Справа № 2а-12500/12/2670
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року
м. Київ К/800/12964/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Весельської Т.Ф.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва до
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови про накладення штрафу,
касаційне провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 11 грудня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 лютого 2013
року, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року Управління
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва
звернулося до суду з позовом до Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві, у якому просило визнати дії
відповідача щодо накладення штрафу
неправомірними, скасувати постанову
державного виконавця ВДВС Махової Д.А.
від 18 липня 2012 про накладення штрафу на
УПФУ в Солом'янському районі м.
Києва.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 11
грудня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 лютого 2013
року, позивачу в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, Управління Пенсійного
фонду України в Солом'янському районі
м. Києва звернулося з касаційною
скаргою, в якій просить рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
скасувати та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи позивачу у задоволенні
позову, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився і суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що оскаржувана постанова є правомірною
та прийнята на підставі Закону України
«Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з таким
висновком судів попередніх інстанцій
виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 08.09.2011 року
Солом'янським районним судом м. Києва
було винесено постанову, якою було
позов ОСОБА_4 до УПФУ про визнання
дій протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії
задоволено частково: визнано
протиправними дії УПФУ щодо відмови у
здійснені перерахунку та виплати
призначеної ОСОБА_4 додаткової
пенсії згідно ст.51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
04.02.2011 року по 22.07.2011 року та зобов'язано
УПФУ провести перерахунок та виплату
ОСОБА_4 щомісячної додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі
25% мінімальної пенсії за віком, яка
передбачена ст.51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
04.02.2011 року по 22.07.2011 року, за
виключенням виплат здійснених у 2011
році. Постанова підлягала негайному
виконанню.

На виконання постанови Солом'янського
районного суду м. Києва було видано
виконавчий лист №2а-4522/2011, який 17 січня
2012 року ОСОБА_4 було звернено до
примусового виконання до Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві.

26 січня 2012 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
УПФУ було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№31024217 на підставі виконавчого листа
№2а-4522/2011, виданого Солом'янським
районним судом м. Києва. При цьому,
державним виконавцем ВДВС було
запропоновано УПФУ самостійно
виконати рішення суду в 7-ми денний
термін з моменту винесення постанови.

Постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП №31024217 УПФУ була
отримана 01 березня 2012 року. Однак,
добровільно виконано її у строк,
визначений державним виконавцем (тобто
до 09.03.2012 року) не було.

18 липня 2012 року відповідачем у
виконавчому провадженні ВП №31024217 було
винесено постанову про накладення
штрафу на УПФУ в розмірі 680 грн.

Відповідно до статті 5 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець здійснює необхідні заходи
щодо своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення
(виконавчий документ), у спосіб і
порядок, визначений виконавчим
документом.

Згідно статті 75 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. У разі невиконання
зазначених вимог без поважних причин
державний виконавець накладає на
боржника штраф відповідно до статті 89
цього Закону і не пізніше п'яти робочих
днів з дня його накладення повторно
перевіряє стан виконання рішення.

Частиною 1 статті 89 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій, рішення суду позивачем у
добровільному порядку виконано не
було.

Враховуючи вказане, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що у зв'язку з
невиконанням рішення суду, державним
виконавцем керуючись положеннями
статті 89 Закону України «Про виконавче
провадження», було правомірно винесено
постанову про накладення штрафу на
позивача.

Відповідно до частини третьою статті
2201 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, оскільки судові рішення
постановлені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва
відхилити, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 11
грудня 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 14 лютого 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: