Справа № 803/409/14
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року Справа № 803/409/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Мачульського В.В.,

при секретарі судового засідання
Гуцалюк І.О.,

за участю представника позивача
Богдана А.Ю.,

представника відповідача Копка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Дочірнього підприємства «Волинський
облавтодор» до Володимир-Волинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області про
визнання недійсним та скасування
рішення,

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Волинський
облавтодор» (далі ДП «Волинський
облавтодор», позивач) звернулося з
позовом до Володимир-Волинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області (далі
Володимир-Волинська ОДПІ, відповідач)
про визнання недійсним та скасування
рішення від 20 лютого 2014 року №
про застосування штрафних санкцій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
рішенням Володимир-Волинської ОДПІ від
20 лютого 2014 року №000351701 за несвоєчасну
сплату єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування до філії
«Володимир-Волинська
дорожньо-експлуатаційна дільниця»
дочірнього підприємства «Волинський
облавтодор» (далі - філія) застосовані
адміністративно-господарські санкції
у вигляді штрафу в розмірі 40205,55 гривень
та пені в розмірі 5068,68 гривень за період
з 23 вересня 2013 року до 10 лютого 2014 року
усього на загальну суму 45274,23 грн., з
яким підприємство не погоджується та
вважає, що сплата даних внесків без
виплати заробітної плати є неможливим.

Вважає, що відповідно до статті 9
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
пенсійне страхування» платники
податків під час кожної виплати
заробітної плати, на суми якої
нараховується єдиний внесок, одночасно
з видачею зазначених сум зобов'язані
сплачувати нарахований на ці виплати
єдиний внесок. Кошти перераховуються
одночасно з отриманням коштів на
оплату праці, у тому числі в
безготівковій чи натуральній формі.
Проте, несвоєчасне перерахування
коштів ДП «Волинський облавтодор» на
виплату заробітної плати працівникам
його філій та сплати єдиного внеску має
місце по всіх його 15 філіях. Причиною
несвоєчасного перерахування коштів на
виплату заробітної плати працівникам
філій та сплату єдиного внеску філіями
позивачем є відсутність своєчасного
бюджетного фінансування дорожньої
галузі України зі сторони центральних
органів державної виконавчої влади.
Отже, несвоєчасна оплата виконаних
філіями облавтодорів робіт
відповідними службами автодоріг в
областях тягне за собою несвоєчасну
виплату заробітної плати працівникам
філій облавтодорів та несвоєчасну
сплату єдиного внеску, тому вини філій,
облавтодорів та служб автодоріг в
областях в несвоєчасному
перерахуванні коштів за виконані
дорожні роботи філіями та несвоєчасній
виплаті зарплати її працівникам і
несвоєчасну салату єдиного
соціального внеску не існує.

Крім того, застосування
адміністративно-господарських санкцій
згідно Господарського кодексу України
можливе лише до об'єктів
господарювання - учасників
господарських відносин, якими не є
філія «Володимир-Волинська
дорожньо-експлуатаційна дільниця»
дочірнього підприємства «Волинський
облавтодор». Підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ними
правопорушення у сфері господарювання
філія не може бути суб'єктом складу
господарського правопорушення,
оскільки згідно з Господарським
кодексом України відносини, що
складаються між структурними
підрозділами об'єкта господарювання,
та відносини суб'єкта господарювання з
його структурними підрозділами є
внутрішньогосподарськими відносинами,
а не господарськими відносинами між
суб'єктами господарювання. Тому в
діяннях філії відсутні ознаки
господарського правопорушення, за яке
Володимир-Волинська ОДПІ застосовані
адміністративно-господарські санкції.

В судовому засідання представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю з підстав, викладених у
позовній заяві, просив позов
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні у наданих суду усних
поясненнях та письмових запереченнях
на адміністративний позов, позовні
вимоги не визнав посилаючись на те, що
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначені
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від 08
липня 2010 року № 2464-VI із внесеними
змінами і доповненнями (далі Закон №
2464-VI).

Відповідно до статті 2 Закону № 2464-VI дія
цього Закону поширюється на відносини,
що виникають під час провадження
діяльності, пов'язаної із збором та
веденням обліку єдиного внеску. Дія
інших нормативно-правових актів може
поширюватися на зазначені відносини
лише у випадках, передбачених цим
Законом, або в частині, що не суперечить
цьому Закону.

Тому, позивач будучи платником єдиного
внеску, згідно з пунктом 3 та 4 частини
другої статті 6 Закону № 2464-УІ
зобов'язаний своєчасно та в повному
обсязі нараховувати, обчислювати і
сплачувати єдиний внесок; подавати
звітність до органу доходів і зборів за
основним місцем обліку платника
єдиного внеску у строки, порядку та за
формою, встановленими центральним
органом виконавчої влади.

Одже, у зв'язку із несвоєчасною сплатою
єдиного внеску Володимир-Волинською
ОДПІ до філії «Володимир-Волинської
дорожньо-експлуатаційної дільниці»
дочірнього підприємства «Волинський
облавтодор» відкритого акціонерного
товариства «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» було прийнято рішення від 20
лютого 14 року № про застосування
штрафних санкцій та нарахування пені
на загальну суму 40 205,55 грн. (штраф - 35 136,87
грн. та пеня - 5 068,68 грн.). Просить суд в
задоволені адміністративного позову
відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
дослідивши наявні у матеріалах справи
докази в їх сукупності,
проаналізувавши матеріали справи,
оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги є
безпідставними та задоволенню не
підлягають, з наступних підстав.

Частина 1 статті 6 КАС України
передбачає, що кожному гарантується
право на захист його прав, свобод та
інтересів.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Судом встановлено, що ДП «Волинський
облавтодор» Відкритого акціонерного
товариства «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» зареєстроване як юридична
особа з 29 травня 2002 року та до складу
якого входить філія
«Володимир-Волинська
дорожньо-експлуатаційна дільниця»
дочірнього підприємства «Волинський
облавтодор», що підтверджується листом
головного управління статистики у
Волинській області № 184-03/3-03 від 16
грудня 2013 року та копією положення про
філію (а.с.9-12,14). Разом з цим, ДП
«Волинський облавтодор» з 01 січня 2011
року є платником єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
відповідно до Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове пенсійне
страхування».

Також судом встановлено, що позивачем
від 20 лютого 2014 року прийнято рішення №
згідно з яким до філії
«Володимир-Волинська
дорожньо-експлуатаційна дільниця»
дочірнього підприємства «Волинський
облавтодор» застосовані
адміністративно-господарські санкції
у вигляді штрафу в розмірі 40205,55 гривень
та пені в розмірі 5068,68 гривень за період
з 23 вересня 2013 року до 10 лютого 2014 року
усього на загальну суму 45274,23 грн. (а.с.8).

Законом України № 2464-VI та Інструкцією
про порядок нарахування і сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
затвердженої постановою Правління
Пенсійного фонду України від 27.09.2010, №
21-5 (надалі - Інструкція № 21-5) визначено,
що ДП «Волинський облавтодор», як
платник єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, зобов'язаний нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний внесок
в установлені строки та в повному
обсязі.

Відповідно до статті 1 Закону України №
2464-VI єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування. Органи
доходів і зборів - центральний орган
виконавчої влади, що формує податкову і
митну політику (в частині
адміністрування податків і зборів,
митних платежів, єдиного внеску) та
забезпечує її реалізацію (центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), та його
територіальні органи.

Згідно з статтею 6 Закону України № 2464-VI
платник єдиного внеску зобов'язаний,
зокрема, подавати звітність до органу
доходів і зборів за основним місцем
обліку платника єдиного внеску у
строки, порядку та за формою,
встановленими центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, за
погодженням з Пенсійним фондом та
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Частиною восьмою статті 9
вищеназваного Закону передбачено, що
Платники єдиного внеску, крім
платників, зазначених у пунктах 4 і 5
частини першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 20 числа наступного місяця, крім
гірничих підприємств, які зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 28
числа наступного місяця. Базовим
звітним періодом для філії
«Володимир-Волинська
дорожньо-експлуатаційна дільниця»
дочірнього підприємства «Волинський
облавтодор» є календарний місяць.

Відповідно до пункту 4.9. Інструкції №
21-5, обчислення єдиного внеску органами
Пенсійного фонду здійснюється на
підставі актів перевірки правильності
нарахування та сплати єдиного
соціального внеску, звітності, що
подається платниками до органів
Пенсійного фонду, актів звірок з
податковими органами про нараховані
суми доходу, що підлягає оподаткуванню
податком на доходи фізичних осіб,
бухгалтерських та інших документів, що
підтверджують суму виплат (доходу), на
які нараховується єдиний внесок.

Пунктом 6.3 Інструкції № 21-5 передбачено,
що органи Пенсійного фонду надсилають
платникам вимогу про сплату недоїмки в
таких випадках, зокрема, якщо платник
має на кінець звітного базового
періоду недоїмку зі сплати єдиного
внеску, а згідно пункту 6.4 цієї ж
Інструкції вимога про сплату боргу
формується на підставі актів
документальних перевірок, актів звірок
з органами податкової служби, звітів
платника про нарахування єдиного
внеску та облікових даних з карток
особових рахунків платників за формою
згідно з додатком 4 до цієї Інструкції
(для платника - юридичної особи).

Суд не бере до уваги твердження
позивача про те, що строк сплати
єдиного внеску не настав, так як
заробітна плата працівникам хоча
нараховувалась, але фактично не
виплачена у зв'язку з відсутністю
коштів на рахунку їх організації, а
єдиний внесок перераховуються
одночасно з одержанням
(перерахуванням) коштів на заробітну
плату, а також те, що до філії
«Володимир-Волинська
дорожньо-експлуатаційна дільниця»
дочірнього підприємства «Волинський
облавтодор» не повинні
застосовуватись
адміністративно-господарських санкцій
оскільки вона не є учасником
господарських відносин з наступних
підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 4 Закону України № 2464-VI
платниками єдиного внеску є
роботодавці, а саме: підприємства,
установи та організації, інші юридичні
особи, утворені відповідно до
законодавства України, незалежно від
форми власності, виду діяльності та
господарювання, які використовують
працю фізичних осіб на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, відповідно до відомостей з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), у
тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших юридичних
осіб, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами

Згідно з пунктом 1 частини другої
статті 6 Закону України № 2464-VI
страхувальник зобов'язаний
нараховувати, обчислювати і сплачувати
у встановлені строки та в повному
обсязі єдиний внесок.

Пункт 1 частини першої статті 7 Закону
України № 2464-VI єдиний внесок
нараховується, зокрема, для платників,
зазначених у пунктах 1 (крім абзацу
сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої
статті 4 цього Закону, - на суму
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України «Про оплату праці», та
суму винагороди фізичним особам за
виконання робіт (надання послуг) за
цивільно-правовими договорами.

Згідно з частиною п'ятою статті 7 Закону
України № 2464-VI єдиний внесок
нараховується на суми, зазначені в
частинах першій і другій цієї статті,
незалежно від джерел їх фінансування,
форми, порядку, місця виплати та
використання, а також від того, чи
виплачені такі суми фактично після їх
нарахування до сплати.

Відповідно до частини 8 статті 9 Закону
України № 2464-VI платники єдиного внеску
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за відповідний базовий
звітний період, не пізніше 20 числа
місяця, що настає за базовим звітним
періодом. Базовим звітним періодом для
філії «Володимир-Волинська
дорожньо-експлуатаційна дільниця»
дочірнього підприємства «Волинський
облавтодор» є календарний місяць.

В підпункті 4.1.2 пункту 4.1 Інструкції №
21-5 єдиний внесок нараховується на суми,
що визначені базою для нарахування
єдиного внеску, незалежно від джерел їх
фінансування, форми, порядку, місця
виплати та використання, а також від
того, чи виплачені такі суми фактично
після їх нарахування до сплати.

Згідно з підпунктом 4.3.6 пункту 4.3
вищевказаної Інструкції, нараховані за
відповідний базовий звітний період
суми єдиного внеску сплачуються
платниками не пізніше 20 числа місяця,
що настає за базовим звітним періодом,
незалежно від виплати заробітної плати
та інших видів виплат, на суми яких
нараховується єдиний внесок. Базовим
звітним періодом є календарний місяць.

Частина 12 статті 9 Закону України № 2464-VI
передбачає, що єдиний внесок підлягає
сплаті незалежно від фінансового стану
платника.

Проаналізувавши вищенаведене, суд
вважає, що нарахований єдиний внесок за
відповідний базовий звітний період
сплачуються (перераховуються) не
пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом незалежно від
виплати заробітної плати працівникам
та фінансового стану платника єдиного
внеску яким є філії
«Володимир-Волинська
дорожньо-експлуатаційна дільниця»
дочірнього підприємства «Волинський
облавтодор».

Статтею 25 Закону України № 2464-VI
передбачено, що рішення, прийняті
органами доходів і зборів та органами
Пенсійного фонду з питань, що належать
до їх компетенції відповідно до цього
Закону, є обов'язковими до виконання
платниками єдиного внеску, посадовими
особами і застрахованими особами.
Положення цієї статті поширюються лише
на тих платників, які відповідно до
цього Закону зобов'язані нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок. У разі виявлення своєчасно не
сплачених сум страхових внесків
платники єдиного внеску зобов'язані
самостійно обчислити ці внески і
сплатити їх з нарахуванням пені в
порядку і розмірах, визначених цією
статтею. Орган доходів і зборів у
порядку, за формою та у строки,
встановлені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. Пунктом
6 даної статті встановлено, що за
рахунок сум, що надходять від платника
єдиного внеску або від державної
виконавчої служби, погашаються суми
недоїмки, штрафних санкцій та пені у
порядку календарної черговості їх
виникнення. У разі якщо платник має
несплачену суму недоїмки, штрафів та
пені, сплачені ним суми єдиного внеску
зараховуються в рахунок сплати
недоїмки, штрафів та пені у порядку
календарної черговості їх виникнення.

