Справа № К/9991/485/11-С
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/485/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Заїки М.М.,

суддів
Загороднього А.Ф.,

Штульман І.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 16.11.2010 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.12.2010 у
справі за позовом ОСОБА_2 до
Міністерства економіки України про
визнання протиправним та скасування
наказу, зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

У жовтні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Міністерства
економіки України про визнання
протиправним та скасування наказу,
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
16.11.2010, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.12.2010 у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 16.11.2010 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.12.2010
скасувати, як такі, що не відповідають
нормам чинного законодавства, та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач працював в
Міністерстві економіки України з
19.11.2008, а з 01.12.2008 на посаді директора
департаменту персоналу. 02.08.2010 позивач
отримав попередження про можливе
наступне вивільнення з посади
директора департаменту персоналу за п.1
ст.40 КЗпП України, про що він
ознайомився під особистий підпис та
пропозицією про переведення на посаду
провідного спеціаліста відділу
економіки аграрного сектору
департаменту розвитку секторів
економіки з якою позивач не погодився,
про що також зазначив на даному
попередженні.

Відповідно до протоколу № 9 засідання
Профспілкового комітету Міністерства
економіки України від 13.09.2010
профспілковим комітетом надано
попередню згоду щодо розірвання
трудового договору зі ОСОБА_2

Наказом Міністерства економіки
України від 13.09.2010 № 1655-к ОСОБА_2
звільнено з посади директора
департаменту персоналу у зв'язку із
зміною складу посад відповідно до п.1
ст.40 КЗпП України з 04.10.2010.

Відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу
законів про працю України, трудовий
договір, укладений на невизначений
строк, а також строковий трудовий
договір до закінчення строку його
чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом, зокрема, у випадку змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Звільнення з підставі, зазначених у
пунктах 1, 2, 6 цієї статті, допускається,
якщо неможливо перевести працівника,
за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з частиною 3 статті 49-2 Кодексу
законів про працю України, одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці власник або уповноважений ним
орган пропонує працівникові іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації. При відсутності
роботи за відповідною професією чи
спеціальністю, а також у разі відмови
працівника від переведення на іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації працівник, за
своїм розсудом, звертається за
допомогою до державної служби
зайнятості або працевлаштовується
самостійно. Водночас власник або
уповноважений ним орган доводить до
відома державної служби зайнятості про
наступне вивільнення працівника із
зазначенням його професії,
спеціальності, кваліфікації та розміру
оплати праці.

Відповідно до статті 42 Кодексу законів
про працю України, при скороченні
чисельності чи штату працівників у
зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці переважне право на
залишення на роботі надається
працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці.

Відповідно до частини 1 статті 43
Кодексу законів про працю України
розірвання трудового договору з
підстав, передбачених пунктами 1 (крім
випадку ліквідації підприємства,
установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40
пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу,
може бути проведено лише за
попередньою згодою виборного органу
(профспілкового представника)
первинної профспілкової організації,
членом якої є працівник.

Оскільки, відповідачем при звільненні
позивача був дотриманий встановлений
порядок вивільнення працівника
передбачений Кодексом законів про
працю України, та враховуючи те, що
профспілковим комітетом надано
попередню згоду щодо розірвання
трудового договору зі ОСОБА_2, то суди
попередніх інстанцій дійшли вірного
висновку щодо відмови в задоволенні
позову.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню. Із урахуванням наведених
обставин постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
16.11.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22.12.2010 необхідно залишити без змін,
оскільки вони є законними і
обґрунтованими та постановлені з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
16.11.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22.12.2010 у справі за позовом ОСОБА_2 до
Міністерства економіки України про
визнання протиправним та скасування
наказу, зобов'язання вчинити певні дії -
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.М. Заїка

Судді
А.Ф. Загородній

І.В.
Штульман