Справа № 826/14702/13-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Санін Б.В.
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

20 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Шурка О.І.,

суддів
Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі
Киричуку Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 07 жовтня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Голови Верховної Ради
України Рибака Володимира Васильовича
про визнання незаконним та скасування
розпорядження №995 від 03.10.2003,
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
07 жовтня 2013 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про відмову
задоволення позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на його
переконання підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, повно та всебічно
дослідивши обставини справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
провадження у справі до закриття, з
огляду на наступне.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, 03.10.2003 року Головою
Верховної Ради України було видано
Розпорядження №995, яким внесено зміни
до структури і штатного розпису
Інформаційного правління Апарату
Верховної Ради України, зокрема:
виведено Прес-службу зі складу
Інформаційного управління, надавши їй
статус структурного підрозділу
Верховної Ради України, та затвердити
її структуру у кількості 8 штатних
одиниць.

Позивач вважаючи що Відповідач
протиправно видав Розпорядження №995,
що порушує його права та охоронювані
законом інтереси, оскаржив дане
Розпорядження до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що Розпорядження №995 не є
джерелом права, що дає підстави вважати
його актом індивідуальної дії та
виключає наявність підстав для
особливостей провадження у справах
щодо оскарження нормативно-правових
актів органів виконавчої влади,
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, органів місцевого самоврядування
та інших суб'єктів владних повноважень,
передбачених ст. 171 КАС України.

Колегія суддів не може погодитись в
повній мірі із таким висновком, та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно з ст. 3 КАС України, справа
адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень. При
цьому, позивач - особа, на захист прав,
свобод та інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.

З аналізу вказаних норм вбачається, що
публічно-правовим спором за КАС
України є не будь-який
публічно-правовий спір, а лише той, який
випливає із здійснення суб'єктом
владних повноважень своїх владних
управлінських функцій.

Зі змісту оскаржуваного Розпорядження
№955 вбачається, що його дія поширюється
на обмежене коло суб'єктів Апарату
Верховної Ради України. Розпорядження
встановлює обов'язки виключно для
Апарату Верховної Ради України та не є
джерелом права, що дає підстави вважати
Розпорядження №955 актом
індивідуальної дії та виключає
наявність підстав для особливостей
провадження у справах щодо оскарження
нормативно-правових актів органів
виконавчої влади, Верховної Ради
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування та інших
суб'єктів владних повноважень,
передбачених ст.171 КАС України.

Дане розпорядження належить до
внутрішньо-організаційної роботи
Апарату Верховної Ради України та
жодним чином не порушує права позивача,
а отже, ознаки публічно-правового спору
відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів не
поширюється на публічно-правові
справи: що віднесені до юрисдикції
Конституційного Суду України; що
належить вирішувати в порядку
кримінального судочинства; про
накладення адміністративних стягнень;
щодо відносин, які відповідно до
закону, статуту (положення) об'єднання
громадян віднесені до його внутрішньої
діяльності або виключної компетенції.

З сукупного аналізу викладеного,
колегія суддів приходить до висновку,
що даний не є публічно-правовим,
оскільки оскаржуване Розпорядження
№955 відноситься до
внутрішньо-організаційної роботи
Апарату Верховної Ради України та
жодним чином не порушує права позивача.

Згідно з ст. 203 КАС України, постанова
або ухвала суду першої інстанції
скасовується в апеляційному порядку і
позовна заява залишається без розгляду
або провадження у справі закривається
з підстав, встановлених відповідно
статтями 155 і 157 цього Кодексу.

За приписами ст. 157 КАС України, суд
закриває провадження у справі якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Враховуючи викладене, постанова суду
першої інстанції не відповідає нормам
матеріального права, доводи
апеляційної скарги спростовують
висновки суду першої інстанції,
викладені у зазначеній постанові, у
зв'язку з чим є підстави для її
скасування.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 195, 196, 198, 203, 205, 206
КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 07 жовтня 2013 року -
скасувати.

Провадження у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Голови Верховної Ради України Рибака
Володимира Васильовича про визнання
незаконним та скасування
розпорядження №995 від 03.10.2003,
зобов'язання вчинити дії - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 25.03.2014
року.

Головуючий суддя
Шурко О.І.

Судді:
Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.