Справа № 2а-305/10
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 р.
Справа № 4391/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську на
постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 12 лютого 2010 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську про визнання
неправомірними дії щодо відмови в
призначенні пенсії та зобов'язання
призначити пенсію за вислугою років з
урахуванням до пільгового стажу
періоду роботи на посаді медсестри в
поліклініці Прикарпатського
радіозаводу, що входила до складу цеху
№ 530 з 26.09.1985 року по 14.08.1987 року,-

В С Т А Н О
В И Л А:

03.09.2009 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання
неправомірними дії щодо відмови в
призначенні пенсії та зобов'язання
призначити пенсію за вислугою років з
урахуванням до пільгового стажу
періоду роботи на посаді медсестри в
поліклініці Прикарпатського
радіозаводу, що входила до складу цеху
№ 530 з 26.09.1985 року по 14.08.1987 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідно до п. «ж» ст.52, п. «е» ст.55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» право на пенсію за
вислугу років мають працівники охорони
здоров'я незалежно від віку при
наявності спеціального стажу роботи
від 25 до 30 років за визначеним
Переліком КМУ. Факт праці на
Прикарпатському радіозаводі медичною
сестрою в поліклініці також
підтверджується довідкою ДП ВО
«Карпати», проте відповідач не
врахував 2 роки роботи Прикарпатському
радіозаводі при визначенні
спеціального трудового стажу, що
порушує її право на пенсійне
забезпечення.

В процесі розгляду справи,в суді першої
інстанції позивачка уточнила позовні
вимоги та просила про визнання
неправомірними дії відповідача щодо
відмови їй в призначенні пенсії та
зобов'язання призначити пенсію за
вислугу років з урахуванням до
страхового стажу період роботи на
посаді медсестри в поліклініці
Прикарпатського радіозаводу, що
входила до складу цеху № 530, з 26.09.1985
року по 14.08.1987 року.

Постановою Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 12 лютого 2010 року
адміністративний позов задоволено.
Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську щодо відмови ОСОБА_1
в призначенні пенсії за вислугу років.
Зобов`язано управління Пенсійного
фонду України в м. Івано-Франківську
призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу
років з дня звернення за призначенням
пенсії, зарахувавши до стажу в закладах
охорони здоров'я період її роботи на
посаді медсестри в поліклініці
Прикарпатського радіозаводу, що
входила до складу цеху №530, від 26.09.1985
року по 14.08.1987 року.

Відповідач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою відмовити в задовленні позовних
вимог.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що медпрацівники котрі працювали в
здоровпунктах, підпорядкованих
підприємствах, установам, організаціям
правом на пенсію за вислугу років не
користуються.

В разі відсутності клопотань від усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI).

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Задовольняючи адміністративний позов
суд першої інстанції виходив з того, що
підставою для призначення пенсії за
вислугу років є робота на посаді лікаря
та працівника середнього медичного
персоналу, у закладі віднесеному до
закладів охорони здоров'я, при
наявності загального стажу від 25 до 30
років, незалежно від віку.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що 26.09.1985 року була
прийнята на роботу медичною сестрою в
цех № 530 Прикарпатського радіозаводу
та 14.08.1987 року звільнена у зв'язку з
переводом.

Довідкою від 23.09.2009 року за № 65, виданою
ВО «Карпати» (правонаступником
Прикарпатського радіозаводу),
підтверджено, що позивач дійсно
працювала медичною сестрою в
поліклініці, яка відповідно до
структури та штатного розпису входила
до складу цеху № 530 (наказ № 656 від 03.08.1982
року) з 26.09.1985 року по 14.08.1987 року, тобто
стаж її роботи на посаді медсестри в
поліклініці цеху №530 становив 1 рік 10
місяців 19 днів.

Також встановлено, що за винятком стажу
роботи у зазначеній установі,
спеціальний медичний стаж позивачки
згідно записів в трудовій книжці
складає 23 роки 3 місяці, з них 1 рік 15
днів вона працювала медсестрою
пульмонологічного відділення
Івано-Франківської обласної дитячої
клінічної лікарні, 5 років 4 місяці 22 дні
завідуючою фельдшерсько-акушерським
пунктом с. Височанка, 16 років 9 місяців 24
дні медсестрою в Івано-Франківській
обласній дитячій клінічній лікарні.
Згідно записів в трудовій книжці
позивачка продовжує працювати в
Івано-Франківській обласній дитячій
клінічній лікарні.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» гарантовано
право громадян на державне пенсійне
забезпечення. Право окремих категорій
громадян на пенсію за вислугу років
визначено ст. 51 зазначеного Закону.

Згідно п. «ж» ст.52 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» право на пенсію
за вислугу років мають працівники
освіти, охорони здоров'я, а також
соціального забезпечення, які в
будинках-інтернатах для престарілих та
інвалідів і спеціальних службах
безпосередньо зайняті обслуговуванням
пенсіонерів та інвалідів, відповідно
до пункту «е» статті 55.

Пунктом «е» ст. 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» встановлено, що
право на пенсію за вислугу років мають
працівники освіти, охорони здоров'я та
соціального забезпечення при
наявності спеціального стажу роботи
від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 04.11.1993 року №909 затверджено Перелік
закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років.

Зазначеним Переліком визначено
заклади і установи охорони здоров'я та
посади, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років. Це посади
лікаря та середнього медичного
персоналу (незалежно від найменування
посад) в лікарняних закладах,
лікувально-профілактичних закладах
особливого типу, лікувально-трудових
профілакторіях,
амбулаторно-поліклінічних закладах,
закладах швидкої та невідкладної
медичної допомоги, закладах
переливання крові, закладах охорони
материнства і дитинства,
санаторно-курортних закладах,
санаторно-епідеміологічних закладах,
діагностичних центрах незалежно від
форми власності або відомчої
належності закладів і установ.

Колегія суддів погоджується з думкою
суду першої інстанції про те, що згідно
даних довідки ВО «Карпати» та трудової
книжки, позивачка 1 рік 10 місяців 19 днів
працювала медичною сестрою в
поліклініці, яка входила в склад цеху
№530. Однак, вид діяльності установи або
закладу, а не його назва, визначає його
приналежність до установ охорони
здоров'я, а тому остання мала право на
включення цього періоду роботи до
спеціального стажу при вирішенні
питання щодо призначення їй пенсії.

З урахуванням вищенаведеного, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
загальний трудовий стаж позивачки у
галузі охорони здоров'я станом на день
відмови позивачці в призначенні пенсії
становить 25 років 1 місяць та 19 днів., що
дає їй право на пенсію за вислугу років.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку оскільки
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив фактичні
обставини справи та надав їм у
оскаржуваному судовому рішенні
належну правову оцінку, відтак подана
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 197, 198 п.1, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську залишити без
задоволення, а постанову
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 12
лютого 2010 року у справі №2а-305/10 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І. Довга

І.І.Запотічний