Справа № 2а-8380/10/15/0170
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 року
м. Київ К/9991/18536/11

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І.- головуючий,
судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу державної
податкової інспекції в м. Сімферополі
Автономної Республіки Крим (далі - ДПІ)

на постанову окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 30.09.2010

та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 01.03.2011

у справі № 2а-8380/10/15/0170

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Кондитерпромінвест"
(далі - Товариство)

до ДПІ

про скасування акта та спонукання до
вчинення певних дій.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

Постановою окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 30.09.2010, залишеною
без змін ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 01.03.2011, позовні вимоги Товариства
задоволено частково; визнано
протиправним та скасовано рішення ДПІ
про анулювання реєстрації позивача
платником ПДВ, оформлене актом від
21.05.2010 № 421/15-2; визнано дії ДПІ щодо
невидачі позивачеві свідоцтва про
реєстрацію платником ПДВ у зв'язку із
зміною місцезнаходження
протиправними; ДПІ зобов'язано видати
позивачеві нове свідоцтво платника ПДВ
у зв'язку із зміною місцезнаходження.

На вказані рішення ДПІ подано
касаційну скаргу, в якій заявник
зазначає про невідповідність
висновків судів положенням чинного
законодавства та дійсним обставинам
справи і просить відмовити у позові,
скасувавши оскаржувані судові акти.

Перевіривши повноту встановлення
судовими інстанціями фактичних
обставин справи та правильність
застосування ними норм матеріального і
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для задоволення касаційної
скарги ДПІ з урахуванням такого.

Судовими інстанціями у справі
з'ясовано, що у зв'язку із зміною
місцезнаходження (що було
зареєстровано виконавчим комітетом
Криворізької міської ради
Дніпропетровської області) 09.02.2010
позивач звернувся до ДПІ із заявою про
перереєстрацію його платником ПДВ у
зв'язку із зміною місцезнаходження.
19.02.2010 ДПІ відмовила позивачеві у
відповідній перереєстрації з
посиланням на недостовірність
відомостей, визначених у заяві.

За актом ДПІ від 21.05.2010 № 421/15-2 було
анульовано реєстрацію Товариства як
платника ПДВ з посиланням на підпункт
«ґ» пункту 9.8 статті 9 Закону України
«Про податок на додану вартість» з
причин незнаходження цього платника за
юридичною адресою.

За змістом підпункту «ґ» пункту 9.8
статті 9 Закону України «Про податок на
додану вартість» реєстрація діє до
дати її анулювання, яка відбувається у
випадках, якщо особа, зареєстрована як
платник податку, не надає податковому
органу декларації з цього податку
протягом дванадцяти послідовних
податкових місяців або подає таку
декларацію (податковий розрахунок), яка
(який) свідчить про відсутність
оподатковуваних поставок протягом
такого періоду, а також у випадках,
визначених законодавством стосовно
порядку реєстрації суб'єктів
господарювання.

Порядок державної реєстрації
юридичних осіб врегульований Законом
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців». Частиною другою статті 38
цього Закону підставами для
постановлення судового рішення щодо
припинення юридичної особи, що не
пов'язано з банкрутством юридичної
особи, визначено:

визнання судом недійсною державної
реєстрації юридичної особи через
допущені при її створенні порушення,
які не можна усунути, а також в інших
випадках, встановлених законом;

провадження нею діяльності, що
суперечить установчим документам, або
такої, що заборонена законом;

невідповідність мінімального розміру
статутного капіталу юридичної особи
вимогам закону;

неподання протягом року органам
державної податкової служби
податкових декларацій, документів
фінансової звітності відповідно до
закону;

наявність в Єдиному державному реєстрі
запису про відсутність юридичної особи
за вказаним її місцезнаходженням.

Таким чином, підпунктом «ґ» пункту 9.8
статті 9 Закону України «Про податок на
додану вартість» наведені випадки
припинення юридичної особи
імплементовано до переліку підстав
анулювання реєстрації платником ПДВ.

Втім у розглядуваному випадку
податковим органом не доведено
існування відповідних підстав для
позбавлення позивача статусу платника
ПДВ. Адже ДПІ не подано доказів щодо
наявності у Єдиному державному реєстрі
запису про відсутність позивача за
місцезнаходженням.

Навпаки, судами за наслідками
дослідження наявного у матеріалах
справи витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (а.с. 9) встановлено
підтвердженість статусу відомостей
про юридичну особу позивача, у тому
числі й відносно його
місцезнаходження.

Фактична наявність Товариства за
вказаною адресою (по вул.
Севастопольській, 39 у м. Сімферополі)
засвідчена і договором купівлі-продажу
нерухомого майна від 29.12.2003 № 420, за яким
позивач придбав приміщення за вказаною
адресою, а також фактом отримання
позивачем кореспонденції, що
надсилалася йому за вказаною адресою.

Належних доказів на спростування цих
обставин ДПІ не подано.

З урахуванням викладеного Вищий
адміністративний суд України вважає,
що висновки судових інстанцій щодо
відсутності у ДПІ підстав для
анулювання реєстрації Товариства
платником ПДВ, покладені в основу
оскаржуваних судових актів,
відповідають установленим під час
розгляду справи обставинам та діючому
законодавству.

Також суди з огляду на недоведеність
податковим органом існування обставин,
які є підставою для відмови у
реєстрації (перереєстрації) особи
платником ПДВ правомірно задовольнили
позовні вимоги й у частині зобов'язання
відповідача видати Товариству нове
свідоцтво платника ПДВ у зв'язку із
зміною місцезнаходження.

А відтак процесуальні підстави для
скасування оскаржуваних рішень зі
спору відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу державної
податкової інспекції в м. Сімферополі
Автономної Республіки Крим відхилити.

2. Постанову окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 30.09.2010 та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 01.03.2011 у
справі № 2а-8380/10/15/0170 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку
статей 236-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова І.В. Приходько