Справа № 815/1562/14
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1562/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року

м.Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого судді
Єфіменка К.С., розглянувши в порядку
письмового провадження в приміщенні
суду справу за адміністративним
позовом Сільськогосподарського
виробничого кооперативу «Лад-Агро» до
Ізмаїльської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 09.12.2013
року, -

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернувся
Сільськогосподарський виробничий
кооператив «Лад-Агро» до Ізмаїльської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 09.12.2013 року.

В судовому засіданні 01.04.2014 року
представником позивача були
підтримані позовні вимоги в повному
обсязі. Представник відповідача був
сповіщений належним чином про день, час
та місце слухання справи, але в судове
засідання не з'явився без поважних
причин, а тому, за згоди представника
позивача справа була розглянута в
порядку письмового провадження згідно
положень ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні в справі
письмові докази суд встановив наступні
факти та обставини:

Відповідач Ізмаїльська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів в
Одеській області, на підставі ст.1
Закону України «Про державну податкову
службу», є місцевим підрозділом
центрального органу державної
виконавчої влади та згідно ст.ст.7,10,11
цього ж Закону здійснює повноваження
щодо встановлення порушень
податкового законодавства,
нарахування та стягнення
заборгованості з податків та зборів,
штрафних санкцій, надання висновків на
повернення з бюджету надмірно
сплачених податків та зборів, а тому
позовні вимоги щодо оскарження його
актів, дій чи бездіяльності з цього
приводу, на підставі положень ст.55
Конституції України, ч.1, п.1 ч.2 ст.17, ст.104
КАС України, підвідомчі
адміністративним судам та повинні
розглядатись у порядку
адміністративного судочинства.

СВК «Лад-Агро» відповідно до
п.209.1 ст.209 Податкового Кодексу України
провадить підприємницьку діяльність у
сфері сільського господарства та є
таким, що обрав спеціальний режим
оподаткування у 2009-2013 роках.

Згідно з вимогами п.209.2 ст.209
Податкового кодексу України сума
податку на додану вартість, нарахована
сільськогосподарським підприємством
(із спеціальним режимом оподаткування),
на вартість поставлених ним
сільськогосподарських товарів/послуг,
не підлягає сплаті до бюджету та
повністю залишається в розпорядженні
такого сільськогосподарського
підприємства для відшкодування суми
податку, сплаченої (нарахованої)
постачальнику на вартість виробничих
факторів, за рахунок яких сформовано
податковий кредит, а за наявності
залишку такої суми податку - для інших
виробничих цілей. Зазначені суми
податку на додану вартість
акумулюються сільськогосподарськими
підприємствами на спеціальних
рахунках, відкритих в установах банків
у порядку, затвердженому Кабінетом
Міністрів України.

Враховуючи зазначені норми СВК
«Лад-Агро» вважає, що сума ПДВ
нарахована с/г підприємством (із
спеціальним режимом оподаткування) на
вартість поставлених ним
сільськогосподарських товарів/послуг,
не є податковим зобов'язанням, оскільки
не підлягає сплаті до бюджету.

Так, акт про результати камеральної
перевірки від 18.11.2013р. за №665/15- 02/32319589
було складено за результатами
проведеної камеральної перевірки
даних, задекларованих у податковій
звітності з податку на додану вартість
за вересень 2012р. наданої до Кілійського
відділу Ізмаїльської ОДПІ СВК «Лад -
Агро» 22.10.2012р. №.

У висновках акту камеральної перевірки
зазначено наступне: платником порушено
терміни сплати самостійно визначеного
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість, задекларованого ним в
наданій до ДПІ податковій декларації з
податку на додану вартість (скорочена)
за вересень 2012 року (реєстраційний
номер від 22.10.2012р.), а саме: сплату
податкових зобов'язань на спецрахунок
проведено платником із запізненням на 1
календарний день - 31.10.2012р., граничний
термін сплати, визначений п.203.2 ст. 203
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року №2755-УІ (із змінами та
доповненнями), - 30.10.2012р.; повідомлено
платнику про відповідальність за
порушення правил сплати
(перерахування) податку на додану
вартість, передбачену ст.126 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-УІ
(із змінами та доповненнями).

Кілійським відділенням Ізмаїльської
ОДПІ при проведенні камеральної
перевірки встановлено, що СВК
«Лад-Агро» було сплачено суму
податкового зобов'язання, самостійно
визначеного декларацією з ПДВ
(скорочена) за вересень 2012 року в
розмірі 782224,00 грн. в порушення вимог
п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України,
а саме: 700192,43 грн. було перераховано на
спеціальний рахунок платника
своєчасно, що засвідчено наданими до
ДПІ платіжними дорученнями (згідно з
пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів
України від 12.01.2011 р. №11 «Про
затвердження Порядку акумулювання
сільськогосподарськими
підприємствами сум податку на додану
вартість на спеціальних рахунках,
відкритих в установах банків та/або
органах, які здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів»
сільськогосподарське підприємство
повинно підтвердити факт зарахування
коштів на спец рахунок, для цього воно
надає податковому органу копії
відповідних платіжних доручень), а
залишок суми податкового зобов'язання
в розмірі 82031,57 грн. - було сплачено за
рахунок перерахування на спеціальний
рахунок коштів згідно платіжного
доручення від 31.10.2012р. №549 у сумі 104028,44
грн., тобто на 1 день пізніше граничного
строку. Саме це порушення було
встановлено під час проведення
камеральної перевірки та висвітлено в
висновках акта камеральної перевірки
від 18.11.2013р. за №665/15-02/32319589.