Крім того, розділом VI Інструкції № 21-5
визначено, що сума єдиного внеску,
своєчасно не нарахована та/або
несплачена платниками у визначені
строки є недоїмкою та стягується з
нарахуванням пені та застосуванням
штрафів.

Також суд не погоджується з
твердженнями позивача про те, що
Володимир-Волинською ОДПІ при прийняті
рішення не було дотримано вимог
Господарського кодексу України,
оскільки сфера даних спірні
правовідносин поширюється на
відносини, що виникають під час
провадження діяльності, пов'язаної із
збором та веденням обліку єдиного
внеску які врегульовані Законом
України № 2464-VI.

Таким чином Володимир-Волинською ОДПІ
прийнято рішення від 20 лютого 2014 року №
яким до філії
«Володимир-Волинська
дорожньо-експлуатаційна дільниця»
дочірнього підприємства «Волинський
облавтодор» застосовані
адміністративно-господарські санкції
у вигляді штрафу в розмірі 40205,55 гривень
та пені в розмірі 5068,68 гривень за період
з 23 вересня 2013 року до 10 лютого 2014 року
усього на загальну суму 45274,23 грн.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які
стали підставою для винесення
оскаржуваної вимоги покладено на
Володимир-Волинську ОДПІ.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, виконав покладений на
нього обов'язок, щодо доведеності
правомірності прийняття рішення.

Відповідно до п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 2 КАС
України, надаючи оцінку діям та
рішенням суб'єкта владних повноважень,
які є предметом оскарження, суд
перевіряє чи прийняті (вчинені) вони на
підстави, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії).

Зважаючи на вище викладене, суд
приходить до висновку, що
Володимир-Волинська ОДПІ при винесенні
рішення № від 20 лютого 2014 року
про застосування до філії
«Володимир-Волинська
дорожньо-експлуатаційна дільниця»
дочірнього підприємства «Волинський
облавтодор» штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску діяло в межах
повноважень та у спосіб, передбачені
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
пенсійне страхування», Інструкції про
порядок нарахування і сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
постановою Правління Пенсійного фонду
України від 27.09.2010, № 21-5, обґрунтовано, з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення, а отже
відсутні правові підстави для визнання
недійсним та скасування вищевказаного
рішення.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3
частини другої статті 4 Закону України
«Про судовий збір» ставка судового
збору за подання до адміністративного
суду адміністративного позову
майнового характеру - 2 відсотки
розміру майнових вимог, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
(в грошовому еквіваленті з урахуванням
розміру мінімальної заробітної плати -
1827,00 грн.) та не більше 4 розмірів
мінімальних заробітних плат (в
грошовому еквіваленті з урахуванням
розміру мінімальної заробітної плати -
4872,00 грн. Відповідно до частини третьої
вказаної статті під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Відтак, у даному випадку ставка
судового збору за подання
адміністративного позову майнового
характеру становила 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати, тобто
1827,00 грн.

Як слідує з матеріалів справи, за
подання даного позову позивач сплатив
10% за позовну вимогу майнового
характеру в сумі 182,70 грн. (про
скасування рішення), що
підтверджується платіжними
дорученнями № 69 від 27 лютого2014 року та
№ 52 від 07 березня 2014 року (а.с.2,20).

Отже 90% суми ставки судового збору - 1644,30
грн. підлягає стягненню з позивача на
користь державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 11,17,71,158,160,162,163,186
Кодексу адміністративного судочинства
України, частиною третьою статті 4
Закону України «Про судовий збір», на
підставі ст.ст. 1,4,6,7,9,25 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове пенсійне
страхування», Інструкції про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
постановою Правління Пенсійного фонду
України від 27.09.2010 року № 21-5, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову Дочірнього підприємства
«Волинський облавтодор» до
Володимир-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області про визнання
недійсним та скасування рішення №
від 20.02.2014 року, відмовити.

Стягнути з Дочірнього підприємства
«Волинський облавтодор» (43001, Волинська
область, місто Луцьк, вулиця
Ковельська, будинок 41,
ідентифікаційний код 32035139) на користь
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 1644,30 грн. (одна тисяча
шістсот сорок чотири гривні тридцять
копійок).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, яка буде
складена у повному обсязі 31 березня 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий

Суддя
В.В.Мачульський