Справа № 2а-3683/11/1370
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року
Справа №
38400/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Галицькому районі м. Львова на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 29 березня
2011 року у справі за позовом Державної
податкової інспекції у Галицькому
районі м. Львова до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Мережа
концептуальних авторських ресторанів
«!Фест» про продовження строку
застосування адміністративного арешту
майна,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2011 року позивач - Державна
податкова інспекція у Галицькому
районі м. Львова звернулася до суду з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мережа
концептуальних авторських ресторанів
«!Фест», в якому просить продовжити
умовний адміністративний арешт майна
платника податків відповідача строком
на 365 днів.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 29 березня
2011 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено
повністю.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що позивач у порядку
визначеному п.2 ч.1. ст. 183-3 КАС України не
звертався до адміністративного суду з
поданням про підтвердження рішення про
застосування адміністративного арешту
майна платника податків №4350/10-012 від
25.03.2011 року. Доказів прийняття судом
рішення про підтвердження
обґрунтованості адміністративного
арешту позивач не надав.

Суд першої інстанції посилається на те,
що суд, згідно чинного податкового
законодавства, не може продовжувати
адміністративний арешт на підставі
рішення про його застосування, яке не
підтверджено рішенням суду у порядку
та строки, визначені ст. 183-3 КАС України.
Крім того, Податковий кодекс України
чітко визначає підстави застосування
адміністративного арешту (п.94.2 ПК
України) та строк застосування
адміністративного арешту (п.94.19 ст.94 ПК
України). Норм, які б передбачали право
суду продовжувати чи визначати строки
застосування адміністративного
арешту, Податковий кодекс не містить.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
незаконною, прийнятою з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, Державна податкова інспекція у
Галицькому районі м. Львова оскаржила
її, подавши апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 29 березня
2011 року та прийняти нове рішення, яким
повністю задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт зазначає, що в ході
проведення планової документальної
перевірки ТзОВ «Мережа концептуальних
авторських ресторанів «!Фест»
посадовими особами, що проводять
перевірку, надавались усні та письмові
вимоги про надання до перевірки
оригіналів (та завірених копій)
первинних документів, регістрів
бухгалтерського та податкового обліку,
необхідних для проведення перевірки. В
порушення законних вимог посадових
осіб органів державної податкової
служби, зафіксованих у наданих
підприємству письмових вимогах,
посадовими особами підприємства
оригінали первинних документів,
регістри бухгалтерського та
податкового обліку до перевірки не
надано, про що складено акти №15 від
03.03.2011року та №16 від 04.03.2011 року про
ненадання до перевірки оригіналів
первинних документів, які вручено
підприємству.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило а тому, суд апеляційної
інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1
ст. 197 КАС України, вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на основі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Як слідує із матеріалів справи,
Державною податковою адміністрацією у
Львівській області, з метою проведення
планової виїзної документальної
перевірки ТзОВ «Мережа концептуальних
авторських ресторанів «!Фест»,
оформлено направлення № 172 від 22.02.2011
року, з яким ознайомлений представник
відповідача Мартин Ірина Орестівна,
про що свідчить розписка про
ознайомлення від 22.02.2011 року.

Представники позивача під час
проведення перевірки вимагали надання
до перевірки оригіналів первинних
документів, регістрів бухгалтерського
та податкового обліку, проте такі
вимоги позивача не виконані, про що
працівниками позивача складено
відповідні акти про ненадання до
перевірки оригіналів первинних
документів, які вручено підприємству.

У подальшому ДПА у Львівській області
видано наказ №290 від 23.03.2011року про
проведення фактичної перевірки та
виписано направлення від 23.03.2011 року на
проведення перевірок: № 1738 за адресою:
м. Львів, вул. Карбишева, 9; №1736, за
адресою: м. Львів, вул. Федорова, 29; №1733,
за адресою: м. Львів, пл. Ринок, 14; №1734, за
адресою: м. Львів, вул. Вірменська, 20.

Крім того, 23.03.2011 року управлінням
податкового контролю юридичних осіб
ДПА у Львівській області направлено
начальнику Державної податкової
інспекції у Галицькому районі м. Львова
звернення про застосування
адміністративного арешту майна
відповідача.

Рішенням від 25.03.2011 року начальник
Державної податкової інспекції у
Галицькому районі м. Львова застосував
умовний адміністративний арешт майна
платника податків «Мережа
концептуальних авторських ресторанів
«!Фест».

Посадові особи органів державної
податкової служби, відповідно до ч. 1 ст.
13 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні»,
зобов'язані дотримуватись Конституції
і законів України, інших нормативних
актів, прав та охоронюваних законом
інтересів громадян, підприємств,
установ, організацій, забезпечувати
виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій та
повною мірою використовувати надані їм
права.

Згідно ст.21 ПК України, посадові особи
контролюючих органів зобов'язані:
дотримуватися Конституції України та
діяти виключно у відповідності з цим
Кодексом та іншими законами України,
іншими нормативними актами; не
допускати порушень прав та
охоронюваних законом інтересів
громадян, підприємств, установ,
організацій. Шкода, завдана
неправомірними діями посадових осіб
контролюючих органів, підлягає
відшкодуванню за рахунок коштів
державного бюджету, передбачених таким
контролюючим органам.

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 та п.75.1
ст.75 Податкового кодексу України,
органи державної податкової служби
мають право проводити перевірки
платників податків в порядку,
встановленому цим Кодексом, зокрема:
камеральні, документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Під час проведення перевірок органи
державної податкової служби мають
право, відповідно до п.20.1.8 ПК України,
вивчати та перевіряти первинні
документи, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку,
інші регістри, фінансову, статистичну
звітність, пов'язані з обчисленням і
сплатою податків та зборів, виконанням
вимог іншого законодавства, контроль
за дотриманням якого покладено на
органи державної податкової служби.

Відповідно до п. 94.1. ст. 94 Податкового
кодексу України (далі Кодексу)
адміністративний арешт майна платника
податків (далі - арешт майна) є
винятковим способом забезпечення
виконання платником податків його
обов'язків, визначених законом.

Згідно із п. 94.2.3. ст.94 Кодексу України
арешт майна може бути застосовано, якщо
з'ясовується одна з таких обставин,
зокрема, платник податків
відмовляється від проведення
документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення або
від допуску посадових осіб органу
державної податкової служби. Згідно із
п. 94.6. ст.94 ПК України керівник органу
державної податкової служби (його
заступник) за наявності однієї з
обставин, визначених у пункті 94.2 цієї
статті, приймає рішення про
застосування арешту майна платника
податків. Арешт коштів на рахунку
платника податків здійснюється
виключно на підставі рішення суду
шляхом звернення органу державної
податкової служби до суду.

Відповідно до п. п. 7.1. 7.3. Порядку
застосування адміністративного арешту
майна платника податків, затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України від 24.12.2010 р. № 1042
«Про затвердження Порядку
застосування адміністративного арешту
майна платника податків», арешт коштів
на рахунку платника податків
здійснюється виключно на підставі
рішення суду шляхом звернення органу
державної податкової служби до суду.
Звільнення коштів з-під арешту банк або
інша фінансова установа здійснює за
рішенням суду. Для застосування арешту
коштів на рахунку платника податків
орган державної податкової служби
подає до суду позовну заяву у порядку,
передбаченому КАС України, у день
прийняття рішення про застосування
адміністративного арешту майна
платника податків.

Відповідно до підпункту 94.19.1. пункту
94.19. статті 94 Податкового кодексу
України припиняється адміністративний
арешт майна платника податків у зв'язку
з відсутністю протягом строку,
зазначеного у пункті 94.10, рішення суду
про визнання арешту обґрунтованим.

Системний аналіз положень підпунктів
20.1.4 та 20.1.5 пункту 20.1 статті 20, статті 94
Податкового кодексу України та Порядку
№1042, свідчить про те, що арешт коштів на
рахунку платника податків є особливим
видом адміністративного арешту майна
платника податків, який може бути
застосований винятково судом та лише
за наявності рішення суду про
обґрунтованість адміністративного
арешту майна цього платника податків.

З системного аналізу вищенаведених
норм податкового кодексу України суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку, що позивач після винесення
рішення про застосування умовного
адміністративного арешту майна ТзОВ
«Мережа концептуальних авторських
ресторанів «!Фест», відповідно до п.94.10
ст.94 ПК України повинен був протягом 96
годин звернутися до суду з позовом для
перевірки його обґрунтованості, чого
позивач не зробив, чим порушив вимоги
зазначеної вище статті Податкового
кодексу України. Крім того, Податковий
кодекс України чітко визначає підстави
застосування адміністративного арешту
(п.94.2 ПК України) та строк застосування
адміністративного арешту (п.94.19 ст.94 ПК
України). Норм, які б передбачали право
суду продовжувати чи визначати строки
застосування адміністративного
арешту, Податковий кодекс не містить.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, а доводи апелянта на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197,
ст.ст. 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Галицькому
районі м. Львова залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 29
березня 2011 року у справі №2а-3683/11/1370 за
позовом Державної податкової
інспекції у Галицькому районі м. Львова
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мережа
концептуальних авторських ресторанів
«!Фест» про продовження строку
застосування адміністративного арешту
майна - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник