Справа № 826/1495/14
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2014 року 11:01
№ 826/1495/14
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді Аблова Є.В.;
при секретарі Мальчик І.Ю.,
представника позивача: Писанки А.М.,
представника відповідача - Геращенко
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «СІЛЬПО ПДВПП» до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів про визнання протиправними
та скасування рішень,-
Позивач звернувся до суду з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю «СІЛЬПО ПДВПП» до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів про визнання протиправними
та скасування рішень, обґрунтовуючи
свої позовні вимоги тим, що рішення про
коригування митної вартості товарів
прийняті з порушенням норм чинного
законодавства, що призвело до
порушення законних прав та інтересів
В позовній заяві з урахуванням заяви
про збільшення позовних вимог, позивач
просить суд: визнати протиправним та
скасувати рішення Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
про коригування заявленої митної
вартості: від 06.08.2013р. №100250000/2013/500131/2;
від 06.09.2013р. №100250000/2013/500215/2; від 17.09.2013р.
№100250000/2013/500236/2; від 01.10.2013р.
№100250000/2013/500315/2; від 25.10.2013р.
№100250000/2013/500351/2; від 27.09.2013р.
№100270000/2013/310220/2; від
10.10.2013р.№100270000/2013/310232/2; від 07.11.2013р.
№100250000/2013/500390/2.
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував,
посилаючись на наступне. Коригування
митної вартості товарів здійснено
відповідно до ст.55 Митного кодексу
України у зв'язку з тим, що документи,
подані позивачем до митного оформлення
містять неповні відомості та
розбіжності, у зв'язку з чим, на
виконання вимог чинного законодавства,
відповідач прийняв оскаржувані
рішення про коригування митної
вартості товарів.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, заслухавши
представника позивача, представника
відповідача, суд дійшов наступних
висновків.

Судом встановлено, що 29 червня 2013 року
між ТОВ «Сільпо ПДВПП» та «Inverso LLP»
укладений контракт купівлі-продажу
товарів № 482-S.

06.08.2013 р. ТОВ «Сільпо ПДВПП» до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів подана митна декларація
№100250000/2013/031278 з метою митного
оформлення в митному режимі імпорту
товару - свіжоморожене філе оселедця
(Herring/Clupea Harengus), торговельна марка «Pelagic
Kalvag», виробник «Norway Pelagic AS», країна
виробництва: NO (Норвегія), за митною
вартістю 2,13 доларів США /кг (далі -
Поставка. 482-37).

Аналогічні МД на зазначений товар були
подані: 06.09.2013 року №100250000/2013/032667 за
митною вартістю одиниці товару - 2,131
доларів США / кг (далі - Поставка 482-39);
17.09.2013 року № 100250000/2013/033171 доларів США /
кг (далі - Поставка 482-41); 01.10.2013 року №
100250000/2013/033834 доларів США / кг (далі -
Поставка 482-42); 15.10.2013 року № 100250000/2013/034513
за митною вартістю одиниці товару - 2,0269
доларів США / кг (далі - Поставка 482-45);
25.10.2013 року № 100250000/2013/035054 за митною
вартістю одиниці товару - 2,0091 доларів
США / кг (далі - Поставка 482-46).

26.09.2013 р. на підставі контракту № 482-S,
ТОВ «Сільпо ПДВПП» до митниці подана
МД № 100270000/2013/264917 з метою митного
оформлення в митному режимі імпорту
товару - молюск морожений: кальмар
гігантський, філе (Frozen Giant Squid Fillets/Dosidicus
Gigas), торговельна марка «Casamar», виробник
«Casamar S.A.C», країна виробництва: PE (Перу),
за митною вартістю 1,40 доларів США /кг
(далі - Поставка. 482-40).

Також за вказаним контрактом 10.10.2013 р.
ТОВ«Сільпо ПДВПП» до митниці подана МД
№100270000/2013/265100 з метою митного
оформлення в митному режимі імпорту
товару - філе риби МІНТАЙ заморожене
(Frozen Alaska Pollock Fillet/THERAGRA CHALCOGRAMMA),
торговельна марка «Dalian Futai Food»,
виробник «Dalian Futai Food Co.,LTD», країна
виробництва: CN (Китай), за митною
вартістю 1,87 доларів США /кг (далі -
Поставка. 482-43).

Як вбачається з матеріалів справи, на
підтвердження задекларованої митної
вартості ТОВ «Сільпо ПДВПП» надало
наступні документи, які підтверджують
митну вартість для поставки 482-37 (МД від
06.08.2013 №100250000/2013/031278): декларація митної
вартості №100250000/2013/031278 від 06.08.2013;
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності - контракт № 482-S від 29.06.2013 р.
між ТОВ ««Сільпо ПДВПП» та «InversoLLP»
(Великобританія); рахунок-фактура
(інвойс) або рахунок-проформа (якщо
товар не є об єктом купівлі-продажу) -
рахунок-фактура від 01.08.2013 № 1308-01/7; якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару - рахунок не було сплачено на
момент митного оформлення, оскільки
відповідно до п.8.1 контракту № 482-S від
29.06.2013 р. передбачена післяплата через 45
календарних днів з моменту отримання
товару і повного комплекту документів
Покупцем; копія виписки з
бухгалтерської документації від 01.01.2013
на попередню поставку за даним
контрактом з метою підтвердження
тривалого торговельного зв'язку та
виконання ТОВ "Сільпо ПДВПП» грошових
зобов'язань під час інших поставок
цього ж товару від того ж
постачальника); постачання
здійснювалось за умовами поставки FCA LT
Klaipeda - міжнародна автомобільна
накладна CMR №233349 від 02.008.2013,
рахунок-фактура про надання
транспортно-експедиційних послуг від
05.08.2013 № ІТз-5, довідка про транспортні
витрати від 02.08.2013 № 102 (482-37), договір
перевезення J1-26 від 01.06.2013; постачання
здійснювалось за умовами поставки FCA LT
Klaipeda, які не передбачають здійснення
страхування, тому страхування товару
не здійснювалось.

Крім того, для підтвердження
митної вартості товару разом з МД було
подано додаткові документи, а саме:
Прайс-лист від 10.07.2013 б/н; Комерційну
пропозицію від 10.07.2013 б/н; Експортну
митну декларацію країни відправлення
від 02.08.2013 №13LTLUA8. Подібні
документи подані під час оформлення МД
по іншим оскаржуваним поставкам.

Разом з тим, відповідач повідомив
декларанта про необхідність подання
додаткових документів, що
підтверджують митну вартість товару, а
саме: договір (угоду, контракт) із
третіми особами, пов'язаний з договором
(угодою, контрактом) про поставку
товарів, митна вартість яких
визначається;рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця, якщо такі платежі І
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом);рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту);ліцензійний
чи авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних
товарів;виписку з бухгалтерської
документації;висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини; інші
додаткові наявні документи для
підтвердження заявленої митної
вартості товару за власним
бажанням;транспортні (перевізні)
документи, а також документи, що
містять відомості про вартість
перевезення оцінюваних товарів.

06.08.2013 р. ТОВ «Сільпо ПДВПП» листом № 50
надав додаткові документи на
підтвердження заявленої митної
вартості товару, а саме:довідка про
транспортні витрати № 102 (482-37) від
02.08.2013;рахунок-фактура про надання
транспортно-експедиційних послуг від
05.08.2013 № ІТз-5; Договір перевезення JI-26
від 01.06.2013; виписку з бухгалтерської
документації б/н від 01.01.2013 на попередню
поставку; комерційна пропозиція б/н від
10.07.2013 надану поставку.

За результатами розгляду поданих
документів, митним органом прийнято
рішення про коригування митної
вартості товару: від 06.08.2013 р.
№100250000/2013/500131/2 (Поставка 482-37); від 06.09.2013
р. №100250000/2013/500215/2 (Поставка 482-39);
від17.09.2013р. №100250000/2013/500236/2(Поставка 482-41);
від 01.10.2013р. №100250000/2013/500268/2 (Поставка
482-42); 15.10.2013р. №100250000/2013/500315/2 (Поставка
482-45); 25.10.2013р.№100250000/2013/500351/2 (Поставка
482-46); від 27.09.2013р. №100270000/2013/310220/2
(Поставка 482-40);від 10.10.2013р.
№100270000/2013/310232/2 (Поставка 482-43); від
07.11.2013р. №100250000/2013/500390/2, відповідно до
яких вартість була збільшена.

Як вбачається з оскаржуваних рішень,
коригування митної вартості товару
здійснено у зв'язку з тим, що документи,
надані позивачем до митного
оформлення, містять неповні відомості
та розбіжності, а саме: в наданих
інвойсах зазначені інші умови оплати
ніж ті, що передбачені пунктом 8.1
контракту від 26.06.2013р. №482-S; в наданих
платіжних дорученнях в іноземній
валюті на попередні поставки в графі
«№ та дата вантажної митної декларації
(при наявності)» не вказано жодних
даних хоча на момент оплати товар був
оформлений у митному відношенні.
Платіжне доручення в іноземній валюті
не можливо ідентифікувати з
оцінюваними товарами, оскільки не
містить дату інвойса в графі
«Призначенні переказу коштів»;
прайс-листи пропечатані печаткою фірми
із підписом, але не містить інформації
стосовно сайтів для пошуку та
контактів із фірмами у мережі інтернет,
що суперечить суті прайс-листа, якої
комерційної пропозиції продавця
необмеженій кількості потенційних
покупців. Прайс-листи надані тільки на
ту позицію товару, яка стосується
митного оформлення, а не на всю
продукцію виробника; копії митних
декларацій країни відправлення не
завірені печаткою фірми, що суперечить
вимогам пункту 7 контракту від 26.06.2013р.
№482-S.

Митна справа в Україні регулюється
Митним кодексом України від 13 березня
2012 року № 4495-VI, що набрав чинності 01
червня 2012 року.

Статтею 7 Митного кодексу України
визначено, що державну митну справу
становлять встановлені порядок і умови
переміщення товарів через митний
кордон України, їх митний контроль та
митне оформлення, застосування
механізмів тарифного і нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності, справляння митних
платежів, ведення митної статистики,
обмін митною інформацією, ведення
Української класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності,
здійснення відповідно до закону
державного контролю нехарчової
продукції при її ввезенні на митну
територію України, запобігання та
протидія контрабанді, боротьба з
порушеннями митних правил, організація
і забезпечення діяльності митних
органів та інші заходи, спрямовані на
реалізацію державної політики у сфері
державної митної справи, становлять.

Державна митна справа здійснюється з
додержанням прийнятих у міжнародній
практиці форм декларування товарів,
методів визначення митної вартості
товарів, систем класифікації та
кодування товарів та системи митної
статистики, інших загальновизнаних у
світі норм і стандартів.

Правове регулювання митної вартості
товарів та методів її визначення
здійснюється розділом ІІІ Митного
кодексу України.

Відповідно до ст. ст. 49-50 Митного
кодексу України митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів
використовуються для: 1) нарахування
митних платежів; 2)застосування інших
заходів державного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності
України; 3) ведення митної статистики; 4)
розрахунку податкового зобов'язання,
визначеного за результатами
документальної перевірки.

Частиною 2 ст. 51 Митного кодексу України
встановлено, що митна вартість товарів,
що ввозяться на митну територію
України відповідно до митного режиму
імпорту, визначається відповідно до
глави 9 «Методи визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, та порядок їх
застосування» Митного кодексу України.

За правилами ч. 2 ст. 52 Митного кодексу
України декларант або уповноважена ним
особа, які заявляють митну вартість
товару, зобов'язані: 1) заявляти митну
вартість, визначену ними самостійно, у
тому числі за результатами
консультацій з митним органом; 2)
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню; 3) нести всі додаткові
витрати, пов'язані з коригуванням
митної вартості або наданням митному
органу додаткової інформації.

Відповідно до частин 1-3 ст. 53 Митного
кодексу України у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:1) декларація митної
вартості, що подається у випадках,
визначених у частинах п'ятій і шостій
статті 52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості;2) зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності;3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару;5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню;8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи:1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом);3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);4) виписку з бухгалтерської
документації;5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів;6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;7) копію
митної декларації країни
відправлення;8) висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Відповідно до частин 2-7 ст. 54 Митного
кодексу України контроль правильності
визначення митної вартості товарів за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього Кодексу
(ч. 2).

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу (ч. 3).

