Справа № 654/364/14-а
Суддя: Сіянко В. М.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 654/364/14-а
Провадження №2-а/654/18/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 року Голопристанський
районний суд Херсонської області в
складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

за участю секретареві - Чухрай А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Гола
Пристань адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до завідувача
Голопристанським РС УДМС України в
Херсонській області Цуркан Наталії
Леонідівни, третя особа
Голопристанський РС УДМС України в
Херсонській області, про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення,

В С Т А
Н О В И В:

Позивачка звернулася із
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що є громадянкою Росії, але з дитинства
проживає на території України. Законне
проживання в Україні гарантується
посвідкою на постійне проживання в
Україні. При подачі заяви на обмін
посвідки до Голопристанського РС УДМС
відповідачем було складено протокол
про адміністративне правопорушення та
винесено постанову за ст.203 КУпАП з
накладенням штрафу в розмірі 510,00грн.
Позивачка не погоджується з даною
постановою, посилаючись на ст.ст.
1,9,16,22,23,24,34,280 КУпАП та ст.26,56,57
Конституції України просила визнати
постанову ПН МХС 008667 протиправною та
скасувати.

Позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримала, пояснила, що допустила
вказане правопорушення через свою
необізнаність. Порушила строк подачі
заяви на обмін посвідки на постійне
проживання в Україні лише на один
місяць, оскільки службові особи УДМС
ніякої роз'яснювальної роботи з
громадянами не проводять, необхідна
інформація в приміщенні УДМС відсутня,
а в самій посвідці вказано, що вона є
безстроковою. На підставі викладеного
просила позов задовольнити в повному
обсязі.

Відповідач Цуркан Н.Л. в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала,
пояснила, що позивачкою було порушено
п.9 «Порядку оформлення, виготовлення і
видачі посвідки на постійне проживання
та посвідки на тимчасове проживання»,
затвердженого постановою КМУ 28.03.2012р.
№251, тому відносно неї правомірно
складено протокол про адміністративне
правопорушення за ст.203 КУпАП та
винесено постанову про притягнення до
адміністративної відповідальності за
даною статтею з накладенням штрафу.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали адміністративної
справи, суд вважає, що адміністративний
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача.

Згідно ст.69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 25.01.2014 року
відносно ОСОБА_1 складено протокол про
адміністративне правопорушення за
вчинення правопорушення,
передбаченого ст. 203 КУпАП, та винесено
постанову про накладення на неї
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 510,00 грн. Порушення
полягає в тому, що громадянка Росії
ОСОБА_1 проживала за недійсною
посвідкою на постійне проживання з
30.11.2013р.

З матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_1 є громадянкою Росії, та
згідно посвідки на постійне проживання
в Україні серії ХС №049402, виданої
21.05.2010р., проживає на території України.

Згідно п.9 Порядку оформлення,
виготовлення і видачі посвідки на
постійне проживання та посвідки на
тимчасове проживання, затвердженого
постановою КМУ №251 від 28.03.2012р., строк
дії посвідки на постійне проживання не
обмежується. Посвідка на постійне
проживання підлягає обміну в разі
досягнення особою 25- і 45-річного віку.

Позивачка ОСОБА_1 досягла
25-річного віку 29.10.2013р., проте із заявою
про обмін посвідки звернулась в грудні
2013р.

Таким чином, враховуючи
вищезазначене, суд дійшов висновку про
те, що відповідач діяв відповідно до
вимог Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Однак, в порушення вимог ст.280
КУпАП посадовою особою, яка розглядала
справу, під час визначення стягнення та
розміру штрафу не було враховано
наявність обставин, що пом'якшують
відповідальність, а саме: відсутність
тяжких наслідків вчиненого
правопорушення, матеріальне становище
винної особи. Обставин, що обтяжують
покарання, судом не встановлено.

Оцінивши зібрані докази в їх
сукупності, судом встановлено, що в
діях ОСОБА_1 вбачається склад
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203
КУпАП, але, враховуючи відсутність
тяжких наслідків вчиненого
правопорушення, матеріальне становище
винної особи, а також малозначності
адміністративного правопорушення, суд
вважає можливим звільнити порушника
від адміністративної відповідальності
і обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.11, 69, 71, 86, 158-160, 163 КАС
України, ст.22 КУпАП, суд, -

П О С Т
А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Постанову серії ПН МХС №008667 від
25.01.2014 року про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за ч.1 ст.203 КУпАП та накладення
стягнення у вигляді штрафу - скасувати,
звільнивши ОСОБА_1 від
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.203 КУпАП та обмежитись усним
зауваженням.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя: В. М. Сіянко