Справа № 2а-4803/11/0170/21
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

27 січня 2014 року м. Київ
В/800/306/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Бившева Л.І., Маринчак Н.Є.,
Рибченко А.О., Усенко Є.А.,

розглянувши заяву Феодосійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Автономній Республіці
Крим (далі - Феодосійська ОДПІ) про
перегляд Верховним Судом України

ухвали Вищого адміністративного суду
України від 12.09.2013

у справі № 2а-4803/11/0170/21

за позовом прокурора Совєтського
району в інтересах держави в особі
Феодосійської ОДПІ

до сільськогосподарського закритого
акціонерного товариства «Симиренко»
(далі - Товариство)

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Совєтського району в
інтересах держави в особі Феодосійська
ОДПІ звернувся до окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим з позовом, в якому
просив стягнути з Товариства
податковий борг з орендної плати за
землю в сумі 5749,06 грн.

Постановою названого суду від 26.08.2011,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 29.02.2012, у
позові відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 12.09.2013 зазначені судові
акти попередніх інстанцій залишено без
змін.

Феодосійська ОДПІ звернулася із заявою
про перегляд Верховним Судом України
зазначеної ухвали Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить її скасувати та прийняти нове
рішення по суті спору про задоволення
позову, мотивуючи свої вимоги
неоднаковим застосуванням судом
касаційної інстанції положень статей
58, 59, 60 Податкового кодексу України
(далі - ПК), внаслідок чого ухвалено
різні за змістом судові рішення у
подібних правовідносинах.

В обґрунтування своїх доводів заявник
посилається на постанову Вищого
адміністративного суду України від
20.11.2013 у справі № 2а-8836/11/0170/13.

Розглянувши заяву про перегляд ухвали
суду касаційної інстанції та додані до
неї матеріали, колегія суддів не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України,
враховуючи таке.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

У пункті 4 постанови пленуму Вищого
адміністративного суду України від
13.12.2010 № 2 «Про судову практику
застосування статей 235- 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України» передбачено, що ухвалення
різних за змістом судових рішень
матиме місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

Як вбачається зі змісту ухвали Вищого
адміністративного суду України від
12.09.2013 у справі № 2а-4803/11/0170/12, про
перегляд якої подано заяву, у прийнятті
цього рішення касаційний суд виходив з
того, що умовою виникнення у
податкового органу права на стягнення
податкового боргу є надсилання
платникові податкової вимоги за
конкретний податковий період з
конкретної підстави, тоді як податкова
вимога на оспорювану суму податкового
боргу з орендної плати платникові не
надсилалася.

У той же час при прийнятті постанови
від 20.11.2013 у справі № 2а-8836/11/0170/13 Вищий
адміністративний суд України,
мотивуючи свій висновок про наявність
підстав для задоволення позову та
стягнення з платника податкового боргу
з орендної плати за землю, зазначив, що
за відсутності факту повного погашення
податкового боргу відсутні підстави
вважати відкликаною (недійсною)
податкову вимогу, надіслану відповідно
до Закону України «Про порядок
погашення податкових зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» ,
тоді як положеннями ПК не передбачено
направлення податкової вимоги на кожну
суму податкового боргу (у тому числі й у
разі збільшення податкового боргу). На
підставі цього суд касаційної
інстанції дійшов висновку про
виникнення у податкового органу права
на стягнення з платника податкової
заборгованості в порядку пункту 95.2
статті 95 ПК за фактом надсилання
податкової вимоги на суму боргу, який
виник до часу набрання чинності ПК та
який збільшився після вступу в силу ПК.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права в подібних
правовідносинах, а свідчать про різні
обставини справ щодо порядку
надсилання платникові податкових
вимог як підстави для виникнення у
податкового органу права на подання
позову про стягнення податкового
боргу, за наслідками оцінки яких суд
касаційної інстанції дійшов різних
правових висновків.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Відмовити Феодосійській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів в
Автономній Республіці Крим у допуску
справи № 2а-4803/11/0170/21 до провадження
Верховного Суду України

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:Л.І. Бившева Н.Є. Маринчак А.О.
Рибченко Є.А. Усенко