Згідно п.2 Порядку акумулювання
сільськогосподарськими
підприємствами сум ПДВ на спеціальних
рахунках, відкритих у банках,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 12.01.2011 року №11,
сільськогосподарське підприємство у
разі обрання спеціального режиму
оподаткування відкриває протягом
одного звітного (податкового) періоду
спеціальний рахунок (поточний рахунок
із спеціальним режимом використання) в
порядку, визначеному Національним
банком, за умови подання засвідченої
органом державної податкової служби
копії свідоцтва про реєстрацію
сільськогосподарського підприємства
як суб'єкта спеціального режиму
оподаткування.

Згідно п.3 Порядку на підставі даних
бухгалтерського та податкового обліку
сільськогосподарське підприємство
веде реєстри виданих та отриманих
податкових накладних в електронному
вигляді, складає податкову декларацію
і в строки, встановлені ст.203 Кодексу,
подає її разом з копіями записів у
зазначених реєстрах за відповідний
період в електронному вигляді до
органу державної податкової служби.

Сума податку на додану вартість, що
підлягає сплаті (перерахуванню)
сільськогосподарським підприємством
відповідно до податкової декларації за
операціями з постачання вироблених
(наданих) ним сільськогосподарських
товарів (послуг) на власних або
орендованих виробничих потужностях, а
також на давальницьких умовах (крім
підакцизних товарів, за винятком
пиломатеріалів за кодами згідно з
УКТЗПД 2204 29 і 2204 30, які поставляються
підприємствами первинного
виноробства), тобто різниця між сумою
податкового зобов'язання за звітний
(податковий) період та сумою
податкового кредиту за такий період
перераховується
сільськогосподарським підприємством з
поточного рахунка на спеціальний
рахунок у строки, встановлені статтею
203 Кодексу для перерахування суми
податку на додану вартість до
державного бюджету.

Сільськогосподарське підприємство
подає за місцем своєї реєстрації не
пізніше останнього календарного дня
місяця, що настає за звітним
(податковим) періодом, органові
державної податкової служби копії
платіжних доручень про фактично
зараховані на спеціальний рахунок суми
податку на додану вартість за кожний
звітний (податковий) період.

Пунктом 4 Порядку встановлено, що лише з
01.01.2018 року сума податку на додану
вартість, що акумулюється на
спеціальному рахунку, перераховується
на поточний рахунок
сільськогосподарського підприємства.

Таким чином, за порушення строків
оплати узгодженої суми податкового
зобов'язання до позивача була
застосована штрафна санкція,
передбачена п.126.1 ст.126 ПК України у
вигляді штрафу в розмірі 10% від
простроченої суми, що підтверджується
податковим повідомленням-рішенням
№ від 09.12.2013 року.

Розглянувши оскаржений акт суб'єкту
владних повноважень, з урахуванням
зазначеної вище позиції представника
відповідача, суд виходячи з положень ч.3
ст.2 КАС України, проходить до висновку,
що оскаржуване позивачем податкове
повідомлення-рішення не відповідає
вимогам чинного законодавства,
виходячи з наступного.

Частина 2 статті 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади,
їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у

справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень

адміністративні суди перевіряють, чи
прийняті (вчинені) вони на підставі, у
межах

повноважень та й спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з

використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Частиною 2 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладаються на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з п.203.1 ст.203 Податкового кодексу
України податкова декларація з податку
на додану вартість подається за
базовий звітний (податковий) період, що
дорівнює календарному місяцю, протягом
20 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Відповідно до п.49.18 ст.49 даного Кодексу
податкові декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий (податковий) період, що
дорівнює календарному місяцю ( у т.ч. в
разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця.

Пунктом 49.20 статті 49 вказаного Кодексу
встановлено, що якщо останній день
строку подання податкової декларації
припадає на вихідний або святковий
день, то останнім днем строку
вважається операційний (банківський)
день, що настає за вихідним або
святковим днем.

Як встановлено останній день подання
податкової декларації з податку на
додану вартість за вересень 2012 року
припадав на 20.10.2012 року (вихідний день -
субота), а тому останнім днем строку
подання податкової декларації з
податку на додану вартість за вересень
2012 року вважається операційний
(банківський) день, що настає за
вихідним або святковим днем, тобто
22.10.2012 року (понеділок).

У п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України
визначено, що платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Оскільки граничний термін сплати
узгодженого податкового зобов'язання
позивача з податку на додану вартість
за вересень 2012 року припадає на 01.11.2012
року, а сплата позивачем грошового
зобов'язання з ПДВ була здійснена 31.10.2012
року, тому не підлягає прийняттю до
уваги твердження податкового органу,
що граничний термін сплати узгодженого
податкового зобов'язання позивача з
податку на додану вартість за вересень
2012 року становить 30.10.2012 року.

Аналогічна правова позиція висловлена
Вищім адміністративним судом Україні
по аналогічному спору - ухвала суду від
12.02.2013 року по справі №К/9991/62001/12 (а.с.18-24).

В судовому засіданні представником
відповідача не надано додаткових
доказів, які б спростовували або
ставили під сумнів доводи представника
позивача та зазначені вище доводи суду
касаційної інстанції, в зв'язку із чим,
суд погоджується з позицією
представника позивача про те, що надані
ним письмові докази є достатніми для
доведення факту своєчасної сплати
податку на додану вартість, а тому
висновок податкового органу є
помилковим і прийняте ним податкове
повідомлення-рішення підлягає
визнанню протиправним та скасуванню на
підставі положень ч.2 ст.162 КАС України.

Судові витрати розподілити у
відповідності до вимог ст.94 КАС
України.

Керуючись ст.ст.94,158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Ізмаїльської
ОДПІ Головного управління Міндоходів в
Одеській області № від 09.12.2013
року.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня виготовлення та підписання повного
тексту постанови.

Суддя
Єфіменко
К.С.