Митний орган під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів зобов'язаний: 1)
здійснювати контроль заявленої
декларантом або уповноваженою ним
особою митної вартості товарів шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості, наявності в
поданих зазначеними особами
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; 2) надавати декларанту або
уповноваженій ним особі письмову
інформацію про причини, за яких
заявлена ними митна вартість не може
бути визнана; 3) надавати декларанту або
уповноваженій ним особі письмову
інформацію щодо порядку і методу
визначення митної вартості,
застосованих у разі коригування митної
вартості, а також щодо підстав
здійснення такого коригування; 4)
випускати у вільний обіг товари, що
декларуються: у разі визнання митним
органом заявленої митної вартості
товарів - за умови сплати митних
платежів згідно із заявленою митною
вартістю; у разі згоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування митної
вартості товарів - за умови сплати
митних платежів згідно з митною
вартістю, визначеною митним органом; у
разі незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування
заявленої митної вартості товарів - за
умови сплати митних платежів згідно із
заявленою митною вартістю товарів та
надання гарантій відповідно до розділу
Х цього Кодексу в розмірі, визначеному
митним органом відповідно до частини
сьомої статті 55 цього Кодексу (ч. 4).

Митний орган з метою здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів має право: 1)
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості; 2) у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості; 3) у
випадках, встановлених цим Кодексом,
здійснювати коригування заявленої
митної вартості товарів; 4) проводити в
порядку, визначеному статтями 345-354
цього Кодексу, перевірки правильності
визначення митної вартості товарів
після їх випуску; 5) звертатися до
митних органів інших країн із запитами
щодо надання відомостей, необхідних
для підтвердження достовірності
заявленої митної вартості; 6)
застосовувати інші передбачені цим
Кодексом форми митного контролю (ч. 5).

Митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі: 1) невірно проведеного
декларантом або уповноваженою ним
особою розрахунку митної вартості; 2)
неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари; 3) невідповідності
обраного декларантом або
уповноваженою ним особою методу
визначення митної вартості товару
умовам, наведеним у главі 9 цього
Кодексу; 4) надходження до митного
органу документально підтвердженої
офіційної інформації митних органів
інших країн щодо недостовірності
заявленої митної вартості (ч. 6).

У разі якщо під час проведення митного
контролю митний орган не може
аргументовано довести, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів, заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично (ч. 7).

За правилами частин 1 - 2 Митного кодексу
України рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів має містити: 1)
обґрунтування причин, через які
заявлену декларантом митну вартість не
може бути визнано; 2) наявну в митного
органу інформацію (у тому числі щодо
числових значень складових митної
вартості, митної вартості ідентичних
або подібних (аналогічних) товарів,
інших умов, що могли вплинути на ціну
товарів), яка призвела до виникнення
сумнівів у правильності визначення
митної вартості та до прийняття
рішення про коригування митної
вартості, заявленої декларантом; 3)
вичерпний перелік вимог щодо надання
додаткових документів, передбачених
частиною третьою статті 53 цього
Кодексу, за умови надання яких митна
вартість може бути визнана митним
органом; 4) обґрунтування числового
значення митної вартості товарів,
скоригованої митним органом, та фактів,
які вплинули на таке коригування; 5)
інформацію про: а) право декларанта або
уповноваженої ним особи на випуск у
вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування митної
вартості товарів - за умови сплати
митних платежів згідно з митною
вартістю, визначеною митним органом; у
разі незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування
заявленої митної вартості товарів - за
умови сплати митних платежів згідно із
заявленою митною вартістю товарів та
надання гарантій відповідно до розділу
Х цього Кодексу в розмірі, визначеному
митним органом відповідно до частини
сьомої цієї статті; б) право декларанта
або уповноваженої ним особи оскаржити
рішення про коригування заявленої
митної вартості у митному органі
вищого рівня відповідно до глави 4
цього Кодексу або до суду.

Відповідно до частини 5 ст. 55 Митного
кодексу України декларант може
провести консультації з митним органом
з метою обґрунтованого вибору методу
визначення митної вартості на підставі
інформації, яка наявна в митному
органі.

Частинами 7 та 8 ст. 55 Митного кодексу
України встановлено, що у випадку
незгоди декларанта або уповноваженої
ним особи з рішенням митного органу про
коригування заявленої митної вартості
товарів митний орган за зверненням
декларанта або уповноваженої ним особи
випускає товари, що декларуються, у
вільний обіг за умови сплати митних
платежів згідно з митною вартістю цих
товарів, визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною митним органом,
шляхом надання гарантій відповідно до
розділу Х цього Кодексу. Строк дії
таких гарантій не може перевищувати 90
календарних днів з дня випуску товарів.

З аналізу наведених норм законодавства
з питань митної справи вбачається, що
право митного органу на витребування
від декларанта додаткових документів
виникає лише у разі наявності
обґрунтованого сумніву у повноті
та/або достовірності відомостей про
митну вартість товарів, однією з
підстав виникнення якого є виявлення
розбіжностей у поданих декларантом
документах і такі розбіжності мають
впливати саме на числове значення
складових митної вартості товарів.

