Справа № 812/1129/14
Суддя: Р.С. Твердохліб
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 березня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/1129/14

Луганський окружний адміністративний
суд

у складі головуючого судді
Твердохліба Р.С.,

за участю

секретаря судового засідання
Андріасяна Е.А.,

та

представників сторін:

від позивача - не
прибув,

від відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Луганську справу за
адміністративним позовом Алчевської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з
податку на додану вартість у розмірі
10938,87 грн., -

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Алчевської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості з податку на додану
вартість у розмірі 10938,87 грн.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що ОСОБА_1, як суб'єкт
підприємницької діяльності виконавчим
комітетом Алчевської міської ради,
відповідно до свідоцтва ввід 15 березня
2013 року НОМЕР_2 є платником податку на
додану вартість.

Відповідачем самостійно визначено
суму податкового зобов'язання з
податку на додану вартість у
податкових деклараціях: від 15 травня 2013
року № у розмірі 129,00 грн., від 06
червня 2013 року № у розмірі 202,00
грн., від 09 липня 2013 року № у
розмірі 125,00 грн., від 25 жовтня 2013 року №
906808867 у розмірі 304,00 грн., від 25 жовтня 2013
року № у розмірі 309,00 грн.

Крім того, позивачем за результатами
документальної перевірки складено акт
від 27 березня 2013 року №
620-172-НОМЕР_1 на підставі якого прийняті
податкові повідомлення-рішення №
про нарахування штрафної санкції
з податку на додану вартість у розмірі
170,00 грн., № про нарахування
податку на додану вартість у розмірі
38892,00 грн. та застосування штрафної
санкції у розмірі 9723,00 грн. Зазначені
податкові повідомлення-рішення
отримані відповідачем, у встановлені
законом строки не оскаржені та не
сплачені.

Позивачем частково сплачено суму
заборгованості з податку на додану
вартість, несплачений залишок складає
10768,87 грн. та штрафна санкція у розмірі
170,00 грн.

У зв'язку з вищевикладеним, позивач
просить суд стягнути з відповідача
податковий борг з податку на додану
вартість у розмірі 10938,87 грн.

Представник позивача у судове
засіданні не прибув, про дату, час та
місце судового розгляду повідомлявся
належним чином, у позові просив розгляд
справи провести без його участі (арк.
справи 2).

Відповідач у судовому засіданні
зазначив, що зазначена сума боргу
існує, вважає, що борг утворився з вини
позивача, але податкові
повідомлення-рішення відповідач не
оскаржував. Крім того, зазначив, що
відразу сплатити суму боргу не має
можливості.

Вислухавши пояснення відповідача,
дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог статей 69-72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню, з
таких підстав.

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулює
Податковий кодекс України.

Статтею 14 Податкового кодексу України
наведено перелік основних понять, які
використовуються у Податковому
кодексі України, зокрема:

- грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності
(п.п.14.1.39 п.14.1);

- податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк) (п.п.14.1.156 п.14.1);

- штрафна санкція (фінансова санкція,
штраф) - плата у вигляді фіксованої суми
та/або відсотків, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи, а також штрафні
санкції за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності
(п.п.14.1.265 п.14.1);

- пеня - сума коштів у вигляді відсотків,
нарахованих на суми грошових
зобов'язань, не сплачених у встановлені
законодавством строки (п.п.14.1.162 п.14.1);

- податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання (п.п.14.1.175 п.14.1).

Згідно із ст.16 Податкового кодексу
України платник податків зобов'язаний:
вести в установленому порядку облік
доходів і витрат, складати звітність,
що стосується обчислення і сплати
податків та зборів (п.п.16.1.2 п.16.1);
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів (п.п.16.1.3 п.16.1); сплачувати податки
та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи (п.п.16.1.4 п.16.1).

Згідно із пунктом 54.1 статті 54
Податкового кодексу України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

У відповідності із пунктом 49.18 статті 49
Податкового кодексу України податкові
декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює:

- календарному місяцю (у тому числі в
разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця
(підпункт 49.18.1);

- календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі в
разі сплати квартальних або піврічних
авансових внесків) - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя)
(підпункт 49.18.2);

- календарному року, крім випадків,
передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5
цього пункту - протягом 60 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року (підпункт 49.18.3);

- календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб - до 1
травня року, що настає за звітним, крім
випадків, передбачених розділом IV
цього Кодексу (підпункт 49.18.4);

- календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб -
підприємців - протягом 40 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року (підпункт 49.18.5).

Платник податків відповідно до пункту
57.1 статті 57 Податкового кодексу
України зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи,
фізична особа-підприємець ОСОБА_1
зареєстрована виконавчим комітетом
Алчевської міської ради Луганської
області, включені відомості до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців 16
грудня 2011 року № 0007239, перебуває
на обліку в Алчевській ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Луганській
області, є податку на додану вартість
відповідно до свідоцтва НОМЕР_2 (арк.
справи 3-5).

