Справа № 802/4737/13-а
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 березня 2014 р.
Справа № 802/4737/13-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Вергелеса Андрія Валерійовича,

за участю:

секретаря судового засідання:
Федчук Тетяни Юріївни

представника позивача:
Зільберта О.Є.

представників відповідача 1:
Мусіровського О.А., Радомської Л.Б.

відповідача 2: не
з`явилась

представника третьої особи: не
з`явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "Сяйво Маркет"

до: Державної фінансової інспекції у
Вінницькій області (відповідач 1),
головного державного фінансового
інспектора відділу інспектування
органів державної влади Державної
фінансової інспекції у Вінницькій
області Багінської С.С. (відповідач 2),
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача Ладижинська міська рада

про: визнання протиправними дій,
визнання протиправною та скасування
листа - вимоги в частині

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулось
товариство з обмеженою
відповідальністю "Сяйво Маркет" (ТОВ -
«Сяйво Маркет» з позовом до Державної
фінансової інспекції у Вінницькій
області (відповідач 1) (далі - ДФІ у
Вінницькій області), головного
державного фінансового інспектора
відділу інспектування органів
державної влади Державної фінансової
інспекції у Вінницькій області
Багінської С.С.( відповідач 2), третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача
Ладижинська міська рада про визнання
протиправними дій, визнання
протиправною та скасування листа -
вимоги в частині.

Позовні вимоги мотивовано тим, що на
підставі висновків ревізії
фінансово-господарської діяльності
виконавчого комітету Ладижинської
міської ради відображених в акті
ревізії № 08-07/16 від 27.09.2013 р. була
направлена лист-вимога № 02-08-25-15/7558 від
18.10.2013 р., яку позивач в частині
відшкодування на користь третьої особи
коштів в сумі 32932, 55 грн. вважає
неправомірною та такою, що підлягає
скасуванню, в зв'язку з чим звернувся до
суду. Так, позивач просить: визнати
протиправними дії головного
державного фінансового інспектора
відділу інспектування органів
державної влади ДФІ у Вінницькій
області Багінської С.С. щодо не
вручення для ознайомлення та
підписання довідки зустрічної звірки
від 18.07.2013 р.; визнати протиправними дії
ДФІ у Вінницькій області щодо
неналежного розгляду
звернення-заперечення позивача на
довідку зустрічної звірки; визнати
протиправною та скасувати лист-вимогу
№ 02-08-25-15/7558 від 18.10.2013 р. в частині
зобов'язання Ладижинської міської ради
вжити заходів щодо стягнення з ТОВ
«Сяйво Маркет» коштів в сумі 32932,55 грн.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві.

Представники відповідача заперечили
проти вимог викладених у позові,
просили відмовити у його задоволені,
посилаючись на правомірність
листа-вимоги № 02-08-25-15/7558 від 18.10.2013 р. та
дій при проведенні та оформленні
результатів зустрічної звірки.

Відповідач в судове засідання не
з`явилась, хоча належним чином
повідомлялася про дату, час та місце
розгляду справи.

Представник третьої особи в судове
засідання не з`явився. Належним чином
повідомлялася про дату, час та місце
розгляду справи. Надійшла заява про
розгляд справи без участі
представника.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
письмові докази, надавши їм юридичну
оцінку, суд прийшов до висновку про
відмову у задоволенні позову з
наступних підстав.

Згідно ст. 2 Закону України "Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю" головними
завданнями органу державного
фінансового контролю є: здійснення
державного фінансового контролю за
використанням і збереженням державних
фінансових ресурсів, необоротних та
інших активів, правильністю
визначення потреби в бюджетних коштах
та взяттям зобов'язань, ефективним
використанням коштів і майна, станом
і достовірністю бухгалтерського
обліку і фінансової звітності у
міністерствах та інших органах
виконавчої влади, державних фондах,
фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які
не віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через
проведення державного фінансового
аудиту.

Судом встановлено, що відповідно до
Плану контрольно-ревізійної роботи на
2-й квартал 2013 р. на підставі направлень,
виданих начальником Державної
фінансової інспекції у Вінницькій
області Вахновською О.В. від 27.06.2013 р.
№731, від 19.08.2013 №942, від 04.09.2013 р. №984 та
від 05.09.2013 р. головними державними
фінансовими інспекторами відділу
інспектування органів державної влади
Держфінінспекції Багінською С.С.,
Сідлецькою Н.Й. та старшими державними
фінансовими інспекторами цього ж
відділу Морозом Р.О. та Костіценим І.С.
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
виконавчого комітету Ладижинської
міської ради за період з 01.06.2010 р. по
01.07.2013 р.

Ревізію проведено з 27.06.2013 р. по 20.09.2013 р.
За результатами ревізії складено акт
№08-07/16 від 27.09.2013 р., в якому зафіксовано
порушення фінансово-бюджетної
дисципліни. Для усунення виявлених
порушень голові Ладижинської міської
ради ДФІ у Вінницькій області було
направлено вимогу №02-08-25-15/7558 від 18.10.2013
р., згідно п. 9 якої, зокрема, зобов'язано
відобразити дебіторську
заборгованість за ТОВ "Сяйво Маркет" на
суму 34201,61 грн. та забезпечити
повернення коштів до міського бюджету
або виконання відповідного обсягу
робіт.

В подальшому Ладижинським міським
головою Коломейцевим В. надіслано лист
про усунення порушень відповідно до
акту ревізії від 30.10.2013 р. за № 2-21-3760
директору ТОВ "Сяйво Маркет".
Відповідно до вказаного листа
Ладижинська міська рада просить у
найкоротший термін відшкодувати на
рахунок місцевого бюджету м. Ладижина
суму 34201, 61 грн., на яку завищено
вартість виконаних будівельних робіт.

Ревізію було зупинено з 04.07.2013 р. по
16.08.2013 р. для проведення зустрічних
звірок.

Зустрічна звірка ТОВ "Сяйво Маркет"
проводилась з 10.07.2013 р. по 18.07.2013 р.
головним державним фінансовим
інспектором відділу інспектування
органів державної влади Багінською С.С.
відповідно п. 26 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 р.
№ 550, на підставі направлення від 10.07.2013
№ 792.

Результати зустрічної звірки з питань
документального та фактичного
підтвердження виду, обсягу операцій та
розрахунків, що здійснювалась між
Ладижинською міською радою та ТОВ
"Сяйво Маркет" за період з 01.06.2010 по
01.07.2013 р. оформлено довідкою № 219 від
18.07.2013 р.

Так, позивач зазначає, що головним
державним фінансовим інспектором
відділу інспектування органів
державної влади Багінською С.С. в
порушення вимог Порядку № 550 не вручено
для ознайомлення та підписання довідку
зустрічної звірки від 18.07.2013 р. № 219,
проте суд не приймає такі твердження з
огляду на таке.

Порядок проведення інспектування
Державною фінансовою інспекцією, її
територіальними органами затверджений
постановою КМУ від 20 квітня 2006 р. № 550
(далі - Порядок №550) визначає процедуру
проведення інспектування в
міністерствах та інших органах
виконавчої влади, державних фондах,
фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і у суб'єктів
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах,
в установах та організаціях, які
отримують (отримували в період,
який перевіряється) кошти з бюджетів
усіх рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
період, який перевіряється) державне чи
комунальне майно (далі - підконтрольні
установи), а на підставі рішення суду - в
інших суб'єктів господарювання.

Абзац 3 п. 3 Порядку № 550 визначає, що
зустрічна звірка - метод
документального та фактичного
підтвердження у підприємств, установ
та організацій виду, обсягу і якості
операцій та розрахунків для
з'ясування їх реальності та повноти
відображення в обліку об'єкта контролю.

Відповідно до а. 1 п. 26 Порядку № 550 з
метою підтвердження виду, обсягу
операцій та розрахунків для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку об'єкта контролю
контролюючими органами можуть
проводитися зустрічні звірки на
підприємствах, в установах та
організаціях.

Згідно а. 3 п. 26 Порядку № 550 за
результатами зустрічної звірки
складається у чотирьох примірниках
довідка, перший, другий та третій
примірники якої долучаються до
відповідних примірників акта ревізії.
Четвертий примірник довідки
складається для підприємства
(установи чи організації), на якому
проводилася зустрічна звірка.
Підписання та вручення підприємству
(установі чи організації) довідки
зустрічної звірки здійснюється у тому
ж порядку, який визначений для акта
ревізії.

