Справа № 808/8559/13-а
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року 16:55Справа №
808/8559/13-а м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі судді Бойченко Ю.П., за
участю секретаря судового засідання
Заболотньої Н.Ю. та представників

позивача: Філобок О.Л.

відповідача: Дяченко Ю.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Приватного
підприємства «Торнадо»

до Державної податкової
інспекції у Комунарському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

05 листопада 2013 року Приватне
підприємство «Торнадо» (далі - позивач
або ПП «Торнадо») звернулась до
Запорізького окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Державної податкової
інспекції у Комунарському районі
м.Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області (далі
- відповідач або ДПІ у Комунарському
районі м.Запоріжжя) в якій просить суд
визнати нечинними та скасувати
податкові повідомлення-рішення від
27.09.2013 № та №.

Ухвалою суду від 07 листопада 2013 року
позовна заява залишена без руху до 03
грудня 2013 року.

Ухвалою суду від 05 грудня 2013 року було
відкрито провадження по зазначеній
справі, закінчено підготовче
провадження та призначено справу до
судового розгляду на 19 грудня 2013 року.

Провадження у справі зупинялось до 15
січня 2012 року.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала заявлені позовні
вимоги в повному обсязі. Надала
пояснення аналогічні викладеним в
позовній заяві та доповненню до
адміністративного позову.

Представник відповідача проти
заявлених вимог заперечив, з
урахуванням обставин викладених в
запереченнях на адміністративний
позов, просить суд відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Розгляд справи здійснювався за
допомогою технічних засобів, а саме:
програмно-апаратного комплексу
«Камертон».

У судовому засіданні 15.01.2014 на підставі
ст.160 КАС України судом проголошено
вступну та резолютивну частину
постанови.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1 п.78.1
ст.78 Податкового кодексу України та
відповідно до наказів ДПІ у
Комунарському районі м.Запоріжжя від
20.05.2013 №433, від 22.05.2013 №443 фахівцями ДПІ у
Комунарському районі м. Запоріжжя
здійснено документальну позапланову
виїзну перевірку ПП «Торнадо» з питань
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податку на
прибуток за період з 01.04.2012р. по 30.06.2012р.
та податку на додану вартість за період
з 01.05.2012р. по 31.05.2012р., з 01.07.2012р. по 31.07.2012р.
при здійсненні фінансово -
господарських відносин з ТОВ
«Альмагест Юг».

Перевірка проводилась з 20.08.2013 по 27.08.2013.

За результатами перевірки складено акт
№ 364/08-27-2211 /31051275 від 02.09.2013 року (далі по
тексту Акт перевірки).

Відповідно до висновків Акту
перевірки, перевіркою ПП «Торнадо»
встановлені порушення:

- п.п. 138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.138.8 ст.138
Податкового кодексу України в
результаті чого занижено податок на
прибуток у розмірі 50 079,00 грн.;

- п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст.14, п.198.3 ст.198, п. 201
ст.200 ПК України в результаті чого
занижено ПДВ, що підлягає сплаті до
бюджету на суму 104 896 грн.

Вказані порушення обґрунтовані
наступними обставинами.

Відповідно до наданого до перевірки
договору поставки (довгостроковий) №
030512/1 від 03.05.2012р. ТОВ «Альмагест Юг»
поставлено ПП «Торнадо» фотовивід на
умовах поставки згідно якого
Постачальник зобов'язується поставити,
а Покупець прийняти та оплатити товар у
асортименті, кількості та за ціною
вказаною у накладних.

ТОВ «Альмагест Юг» виписано в адресу ПП
«Торнадо» видаткові накладні на суму
629376 грн.

Згідно зворотно-сальдової відомості
Позивача по рахунку 631 за II квартал 2012
року по контрагенту ТОВ «Альмагест Юг»
кредиторська заборгованість, станом на
30.06.2012р., становить 629376 грн.

Відповідно до укладеного договору,
перевезення товару, здійснювалось
транспортом постачальника. До
перевірки надано товарно-транспортні
накладні згідно яких перевезення
здійснювалось за рахунок ТОВ
«Альмагест Юг» транспортними засобами
ТОВ «Сталь- інвест-груп».

Від Індустріальної МДПІ м. Харкова
отримано акт про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Альмагест Юг» від 23.08.2012 № 605/22-207/37998404,
згідно якого, підприємство не
знаходиться за місцезнаходженням
ведення діяльності чи розташування
офісу, з якого проводиться щоденне
керування діяльністю юридичної особи
та здійснення управління і обліку при
відсутності укладених договорів
оренди інших приміщень; згідно
інформації автоматизованого обліку
інформаційного забезпечення «ДАІ-2000»
УДАЇ ГУМВС України в Харківській
області транспортні засоби за
підприємством не значаться; відсутній
рух активів, зобов'язань чи власного
капіталу у процесі здійснення
господарської операції.

Таким чином, підприємство здійснювало
діяльність спрямовану на здійснення
операцій пов'язаних з наданням
податкової вигоди третім особам.

Щодо контрагента ТОВ «Альмагест Юг» -
ТОВ «Сталь-інвест-груп» встановлено, що
за податковою адресою: м. Харьків, вул.
Короленка, 25 підприємство не
знаходиться; транспортні засоби,
складські приміщення для зберігання
товарів на підприємстві відсутні;
відсутні фізичні, технічні та
технологічні можливості
задекларованих господарських
операцій; платник має стан 4 - порушено
провадження у справі про банкрутство.

На підставі вказаних обставин
відповідач вважає, що ПП «Торнадо»
отримано накладні на поставку товарів
від ТОВ «Альмагест Юг» та
перераховувалися кошти в адресу ТОВ
«Альмагест Юг» з метою заниження
об'єкту оподаткування, несплаті
податків, в зв'язку з чим дії
підприємства призвели до втрат
дохідної частини Державного бюджету
України.

В зв'язку із зазначеним ПП «Торнадо», на
думку відповідача, безпідставно
завищено витрати, що враховуються при
визначені об'єкту оподаткування, по
операціях з ТОВ «Альмагест Юг».

Згідно декларацій з податку на додану
вартість, ПП «Торнадо» включено до
складу податкового кредиту декларацій
з ПДВ за травень 2012р. на суму ПДВ 74 422,00
грн., за липень 2012р. суму ПДВ 30 474,00 грн.
при здійснені взаємовідносин з ТОВ
«Альмагест - Юг».

Перевіркою проведеною уповноваженими
працівниками ДПІ не підтверджено
фактичного здійснення поставки
товарів ТОВ «Альмагест Юг» у травні
2012р. Документи надані під час перевірки
не можуть вважатися первинними
документами для цілей ведення
податкового обліку навіть за наявності
всіх формальних реквізитів таких
документів, оскільки не підтверджено
фактичного здійснення поставки
товарів.

З огляду на викладене, позивачем в
порушення п. 198.3 ст.198, п. 200.1 ст.201 ПК
України було завищено податковий
кредит з ПДВ, у зв'язку з віднесенням до
складу податкового кредиту сум ПДВ, не
пов'язаних з веденням господарської
діяльності та віднесенням до складу
податкового кредиту сум ПДВ по
операціям проведеним з ТОВ «Альмагест
Юг» по якому не підтверджено факт
поставки, а наявність у покупця
належним чином оформлених документів,
не є безумовною підставою для
віднесення до податкового кредиту без
факту використання придбаного товару
(послуг) в оподатковуваних операціях у
межах господарської діяльності
підприємства.

На підставі висновків Акту перевірки,
ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя
винесено податкове
повідомлення-рішення від 27.09.2013 р. №
, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість у сумі 157 344,00 грн., з яких 104896
грн. за основним платежем та 52448 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями, а
також податкове повідомлення-рішення
від 27.09.2013 р. № , яким збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на прибуток у сумі 62 597,50 грн., з яких 50078
грн. за основним платежем та 12519,50 грн.
за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погодившись з зазначеними
податковими повідомленнями-рішеннями
ПП «Торнадо» звернулося з даним позов
до суду.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд вважає, що
адміністративним позов підлягає
задоволенню у повному обсязі, виходячи
з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що як
на підставу відсутності здійснення
господарської операції ДПІ
посилається на акт Індустріальної МДПІ
м.Харкова про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Альмагест Юг»
від 23.08.2012р. (стор.8 Акту перевірки), в
якому вказано що неможливо провести
звірку у зв'язку з відсутністю
підприємства за адресою. На підставі
цього зроблено висновок про
відсутність реального здійснення
господарської діяльності ТОВ
«Альмагест Юг».

Однак суд вважає, що цей акт не може
слугувати єдиним беззаперечним
доказом який підтверджує відсутність
реальності господарських операцій з
огляду на наступне.

По-перше, акт складено 23.08.2012 р., отже він
може встановлювати факти тільки
відносно періоду після 23.08.2012 р.
Господарська операція з позивачем
здійснювалась у травні 2012 року.

В акті перевірки нічого не зазначено
стосовно того, чи здійснювало ТОВ
«Альмагест Юг» господарські операції у
травні 2012 року та в попередні періоди.

По-друге, неможливість проведення
зустрічної звірки встановлює лише
неможливість вручення запиту про
звірку ТОВ «Альмагест Юг». Зустрічна
звірка проводиться з метою отримання
податкової інформації, а неможливість
її проведення свідчить про неотримання
податкової інформації. Самий факт
неотримання запиту чи не проведення
звірки ще не свідчить про нездійснення
підприємством господарських операцій.

Відповідно до п.73.3 ст.73 Податкового
кодексу України, контролюючі органи
мають право звернутися до платників
податків та інших суб'єктів
інформаційних відносин із письмовим
запитом про подання інформації
(вичерпний перелік та підстави надання
якої встановлено законом), необхідної
для виконання покладених на
контролюючі органи функцій, завдань, та
її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником
(заступником керівника) контролюючого
органу і повинен містити перелік
інформації, яка запитується, та
документів, що її підтверджують, а
також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації
надсилається платнику податків або
іншим суб'єктам інформаційних відносин
у разі проведення зустрічної звірки.

Пунктом 73.5 ст. 73 Податкового кодексу
України встановлено, що з метою
отримання податкової інформації
контролюючі органи мають право
проводити зустрічні звірки даних
суб'єктів господарювання щодо платника
податків.

Зустрічною звіркою вважається
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється контролюючими органами з
метою документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і
проводяться в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

За результатами зустрічних звірок
складається довідка, яка надається
суб'єкту господарювання у десятиденний
термін.

Акт звірки не є перевіркою
підприємства, а відповідно не є
документом який встановлює правові
наслідки в оподаткуванні підприємства.
Тому, акт про неможливість проведення
звірки не є податковою інформацією,
отриманою належним чином та його
висновки не може використовуватись
іншою ДПІ як встановлені факти.

Відповідачем не надано доказів, щодо
проведення перевірки ТОВ «Альмагест
Юг» стосовно реальності його
господарських операцій з ПП «Торнадо».
Також відсутні передбачені
законодавством підстави для висновків
про не підтвердження фактів постачання
товару.

Таким чином, стосовно взаємовідносин
позивача з ТОВ «Альмагест Юг» в Акті
перевірки вказано висновки про
завищення валових витрат у 1 півріччі
2012 року та податкового кредиту у травні
та липні 2012 року на підставі документу,
який не є належним доказом що може
підтверджувати (чи не підтверджувати)
вказані обставини.

Перевізником товару за договором
постачання було ТОВ
«Сталь-Інвест-Груп», яке діяло на
підставі взаємовідносин з ТОВ
«Альмагест Юг».

ДПІ в Акті посилається ( стор.9) на акт
ДПІ у Київському районі м.Харкова від
05.02.2013р. № 53/22.4-07 37462185 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Сталь -Інвест-Груп».

Цей акт не може слугувати належною
податковою інформацією для висновків
перевірки щодо не здійснення поставки
товару на адресу ПП «Торнадо» з
обставин аналогічним тим, що зазначені
стосовно ТОВ «Альмагест Юг».

Крім того, на момент виходу
представників податкового органу на
адресу підприємства (лютий 2013 року), вже
було порушено провадження у справі про
банкрутство ТОВ «Сталь -Інвест-Груп»,
про що як зазначено в Акті перевірки.
Згідно до вимог Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
з моменту визнання підприємства
банкрутом, ухвалою суду його
керівником призначається арбітражний
керуючий (ліквідатор). Відповідно і
місцем розташування керівництва
підприємства у стадії банкрутства є
місцезнаходження ліквідатора.
Відомостей стосовно того, що Акт звірки
направлявся також на адресу
ліквідатора в акті перевірки не
зазначено.

Що стосується правомірності
формування ПП «Торнадо» податкового
кредиту та відображення суми валових
витрат, а також реальності здійснення
господарських операцій слід зазначити
наступне.

Згідно п.138.2 ст.138 Податкового кодексу
України, до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, з урахуванням
встановлених законом обмежень.
Витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку та інших
документів.

Зі змісту ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України
вбачається, що не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.
Установлення додаткових обмежень щодо
віднесення витрат до складу валових,
крім тих, що зазначені в законодавстві,
заборонено.

Таким чином, норми Податкового кодексу
України передбачають як підставу для
не включення до валових витрат лише
випадок повної відсутності будь-яких
розрахункових, платіжних та інших
документів, а тому і неможливість
віднесення до складу валових витрат
підприємства сум, не підтверджених
будь-якими документами взагалі.

Згідно з п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.2 ст.198 ПК України
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: або
дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг; або дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.201.4 ст.201 ПК України податкова
накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу. У разі коли на момент
перевірки платника податку органом
державної податкової служби суми
податку, попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

З наведених норм вбачається, що
підставою для формування валових
витрат та податкового кредиту
підприємства є наявність первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»,
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Відповідно до частини першої статті 9
зазначеного Закону, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Статтею 1 вказаного Закону визначено,
що первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Господарська операція - дія або подія,
яка викликає зміни в структурі активів
та зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Позивачем до перевірки надані всі
документи, передбачені Податковим
кодексом України та Законом України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», які необхідні для
формування податкового кредиту та
відображення валових витрат, а саме:

- довгостроковий договір
укладений між ПП «Торнадо» та ТОВ
«Альмагест Юг»;

- податкові накладні;

- видаткові накладні;

- рахунки на оплату;

- банківські виписки на
підтвердження доказів сплати за
отриманий товар;

- товарно-транспортні накладні;

- акти списання, тощо.

Копії вищезазначених документів
надані позивачем суду та долучені до
матеріалів справи.

Ані договір, ані первинні та інші
документи, складені на підтвердження
здійснення зазначеної господарської
операції, не визнавались недійсними,
або такими, що неналежним чином
оформлені.

Документи складено існуючими
суб'єктами господарювання, правовий та
податковий статус яких є належним та
відповідає чинному законодавству.

Відповідно до ст. 61 Конституції України
юридична відповідальність особи має
індивідуальний характер, а тому
позивач не може нести відповідальності
за можливі протиправні дії інших
юридичних осіб. Порушення
контрагентами позивача (можливі
порушення) вимог законодавства про
порядок здійснення господарської
діяльності не може бути підставою для
висновку про відсутність відповідних
господарських операцій. Факти вчинення
злочину, в тому числі у вигляді
фіктивного підприємництва, ухилення
від сплати податків, можуть
встановлюватись виключно відповідним
рішенням суду.

Поняття «добросовісний платник», яке
вживається у сфері податкових
правовідносин, не передбачає
виникнення у платника додаткового
обов'язку з контролю за дотриманням
його контрагентами правил
оподаткування, а сам платник не
наділений повноваженнями податкового
контролю для виконання функцій,
покладених на податкові органи, а тому
не може володіти інформацією відносно
виконання контрагентами податкових
зобов'язань (аналогічна правова
позиція викладена в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
26.09.2012 у справі №К/9991/5398/12).

Жодною нормою законодавства України, в
тому числі Податковим кодексом України
для платників податків (Покупців) не
передбачається а ні обов'язків, а ні
прав, вимагати від контрагентів -
постачальників будь-яких відомостей
щодо, ведення податкового обліку,
подання декларацій, повноти сплати
податків за окремою операцією
придбання або продажу товарів,
визначення осіб від яких походять дані
товари і тим паче відомості, що
стосується безпосередньо третіх осіб,
які є контрагентами самого
постачальника.

Відповідно до листа Міністерства
доходів і зборів України від 27.06.2013 за
№3642/6/99-99-19-04-01-15, згідно з положеннями
Податкового кодексу України право
суб'єкта господарювання на отримання
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість (далі - ПДВ), безперечно,
залежить від сплати вказаного податку
у ціні придбання товару, використання
придбаного товару у господарській
діяльності та підтвердження вказаної
операції відповідними первинними
документами. Суб'єкт господарювання не
несе відповідальності за
зобов'язаннями контрагента. Якщо
останнім було порушено норми чинного
законодавства, то саме він повинен
нести встановлену відповідальність
(рішення - Європейського суду з прав
людини у справі за позовом товариства
«Інтерсплав» проти України (2007 рік) та у
справі за позовом товариства «Булвес»
АД проти Болгарії (2009 рік) та «Бізнес
Суппорт Центр проти Болгарії (2010 рік).».

Надаючи правову оцінку спірному
рішенню відповідача суд виходить з
приписів ч.3 ст.2 КАС України, відповідно
до яких, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, адміністративні
суди перевіряють: чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведеності перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Тобто, саме відповідач повинен
надавати докази на підтвердження
безтоварності операцій. Однак ні при
проведенні перевірки, ні під час
судового розгляду справи такі докази
ним надані не були.

Відповідачем документально не
доведено обґрунтованість висновків
Акту перевірки та винесення спірних
податкових повідомлень-рішень,
натомість позивачем надані всі
необхідні документи та матеріали, які
свідчать про реальність вчиненого
правочину.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Враховуючи вищезазначене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов Приватного
підприємства «Торнадо» задовольнити.

2.Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Комунарському районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області від 27 вересня 2013
року № та від 27 вересня 2013 року
№.

3.Повернути з Державного бюджету
України на користь Приватного
підприємства «Торнадо» судовий збір у
розмірі 440 (чотириста сорок) гривень 00
копійок.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Ю.П. Бойченко