с.5), тому за
змістом ст. 289 КУпАП, строк звернення до
суду підлягає поновленню.

Поряд з цим, ч.1 ст.38 КУпАП встановлено,
що адміністративне стягнення може бути
накладено не пізніше як через два
місяці з дня вчинення правопорушення, а
при триваючому правопорушенні - не
пізніше як через два місяці з дня його
виявлення, за винятком випадків, коли
справи про адміністративні
правопорушення відповідно до цього
Кодексу підвідомчі суду.

Частиною 8 ст. 247 КУпАП встановлено, що
провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю за таких обставин :
наявність по тому самому факту щодо
особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності,
постанови компетентного органу
(посадової особи ) про накладення
адміністративного стягнення, або не
скасованої постанови про закриття
справи про адміністративне
правопорушення, а також повідомлення
про підозру особі у кримінальному
провадженні по даному факту.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що
стягнення на ОСОБА_1 накладено
неправомірно, оскільки відповідачу
було відомо про вчинене триваюче
порушення раніше аніж 2 місяці з дня
його виявлення, позивачка користується
спірною земельною ділянкою понад 30
років, більше того позивачка вже
притягалась до адміністративної
відповідальності за приписом від 04.03.2013
року по тому ж факту, а відтак, позов
слід задоволити, скасувавши
оскаржувану постанову.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 158-163 КАС України,
-

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Поновити строк звернення до суду.

Визнати протиправною та скасувати
постанову першого заступника
головного державного інспектора
сільського господарства в Львівській
області - першого заступника
начальника Державної інспекції
сільського господарства в Львівській
області Кобрина Б.С про накладення
адміністративного стягнення від 07.05.2013
року № 44/2, про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 з накладенням на неї
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в сумі 225 гривень.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя
А.П. Івасівка