Відповідно до а. 2 п. 39 Порядку № 550
перший і третій примірники акта
ревізії надаються для ознайомлення і
підписання об'єкту контролю у строк не
пізніше ніж 5 робочих днів після
закінчення ревізії одним із таких
способів: а) особисто під розписку
керівнику або головному бухгалтеру
об'єкта контролю; б) через канцелярію
(підрозділ з питань діловодства) з
відміткою на примірнику акта
контролюючого органу про дату
реєстрації в журналі вхідної
кореспонденції об'єкта контролю та
підписом працівника канцелярії
(загального відділу), який здійснив
реєстрацію; в) рекомендованим поштовим
відправленням з повідомленням. При
цьому на примірнику акта, що
залишається в контролюючому органі,
зазначаються реквізити поштового
повідомлення, яке долучається до
матеріалів ревізії.

Згідно а. 1 п. 40 Порядку № 550 керівник,
головний бухгалтер та інші визначені
працівники об'єкта контролю
зобов'язані ознайомитися з актом
ревізії та у разі погодження з
викладеними у ньому фактами підписати
отримані примірники акта. У разі
наявності заперечень (зауважень) щодо
змісту акта ревізії керівник,
головний бухгалтер чи інші особи
підписують його із застереженням.

В судовому засіданні представники
відповідача та відповідач пояснили, що
при врученні довідки зустрічної звірки
у спосіб, визначений п.п. а), а. 2 п. 39
Порядку № 550, директор ТОВ «Сяйво
Маркет» 30.02.2013 р. відмовився отримувати
та підписувати довідку зустрічної
звірки № 219 від 18.07.2013 р., на
підтвердження чого було складено акт
про відмову від підпису від 02.08.2013 р. В
подальшому даний акт було направлено
ТОВ «Сяйво Маркет» згідно листа від
02.08.2013 р. № 02-08-28-14/5527.

Також суд критично ставиться до
посилань представника позивача на те,
що ДФІ у Вінницькій області
неправомірно неналежним чином
розглянуто заперечення на довідку
зустрічної звірки, оскільки Порядком №
550 не передбачено подання заперечень на
довідки зустрічних звірок та їх
розгляд органами Державної фінансової
інспекції.

Що стосується вимоги позивача про
визнання протиправною та скасування
листа-вимоги № 02-08-25-15/7558 від 18.10.2013 р. в
частині зобов'язання Ладижинської
міської ради вжити заходів щодо
стягнення з ТОВ «Сяйво Маркет» коштів в
сумі 32932,55 грн., то суд зауважує
наступне.

Так, згідно п. 9 вказаної вимоги
зобов'язано Ладижинську міську раду
відобразити дебіторську
заборгованість за ТОВ "Сяйво Маркет" на
суму 34201,61 грн. та забезпечити
повернення коштів до міського бюджету
на реєстраційний рахунок № 0008,
ККД 24060300 «Інші надходження» в УДКСУ у м.
Ладижин, МФО 802015, код 35878997 або виконання
відповідного обсягу робіт

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні"
законні вимоги службових осіб органу
державного фінансового контролю є
обов'язковими для виконання службовими
особами об'єктів, що контролюються.

Прийняття вимоги органом державної
фінансової інспекції є засобом
реалізації наданих суб'єкту владних
повноважень функцій, що застосовується
у разі виявлення порушення вимог
чинного законодавства об'єктом
контролю.

Отже, прийнята відповідачем вимога є
правовим актом індивідуальної дії,
оцінка правомірності якої
здійснюється за правилами Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Проте, об'єктом контролю є Ладижинська
міська рада, саме його зобов'язано
усунути порушення, виявлені ревізією.

За приписами ст. 8 Конституції України
звернення до суду для захисту
конституційних прав і свобод людини і
громадянина безпосередньо на підставі
Конституції України гарантується. Крім
того, ст. 55 Конституції України
встановлено, що кожному гарантується
право на оскарження в суді рішень, дій
чи бездіяльності органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, посадових чи службових
осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 25 листопада 1997 року №
6-зп "Щодо офіційного тлумачення
частини другої статті 55 Конституції
України та статті 248-2 Цивільного
процесуального кодексу України"
частину другу статті 55 Конституції
України необхідно розуміти так, що
кожен громадянин України, іноземець,
особа без громадянства має гарантоване
державою право оскаржити в суді
загальної юрисдикції рішення, дії чи
бездіяльність будь-якого органу
державної влади, органу місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб, якщо вважають, що ці рішення, дія
чи бездіяльність порушують їхні права
і свободи або перешкоджають здійсненню
цих прав і свобод, а тому потребують
правового захисту в суді.

Тобто, умовою для звернення особи до
суду з позовом щодо оскарження рішення,
дії чи бездіяльність будь-якого органу
державної влади, органу місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб є наявність у позивача
переконання в порушенні його прав або
свобод чи в існуванні перешкод у
здійсненні цих прав. Таким чином, якщо
особа вважає, що її суб'єктивне право у
певних правовідносинах не може бути
реалізованим належним чином, або на неї
протиправно поклали певний обов'язок,
така особа має право звернутися за
судовим захистом. У разі відповідного
звернення особи суд повинен розглянути
питання щодо наявності порушення
суб'єктивного права заявника у
конкретних правовідносинах і на
підставі цього розв'язати спір.

Реалізуючи передбачене ст. 55
Конституції України право на судовий
захист, звертаючись до суду, ТОВ "Сяйво
Маркет" вказало у позові власне
суб'єктивне уявлення про порушене
право, охоронюваний інтерес та спосіб
його захисту. Вирішуючи спір, суд надає
об'єктивну оцінку наявності порушеного
права чи інтересу на момент звернення
до адміністративного суду, а також
визначає, чи відповідає обраний
позивачем спосіб захисту порушеного
права тим, що передбачені
законодавством, та чи забезпечить
такий спосіб відновлення порушеного
права позивача. Відсутність порушеного
права чи невідповідність обраного
позивачем способу його захисту
способам, визначеним законодавством,
встановлюється при розгляді справи по
суті та є підставою для прийняття
судового рішення про відмову в позові.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної
частини Рішення Конституційного Суду
України від 23 червня 1997 року № 2-зп в
справі № 3/35-313 вказано, що "… за своєю
природою ненормативні правові акти, на
відміну від нормативних, встановлюють
не загальні правила поведінки, а
конкретні приписи, звернені до
окремого індивіда чи юридичної особи,
застосовуються одноразово й після
реалізації вичерпують свою дію".

В пункті 5 Рішення Конституційного Суду
України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 в
справі № 1-10/2008 вказано, що при
визначенні природи "правового акту
індивідуальної дії" правова позиція
Конституційного Суду України
ґрунтується на тому, що "правові акти
ненормативного характеру
(індивідуальної дії)" стосуються
окремих осіб, "розраховані на
персональне (індивідуальне)
застосування» і після реалізації
вичерпують свою дію.

Як зазначалося судом вище, Державною
фінансовою інспекцією у Вінницькій
області у відповідності до норм
законодавства проводилася ревізія
фінансово-господарської діяльності
виконавчого комітету Ладижинської
міської ради, саме оскаржувана вимога
також спрямована на адресу
Ладижинської міської ради, і тому з
огляду на вищенаведені вимоги
законодавства вона є обов'язковою для
виконання лише об'єктом контролю, тобто
Ладижинською міською радою. Зважаючи
на те, що оскаржувана вимога спрямована
на адресу Ладижинської міської ради, то
вона сама по собі не створює будь-яких
прав чи обов'язків для позивача у
справі.

Таким чином, право позивача не може
бути відновлено шляхом визнання
протиправною та скасування частково п.
9 акту індивідуальної дії - вимоги №
02-08-25-15/7558 від 18.10.2013 р.

За таких обставин позовна вимога
задоволенню не підлягає.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України, при
вирішенні справи по суті, суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково, чи відмовити в
його задоволенні повністю або
частково.

Статтею 11 КАС України визначено, що
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із ст. 86 КАС України, суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Також, суд зауважує, що відповідно до ч.
2 ст. 71 КАС України, в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, особливістю
адміністративного судочинства є те, що
тягар доказування в спорі покладається
на відповідача - орган публічної влади,
який повинен надати суду всі
матеріали, які свідчать про його
правомірні дії.

В даному випадку, перевіривши юридичну
та фактичну обґрунтованість висновків
відповідача, оцінивши докази суб'єкта
владних повноважень на підтвердження
правомірності своїх рішень та дій і
докази, надані позивачем, суд приходить
до висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Крім того, враховуючи те, що суд дійшов
висновку про відмову в задоволенні
позову та відсутності порушень закону,
підстав для винесення окремої ухвали у
відповідності до ст. 166 КАС України не
вбачається.

У відповідності до положень ст. 94 КАС
України підстав для стягнення судових
витрат не вбачається.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Вергелес Андрій Валерійович