Відповідно до ч.1 - 3 ст. 57 МК України,
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами:1) основний - за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);2)
другорядні:а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів;б) за ціною договору
щодо подібних (аналогічних) товарів;в)
на основі віднімання вартості;г) на
основі додавання вартості (обчислена
вартість);ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Підстава для незастосування основного
методу визначення митної вартості
товару передбачена ч.2 ст. 58 МК України.

Так, відповідно до вищевказаної норми
метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Правову позицію з даного питання було
викладено в постановах Верховного Суду
України від 29.05.2012 року та 11.09.2012 року,
зокрема в останніх було зазначено:

- «за умови не наведення митним органом
доказів того, що документи, подані
декларантом для митного оформлення
товару є недостатніми чи такими, що у
своїй сукупності викликають сумнів у
достовірності наданої інформації, а
витребування цим органом переліку
документів, передбачених пунктом 11
Порядку №1766, без зазначення обставин,
які ці документи повинні підтвердити,
суд дійшов правильного висновку про
протиправність рішення цього органу
щодо застосування шостого (резервного)
методу визначення митної вартості»;

- «ненадання декларантом запитуваних
митним органом документів, за
відсутності обґрунтування
неможливості визначення митної
вартості товару за першим методом, не є
достатнім для висновку про наявність
підстав для застосування митним
органом іншого методу визначення
митної вартості». Суд залишив в силі
рішення нижчестоящих судів, яким
позовні вимоги задоволені, в тому числі
про стягнення з Державного бюджету
податку на додану вартість.

Як вбачається з матеріалів справи,
митний орган не вказав на розбіжності в
поданих декларантом документах, які на
його думку, впливають на значення
складових митної вартості товарів та
дають підстави для обґрунтованого
сумніву у достовірності відомостей про
митну вартість товарів.

Таким, чином, на думку суду, у
відповідача були в наявності всі
документи для визначення митної
вартості за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються. Оцінивши
подані декларантом документи в
сукупності митний орган мав можливість
встановити як умови поставки, так і
дійсну вартість товару, що поставлявся.

Об'єктивна можливість застосування
першого методу не була спростована
відповідачем. Розбіжності, на які
посилається митний орган, не беруться
судом до уваги, оскільки митним органом
не здійснений повний та всебічний
аналіз поданих позивачем документів.

Інших переконливих аргументів, які б
викликали обґрунтовані сумніви в
достовірності проведеного позивачем
розрахунку митної вартості товару за
ціною договору, відповідачем не
наведено, а інших обставин, які б
впливали на рівень задекларованої
позивачем митної вартості товару судом
не встановлено.

З огляду на наведене, суд дійшов
висновку про порушення відповідачем
вимог чинного законодавства при
прийнятті рішень про коригування
митної вартості товарів.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України та
ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Вирішуючи спір по суті, суд приходить
до висновку, що відповідач, як суб'єкт
владних повноважень, не довів
правомірність прийнятих ним рішень.

Таким чином, дослідивши наявні у справі
докази та проаналізувавши матеріали
справи, суд приходить до висновку про
те, що позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, 160-165, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів про коригування
заявленої митної вартості: від 06.08.2013р.
№100250000/2013/500131/2; від 06.09.2013р.
№100250000/2013/500215/2; від 17.09.2013р.
№100250000/2013/500236/2; від 01.10.2013р.
№013/500268/2; від 15.10.2013р.
№100250000/2013/500315/2; від 25.10.2013р.
№100250000/2013/500351/2; від 27.09.2013р.
№100270000/2013/310220/2; від 10.10.2013р.
№100270000/2013/310232/2; від 07.11.2013р.
№100250000/2013/500390/2.

Судові витрати в сумі 182,70 грн.
присудити на користь товариства з
обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО
ПДВПП» за рахунок Державного бюджету
України.

Покласти на відповідний підрозділ
Державної казначейської служби
України виконання постанови суду в
частині стягнення судових витрат за
рахунок бюджетних асигнувань Кабінету
Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі в
Окружний адміністративний суд міста
Києва апеляційної скарги на постанову
протягом десяти днів з дня її
проголошення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилаються особою, яка її
подає, до Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, постанова набирає законної
сили після закінчення цього строку.

Суддя
Є.В. Аблов