Відповідачем подано до Алчевської ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Луганській області:

- податкову декларацію з податку
на додану вартість від 06 червня 20013 року
№ за травень 2013 року, якою
самостійно визначено суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 202,00 грн. (арк. справи
7-8);

- податкову декларацію з податку
на додану вартість від 09 липня 2013 року
№ за червень 2013 року, якою
самостійно визначено суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 125,00 грн. (арк. справи
9-10);

- уточнюючий розрахунок з податку
на додану вартість від 25 жовтня 2013 року
№ , яким самостійно визначено
суму податкового зобов'язання з
податку на додану вартість у розмірі
304,00 грн. (арк. справи 11-12);

- уточнюючий розрахунок з податку
на додану вартість від 25 жовтня 2013 року
№ , яким самостійно визначено
суму податкового зобов'язання з
податку на додану вартість у розмірі
309,00 грн. (арк. справи 13-14);

- податкову декларацію з податку
на додану вартість від 13 травня 2013 року
№ за квітень 2013 року, якою
самостійно визначено суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 129,00 грн. (арк. справи
15-16).

Крім того, Алчевською ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Луганській
області винесено:

- податкове повідомлення-рішення
від 05 квітня 2013 року № , яким
відповідачу збільшено суму
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість за штрафними
(фінансовими) санкціями у розмірі 170,00
грн. (арк. справи 18);

- податкове повідомлення-рішення
від 05 квітня 2013 року № , яким
відповідачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість за основним платежем у
розмірі 38892,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями у розмірі 9723,00
грн. (а.с. 19).

Зазначені податкові
повідомлення-рішення відповідачем
отримані, суми зазначені у податкових
повідомленнях - рішеннях не оскаржені,
що не заперечується відповідачем.

Відповідачем частково сплачено суму
заборгованості з податку на додану
вартість, не сплачений залишок складає
10938,87 грн., що підтверджується карткою
особового рахунку (арк. справи 21-26).

Розділом V Податкового кодексу України
врегульовані питання, пов'язані з
обчисленням та сплатою податку на
додану вартість.

У відповідності із пунктом 202.1 статті 202
Податкового кодексу України звітним
(податковим) періодом по податку на
додану вартість є один календарний
місяць, а у випадках, особливо
визначених цим Кодексом, календарний
квартал, з урахуванням таких
особливостей:

а) якщо особа реєструється як платник
податку з іншого дня, ніж перший день
календарного місяця, першим звітним
(податковим) періодом є період, який
розпочинається від дня такої
реєстрації та закінчується останнім
днем першого повного календарного
місяця;

б) якщо податкова реєстрація особи
анулюється в інший день, ніж останній
день календарного місяця, то останнім
звітним (податковим) періодом є період,
який розпочинається з першого дня
такого місяця та закінчується днем
такого анулювання.

Податкова декларація з податку на
додану вартість згідно з пунктом 203.1
статті 203 Податкового кодексу України
подається за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному місяцю, протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Платник податку у відповідності із
пунктом 203.2 статті 203 Податкового
кодексу України зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї
статті для подання податкової
декларації.

Відповідно до статті 20 Податкового
кодексу України контролюючі органи
мають право визначати у визначених цим
Кодексом випадках суми податкових та
грошових зобов'язань платників
податків (підпункт 20.1.18 пункту 20.1);
застосовувати до платників податків
передбачені законом фінансові
(штрафні) санкції (штрафи) за порушення
податкового чи іншого законодавства,
контроль за додержанням якого
покладено на контролюючі органи;
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України; стягувати суми
недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України (підпункт 20.1.19 пункту
20.1); звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини
(пункт 20.1.34 пункту 20.1).

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

На виконання вищезазначених положень
Податкового кодексу України Алчевська
ОДПІ Головного управління Міндоходів у
Луганській області відповідачу
вручено податкову вимогу від 07 серпня
2013 року № 1854-17 (арк. справи 28).

Оскільки податкова вимога від 07 серпня
2013 року № 1854-17 є чинною (доказів про
відкликання податкової вимоги суду не
надано), суд прийшов до висновку, що
органом державної податкової служби
при зверненні до адміністративного
суду з поданням про стягнення коштів за
податковим боргом дотримані вимоги
пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу
України.

Внаслідок того, що відповідач станом на
дату розгляду та вирішення позову
податкового органу про стягнення
коштів за податковим боргом у
добровільному порядку податковий борг
з податку на додану вартість у розмірі
10938,87 грн. не сплатив, вимоги
податкового органу про стягнення
коштів за податковим боргом визнаються
судом обґрунтованими, доведеними і
такими, що підлягають задоволенню
повністю.

Враховуючи вимоги частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, а також те, що позивач
відповідно до статті 5 Закону України
від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий
збір» від сплати судового збору
звільнений, судові витрати у цій справі
не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87,
94, 105, 158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1
місцезнаходження: 94201, АДРЕСА_1)
податковий борг з податку на додану
вартість у розмірі 10938,87 грн. (десять
тисяч дев'ятсот тридцять вісім гривень
сімдесят вісім копійок) на р/р 0027,
код платежу 14010100, одержувач відділення
держказначейства у м. Алчевську в
установі банку ГУДКСУ у Луганській
області, код 37907097, МФО 804013).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Згідно з частиною 3 статті 160 КАС
України постанова складена у повному
обсязі 31 березня 2014 року.

Суддя
Р.С. Твердохліб