Справа № 2а-1802/09/1970
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 року м.
Київ К/9991/9181/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою Державного
підприємства "Тернопільське лісове
господарство" на постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 06 грудня 2011 року у справі за позовом
Державного підприємства
«Тернопільський лісовий
селекційно-насіннєвий центр» до
Контрольно-ревізійного управління в
Тернопільській області про скасування
вимоги,

в с т а н о в и л а:

У червні 2009 року Державне підприємство
«Тернопільський лісовий
селекційно-насіннєвий центр»
звернулось до суду з позовом до
Контрольно-ревізійного управління в
Тернопільській області, у якому, з
урахуванням змінених позовних вимог,
просило суд скасувати пункт 4 вимоги
№30-21/333 від 15 травня 2009 року щодо
перерахунку до Держбюджету незаконно
використаних бюджетних коштів в сумі
36364,18 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
оскаржуваний пункт вимоги не
відповідає вимогам чинного
законодавства України, яке регулює
дані відносини та порушує права
позивача. На думку позивача, порушення,
встановлене посадовими особами
відповідача не відповідає дійсності,
оскільки посада директора
підприємства утримувалась за рахунок
бюджетних коштів у відповідності до
вимог постанови колегії Державного
комітету лісового господарства
України та ЦК профспілки від 27.12.2002.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 11 серпня 2009
року позов задоволено: визнано
нечинним та скасовано пункт 4 вимоги
Контрольно-ревізійного відділу в
Тернопільському районі від 15 травня 2009
року №30-21/333 щодо перерахунку до
Державного бюджету незаконно
використаних бюджетних коштів на
виплату заробітної плати директору
підприємства в сумі 36364,18 грн.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 06 грудня 2011
року скасовано постанову суду першої
інстанції та ухвалено нову, якаю у
задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі Державне
підприємство "Тернопільське лісове
господарство" як правонаступник
державного підприємства
«Тернопільський лісовий
селекційно-насіннєвий центр» із
посиланням на порушення апеляційним
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати оскаржуване судове рішення
та залишити в силі постанову суду
першої інстанції, яку вважає законною
та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що Контрольно-ревізійним
відділом в Тернопільському районі
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства
«Тернопільський лісовий
селекційно-насіннєвий центр», за
наслідками якої складено акт від 04.04.2009
№30-21/42.

Ревізією встановлено, що з 01.01.2008 згідно
із штатним розписом, складеним
головним економістом Війтович З.П. та
затвердженим директором Державного
підприємства «Тернопільський лісовий
селекційно-насіннєвий центр»
Данилевич О.В., посада директора
підприємства фінансується з бюджетних
коштів за КПКВ 1901060 «Ведення лісового і
мисливського господарства, охорона і
захист лісів в держлісфонді», що
суперечить пункту 17 контрактів від
24.05.2007 та 23.05.2008, укладених Державним
комітетом лісового господарства
України з директором державного
підприємства «Тернопільський лісовий
селекційно-насіннєвий центр»
Данилевич О.В.

На підставі акту ревізії від 04.04.2009
№30-21/42 Контрольно-ревізійним відділом
в Тернопільському районі сформовано та
на адресу позивача направлено вимогу
від 15.05.2009 №30-21/333, пунктом 4 якої
вимагається перерахувати незаконно
використані бюджетні кошти у сумі 36364,18
грн. на рахунок державного бюджету.

Вказуючи на необґрунтованість вимоги
Контрольно-ревізійного відділу у
Тернопільському районі, Державне
підприємство «Тернопільський лісовий
селекційно-насіннєвий центр»
звернулось до суду із зазначеним
позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з хибності
позиції відповідача щодо незаконного
використання бюджетних коштів,
оскільки умови пунктів 17 контрактів
від 24.05.2007 та від 23.05.2008, на які
посилається відповідач, як на підставу
для відшкодування коштів, не містять
застережень щодо оплати праці
директора підприємства виключно за
рахунок частки доходів. У той же час,
постанова колегії Державного комітету
лісового господарства України та ЦК
профспілки працівників лісового
господарства від 27.12.2002, яка є
внутрішньогалузевим підзаконним
нормативно-правовим актом, дозволяє
фінансування посади директора за
рахунок саме бюджетних коштів.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове, про
відмову у задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про необґрунтованість позовних вимог,
з тих підстав, що згідно з вимогами
Постанови Кабінету Міністрів України
від 02.08.1995 №597 "Про Типову форму
контракту з керівником підприємства,
що є у державній власності" керівникові
нараховується заробітна плата саме за
рахунок частки доходу, одержаного
підприємством в результаті його
господарської діяльності, а не з
Державного бюджету.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується із
позицією суду апеляційної інстанції
щодо відсутності підстав для
задоволення позову, з огляду на
наступне.

Відповідно до пункту 17 Типової форми
контракту з керівником підприємства,
що є у державній власності,
затвердженого постановою Кабінету
міністрів України від 02.08.1995 №597, за
виконання обов'язків, передбачених цим
контрактом, Керівникові нараховується
заробітна плата за рахунок частки
доходу, одержаного підприємством в
результаті його господарської
діяльності.

Інших джерел виплати заробітної плати
керівникові підприємства Типовою
формою контракту не передбачено.

Зазначеним положенням Типової форми
контракту відповідають умови
контрактів від 24.05.2007 та від 23.05.2008,
укладених між Державним комітетом
лісового господарства України та
директором державного підприємства
«Тернопільський лісовий
селекційно-насіннєвий центр»
Данилевич О.В., згідно з якими заробітна
плата керівникові підприємства
нараховується за рахунок частки
доходу, одержаного підприємством в
результаті його господарської
діяльності.

У той же час, як встановлено судами
попередніх інстанцій, всупереч
зазначеному, посада директора
підприємства фінансувалась з
бюджетних коштів за КПКВ 1901060 «Ведення
лісового і мисливського господарства,
охорона і захист лісів в держлісфонді».

За вказаних обставин, колегія суддів
погоджується із позицією суду
апеляційної інстанції щодо
обґрунтованості висновків акту
ревізії щодо безпідставності виплати
керівникові підприємства заробітної
плати за рахунок коштів державного
бюджету.

При цьому, колегія суддів вказує на
необґрунтованість посилання заявника
касаційної інстанції на положення
постанови Колегії Державного комітету
лісового господарства України і
президією ЦК профспілки працівників
лісового господарства від 27.12.2007, якою
затверджено перелік та список професій
і посад працівників лісового
господарства, оплата праці яких може
проводитись за рахунок бюджетних
коштів, як на підставу для висновку про
правомірність виплати заробітної
плати керівникові позивача за рахунок
державного бюджету. Так, вимога щодо
виплати заробітної плати керівникові
державного підприємства за рахунок
частки доходу, одержаного
підприємством в результаті його
господарської діяльності, прямо
встановлена постановою Кабінету
міністрів України від 02.08.1995 №597, яка по
відношенню до постанови Колегії
Державного комітету лісового
господарства України і президією ЦК
профспілки працівників лісового
господарства є нормативно-правовим
актом вищої юридичної сили, а отже
такою, що має пріоритетне застосування
при конкуренції правових норм.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується із позицією суду
апеляційної інстанції щодо
відсутності підстав для задоволення
позову.

Доводи касаційної скарги висновків
суду апеляційної інстанції не
спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин
справи судом апеляційної інстанцій
дана вірно, порушень норм
матеріального чи процесуального права
при ухваленні оскаржуваного судового
рішення судом не допущено.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державного
підприємства "Тернопільське лісове
господарство" відхилити, а постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 06 грудня 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: