Справа № 826/20284/13-а
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Огурцова О.П., суддів
Аблова Є.В., Арсірія Р.О. розглянувши в
порядку письмового провадження
адміністративну справу
за позовомАдміністрації Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України до Державної
фінансової інспекції
Українипровизнання дій незаконними,
визнання незаконними та скасування
скасування пункту 4 акту ревізії №
06-21/74, пункту 7 висновку на заперечення
до акта № 06-21/74 від 25.09.2013 та
попередження про неналежне виконання
бюджетного законодавства №06-14/1703 від
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Адміністрація Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України звернулась до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Державної
фінансової інспекції України про
визнання незаконним та скасування
Попередження про неналежне виконання
бюджетного законодавства від 03 грудня
2013 року №06-14/1703 з вимогою про усунення
У судовому засіданні 09.01.2014 позивачем
подано доповнення до
адміністративного позову в якому
викладено позовні вимоги в наступній
редакції: "1. Визнати незаконними дії
Державної фінансової інспекції
України; 2. Визнати незаконним та
скасувати пункт 4 акта ревізії від
25.09.2013 № 06-21/74 та пункт 7 Висновку на
заперечення до акта від 25.09.2013 № 06-21/74
ревізії фінансово-господарської
діяльності Адміністрації Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України за період з 01.09.2010 по
31.03.2013 року; 3. Визнати незаконним та
скасувати Попередження про неналежне
виконання бюджетного законодавства
від 03.12.2013 № 06-14/1703 з вимогою про
усунення порушень. 4. Витребувати у
Державної фінансової інспекції
України копії для долучення до
матеріалів справи, оригінали для
ознайомлення наступних документів:
Акт від 25.09.2013 № 06-21/74 ревізії
фінансово-господарської діяльності
Адміністрації Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України за період з 01.09.2010 по
31.03.2013 року; висновок на заперечення до
акта від 25.09.2013 № 06-21/74 ревізії
фінансово господарської діяльності
Адміністрації Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України за період з 01.09.2010 по
31.03.2013 року; 5. Стягнути з
Державної фінансової інспекції
України на користь Адміністрації
Держспецзв'язку суму відшкодування
витрат по оплаті судового збору у
розмірі 73,08 грн." Зазначені уточнення
прийняті судом.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
предметом виконання договору
№ 09/01/03-167т/2013 від 07.11.2012 була
поставка та встановлення комплексів
спеціального телекомунікаційного
обладнання для розгортання
телекомунікаційної мережі
спеціального призначення на
магістральних та регіональних вузлах,
що передбачено напрямами використання
бюджетних коштів за КПКВК 6641020 і в
повному обсязі відповідає завданням
бюджетної програми, визначеним в межах
повноважень головним розпорядником
бюджетних коштів для досягнення мети.
Також позивач зазначив про те, що
розробка проектної документації на
прокладку оптико - волоконних ліній за
договором № 9977/1/12.22/ПР від
31.01.2013 була здійснена в межах виділеної
суми (220 млн. грн.) за рахунок статей
калькуляцій шляхом шляхом скорочення
накладних витрат виконавця за
договором № 09/01/03-167т/2013 від 07.11.2012.
Представники позивача у судових
засіданнях підтримали позовні вимоги
та просив суд задовольнити позов.
Відповідач проти позовних вимог
заперечив, у судовому засіданні 04.02.2014
надав письмові заперечення, у яких
просив відмовити у задоволенні
адміністративного позову повністю.
Свої заперечення на адміністративний
позов відповідач обґрунтовує тим, що в
ході проведення ревізії встановлено,
що у 2012 році видатки за КПКВ 6641020 КЕКВ
"Матеріали, інвентар, будівництво,
капітальний ремонт та заходи
спеціального призначення, що мають
загальнодержавне значення" у загальній
сумі 243,96 тис. грн. визначені у паспорті
бюджетної програми, як придбання та
встановлення спеціального обладнання
для розгортання телекомунікаційної
мережі спеціального призначення,
спрямовано позивачем не за напрямом
використання бюджетних коштів, чим
порушено норми частини першої статті 23
Бюджетного кодексу України, що
відповідно до частини першої статті 119
Бюджетного кодексу України є
нецільовим використанням бюджетних
коштів та порушенням бюджетного
законодавства відповідно до пункту 24
частини першої статті 116 Бюджетного
кодексу України. Також відповідач
зазначив про те, що укладені позивачем
договори та результати їх виконання
повинні бути ідентичними тим завданням
та призначенням, які були вказані у
паспорті бюджетної програми - як
придбання та встановлення
спеціального обладнання для
розгортання телекомунікаційної мережі
спеціального призначення, будь - яких
умов або ж вимог використання
бюджетних призначень для закупівлі
послуг з проектування об'єкта:
"Створення виділеної ТМСП".
У судових засіданнях представник
відповідача заперечив проти позовних
вимог та просив суд відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.
У судовому засіданні 26.02.2014
представники сторін не заперечували
проти розгляду справи в порядку
письмового провадження та подали
заяву, в якій просили здійснити розгляд
справи в порядку письмового
провадження, за відсутності
представників сторін.
Відповідно до частини четвертої статті
122 Кодексу адміністративного
судочинства України особа, яка бере
участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
З урахуванням наведеного суд,
заслухавши у судовому засіданні
представників позивача та відповідача
ухвалив продовжити розгляд справи у
письмовому провадженні.
Підчас судового розгляду справи,
колегія суддів,
В С Т А Н О В И Л А:
В період з 25.06.2013 по 18.09.2013 Державною
фінансовою інспекцією України
проведено ревізію фінансово -
господарської діяльності
Адміністрації Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України за період з 01.09.2010
За результатами ревізії складено акт №
06-21/74 від 25.09.2013 в пункті 4 якого зокрема,
встановлено наступне: "Відповідно до
платіжних доручень та виписок з
рахунку з урахуванням КЕКВ 1150 (2260) за
2012-2013 рік Адміністрацією перераховано
авансові кошти (100%) на рахунок ДП "УСС"
за придбання та встановлення
обладнання по № 09/01/03-167т/2012
вартістю 220 000 тис. гривень.
Видатки за КПКВК 6641020 КЕКВ 1150 (2260)
придбання та монтаж засобів зв'язку
спеціального призначення включені до
витягів з переліку кодів бюджетної
класифікації видатків, за якими
здійснюються видатки без подання
підтвердних документів Адміністрації
на 2012 рік і 2013 рік (від 11.01.2013 № 14/01-7дск).
Відповідно до акта здачі-приймання
обладнання по договору № 09/01/03-167т/2012 ДП
"УСС" передано, а Адміністрацією
прийнято встановлене обладнання
вартістю 220 000 тис. грн., що
підтверджується звітом ДП "УСС" про
Відповідно до п. 4 додатку № 4 до звіту
про фактичні витрати кошти у сумі
243,96 тис. грн. оплачено за послуги з
проектування по об'єкту "Створення
виділеної ТМСП" (проектування по даному
об'єкту виконувалось по договору
№ 9977/807710-131-131).
Додатком до звіту про фактичні витрати,
є договір від 31.01.2013 №
9977/1/12.22/13/ПР (далі - Договір №
9977/1/12.22/13/ПР) укладеного між ПАТ
"Діпрозв'язок" і ДП "УСС", відповідно до
якого виконувались послуги з
проектування по об'єкту: "Створення
виділеної ТМСП" в частині прокладання
волоконно-оптичного кабелю між вузлами
зв'язку ТМСП та ПАТ "Укртелеком" в 23
Документів щодо приймання-передачі
проектної документації по об'єкту:
"Створення виділеної ТМСП" в частині
прокладання волоконно-оптичного
кабелю між вузлами зв'язку ТМСП та ПАТ
"Укртелеком" в 23 містах України від ДП
"УСС" до Адміністрації під час ревізії
У ході ревізії Держфінінспекцією
України проведено зустрічну звірку у
виконавця робіт ДП "УСС", яким надано
для зустрічної звірки договір №
9977/1/12.22/13/ПР на виконання послуг з
проектування по об'єкту: "Створення
виділеної ТМСП" в частині прокладання
волоконно-оптичного кабелю між вузлами
зв'язку ТМСП та ПАТ "Укртелеком" в 23
містах України (проектної
документації, крім тому 1 Загальна
пояснювальна записка до зустрічної
звірки не надано). Згідно
оборотно-сальдової відомості по
рахунку 631 ДП"УСС" по Договору №
9977/1/12.22/13/ПР з контрагентом ПрАТ
"Діпрозв'язок" обороти коштів за період
з 01.12.2012 по 09.09.2013 по дебету складають 243
960 грн., по кредиту 243 960 грн.,
заборгованість відсутня.
Таким чином, поточні видатки за послуги
з проектування по об'єкту "Створення
виділеної ТМСП" на суму 243 960 грн.
Адміністрацією проведено за рахунок
асигнувань, передбачених на видатки за
КЕКВ 1150 (2260) "Придбання та монтаж
засобів зв'язку спеціального
призначення" та не за напрямом
використання бюджетних коштів,
визначеним у паспорті бюджетної
програми (придбання та встановлення
спеціального обладнання для
розгортання ТМСП), чим порушено вимоги
ч. 1 ст. 23, п. 24 ч. 1 ст. 116, абз. 2 ч. 1 ст. 119
Бюджетного кодексу України. Зазначене
порушення призвело до нецільового
використання бюджетних коштів на
відповідну суму 243 960 гривень."
Адміністрація Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України не погоджуючись з
висновками викладеними в акті ревізії
№ 06-21/74 від 25.09.2013, зокрема, в частині
щодо порушення частини першої статті 23,
пункту 24 частини першої статті 116,
абзацу 2 частини першої статті 119
Бюджетного кодексу України та
встановлення факту нецільового
використання бюджетних коштів на суму
243 960,00 грн. подало до Державної
фінансової інспекції України
заперечення за результатами розгляду
яких складено висновок на заперечення
до акта № 06-21/74 від 25.09.2013 відповідно до
пункту 7 якого заперечення на акт в
зазначеній частині не прийняті.
03.12.2013 Державною фінансовою інспекцією
України застосовано Адміністрації
Державної служби спеціального зв'язку
та захисту інформації України
попередження про неналежне виконання
бюджетного законодавства № 06-14/1703 в
якому викладено вимоги в строк до 30
календарних днів з моменту
застосування цього попередження
усунути порушення бюджетного
законодавства, а саме, нецільове
використання бюджетних коштів у
загальній сумі 243,96 тис. грн. за КПКВ 6641020
КЕКВ 1150 "Матеріали, інвентар,
будівництво, капітальний ремонт та
заходи спеціального призначення, що
мають загальнодержавне значення" та
повідомити про стан порушення
бюджетного законодавства Державну
фінансову інспекцію України у строк до
25.12.2013 та надати докази усунення
зазначеного порушення, а саме, належним
чином засвідчені копії відповідних
первинних, розпорядчих та інших
Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд вважає позов таким, що
підлягає частковому задоволенню з
Відповідно до частин першої та другої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
Пунктом 8 частини першої статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України, встановлено, що позивач -
особа, на захист прав, свобод та
інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.
Частиною першою статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, встановлено, що кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Таким чином до адміністративного суду
вправі звернутися кожна особа, яка
вважає, що її право чи охоронюваний
законом інтерес порушено чи
оспорюється, водночас відповідно до
зазначених норм право особи на
звернення до адміністративного суду
обумовлено суб'єктивним уявленням
особи про те, що її право чи законний
інтерес потребує захисту, однак
обов'язковою умовою здійснення такого
захисту судом є наявність відповідного
порушення права або законного інтересу
на момент звернення до суду.

При цьому неодмінною ознакою порушення
права особи є зміна стану її
суб'єктивних прав та обов'язків, тобто
припинення чи неможливість реалізації
її права та/або виникнення додаткового
обов'язку.

Отже, рішення, дія чи бездіяльність
суб'єкта владних повноважень є такими,
що порушують права і свободи особи в
тому разі, якщо, по-перше, такі рішення,
дія чи бездіяльність прийняті владним
суб'єктом поза межами визначеної
законом компетенції, а по-друге,
оспорюванні рішення, дія чи
бездіяльність є юридично значимими,
тобто такими, що мають безпосередній
вплив на суб'єктивні права та обов'язки
особи шляхом позбавлення можливості
реалізувати належне цій особі право
або шляхом покладення на цю особу
будь-якого обов'язку.

Відповідно до пункту 3 Порядку
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 550 від 20.04.2006 акт
ревізії - документ, який складається
особами, що проводили ревізію, фіксує
факт її проведення та результати.
Заперечення, зауваження до акта
ревізії (за їх наявності) та висновки на
них є невід'ємною частиною акта.

Таким чином акт ревізії, як і висновки
на заперечення, які є невід'ємною його
частиною, є лише носіями доказової
інформації та не містять волевиявлення
суб'єкта владних повноважень щодо
виявлених фактів правопорушень, з
огляду на що, не створюють жодних
правових наслідків для суб'єкта
господарювання та не змінюють стану
його суб'єктивних прав, оскільки самі
по собі не породжують настання
будь-яких юридичних наслідків та не
впливають на права та обов'язки
суб'єкта господарювання.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 10.10.2012 у справі № К/9991/30241/12.

Діяльність працівників контролюючого
органу з проведення ревізії та
складання за її результатами
відповідного акту є лише службовою
діяльністю таких осіб на виконання
своїх посадових обов'язків із збирання
доказової інформації щодо дотримання
суб'єктом ревізії вимог чинного
законодавства, з огляду на що, не
створюють жодних правових наслідків
для суб'єкта господарювання та не
змінює стану його суб'єктивних прав,
оскільки сама по собі не породжує
настання будь-яких юридичних наслідків
та не впливає на права та обов'язки
суб'єкта господарювання.

З огляду на викладене суд дійшов
висновку про те, що оскільки акт
ревізії, як і висновки на заперечення,
які є невід'ємною його частиною, та дії
відповідача з проведення ревізії та
складання за її результатами
відповідного акту самі по собі не
породжують для позивача настання
будь-яких юридичних наслідків та не
впливають його на права та обов'язки, то
не виникає і передумови для здійснення
захисту права або законного інтересу,
шляхом визнання таких дій протиправним
та визнання незаконним та скасування в
частині акта ревізії та висновку на
заперечення, а отже позовні вимоги в
частині щодо визнання незаконним дій
відповідача та визнання незаконними
незаконним та скасувати пункт 4 акта
ревізії № 06-21/74 від 25.09.2013 та пункту 7
Висновку на заперечення до зазначеного
акта є необґрунтованими та не
підлягають задоволенню.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі
Верховного суду України від 10.09.2013 у
справі №21-237а13.

Відповідно до абзаців, першого,
другого, третього та четвертого пункту
1 розділу І Правил складання паспортів
бюджетних програм та звітів про їх
виконання затверджених наказом
Міністерства фінансів України № 1098 від
29.12.2008 та зареєстрованих в Міністерстві
юстиції України 21.01.2003 за № 47/7368
паспорт бюджетної програми - документ,
що визначає мету, завдання, напрями
використання бюджетних коштів,
відповідальних виконавців,
результативні показники та інші
характеристики бюджетної програми
відповідно до бюджетного призначення,
встановленого законом про Державний
бюджет України (рішенням про місцевий
бюджет). Мета бюджетної програми
відображає цілі, яких необхідно
досягти при виконанні бюджетної
програми у середньостроковому періоді,
відповідає пріоритетам державної
політики у відповідній сфері,
визначеним нормативно-правовими
актами, та сприяє реалізації плану
діяльності головного розпорядника
бюджетних коштів на плановий та
наступні за плановим два бюджетні
періоди. Мета повинна бути чіткою,
реальною та досяжною. Завдання
бюджетної програми відображають
основні етапи і шляхи виконання
бюджетної програми протягом
бюджетного періоду та спрямовані на
досягнення її мети. Завдання мають бути
чітко сформульованими, конкретними та
їх виконання може бути перевірено за
допомогою результативних показників
бюджетної програми. Напрями
використання бюджетних коштів - дії
(заходи), що спрямовуються на
досягнення мети та забезпечують
виконання завдань в межах коштів,
передбачених на виконання бюджетної
програми.

Таким чином, напрям використання
бюджетних коштів визначається
виходячи з встановленого завдання
бюджетної програми для забезпечення
реалізації її мети, при цьому
нормативних вимог до деталізації
напряму використання бюджетних коштів
не встановлено.

Абзацом п'ятим пункту 1 розділу І Правил
складання паспортів бюджетних програм
та звітів про їх виконання
затверджених наказом Міністерства
фінансів України № 1098 від 29.12.2008 та
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 21.01.2003 за № 47/7368 встановлено, що
результативні показники бюджетної
програми використовуються для оцінки
ефективності бюджетної програми і
включають кількісні та якісні
показники, які визначають результат
виконання бюджетної програми,
характеризують хід її реалізації,
ступінь досягнення поставленої мети та
виконання завдань бюджетної програми.
Такі показники повинні
підтверджуватися офіційною державною
статистичною, фінансовою та іншою
звітністю, даними бухгалтерського,
статистичного та
внутрішньогосподарського
(управлінського) обліку.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІ
зазначених Правил при розробці
переліку результативних показників за
кожною бюджетною програмою головні
розпорядники мають дотримуватись
Загальних вимог до визначення
результативних показників бюджетної
програми, затверджених наказом
Міністерства фінансів України від
10.12.2010 N 1536, зареєстрованих у
Міністерстві юстиції України 27.12.2010 за N
1353/18648, та можуть використовувати
примірний перелік результативних
показників, визначений Міністерством
фінансів України.

Пунктом 8 Загальних вимог до визначення
результативних показників бюджетної
програми, затверджених наказом
Міністерства фінансів України № 1536 від
10.12.2010 та зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 27.12.2010 за
№ 1353/18648 встановлено, що кількість
результативних показників
обумовлюється специфікою бюджетної
програми та має задовольнити потреби
аналізу виконання бюджетної програми,
тобто головні розпорядники
застосовують ті результативні
показники, які найкраще характеризують
ступінь досягнення поставленої мети та
виконання завдань бюджетної програми.

Згідно з пунктом 5 зазначених Загальних
вимог результативні показники мають,
зокрема, підтверджуватись офіційною
державною статистичною, фінансовою та
іншою звітністю, даними
бухгалтерського, статистичного та
внутрішньогосподарського
(управлінського) обліку, що є джерелами
інформації для визначення
результативних показників.

Пунктом 4.7 розділу IV Інструкції з
підготовки бюджетних запитів
затвердженої наказом Міністерства
фінансів України № 687 від 06.06.2012 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 26.06.2012 за № 1057/21369 встановлено,
що при визначені напрямів
використання бюджетних коштів та
розподілі видатків за кодами
економічної класифікації видатків
бюджету необхідно враховувати, що
економічна класифікація видатків
бюджету впорядковує витрати за
економічними характеристиками
операцій, а напрями використання
бюджетних коштів передбачають
конкретні дії (заходи), спрямовані на
досягнення певного результату, і
можуть містити декілька таких
операцій.

Таким чином, між складовими частинами
паспорту бюджетної програми має бути
встановлено логічний зв'язок, тобто
завдання бюджетної програми
деталізують мету, а напрями
використання бюджетних коштів
визначають обсяг фінансових ресурсів,
який необхідний для реалізації
завдання. При цьому головний
розпорядник бюджетних коштів при
визначені напрямів використання
бюджетних коштів має враховувати, що
напрями використання бюджетних коштів
передбачають конкретні дії (заходи),
спрямовані на досягнення певного
результату, і можуть містити декілька
операцій або кодів економічної
класифікації видатків.

Отже, головний розпорядник бюджетних
коштів при складанні паспорту
бюджетної програми самостійно
визначає напрями використання
бюджетних коштів в межах затверджених
обсягів кошторисних призначень,
враховуючи, що такий напрям
характеризує обсяг фінансових
ресурсів, які необхідні для реалізації
завдання бюджетної програми.

Між позивачем та Державним
підприємством «Українські спеціальні
системи» було укладено договір №
09/01/03-167т/2012 від 07.11.2012 на поставку та
встановлення обладнання на загальну
суму 220,0 млн. грн., джерело фінансування
-КПКВК 6641020 КЕКВ 1150.

Паспортом бюджетної програми КПКВК
6641020 на 2012 рік (у редакції наказу
Адміністрації Держспецзв'язку та
Міністерства фінансів України №
107/дск/1183/дск від 09.11.2012 № 107/дск/1183/дск)
передбачено відповідний напрям
використання коштів: «придбання та
встановлення обладнання спеціального
призначення для розгортання ТМСП».

Пунктом 1.1 договору № 09/01/03-167т/2012 від
07.11.2012 встановлено, що Державне
підприємство «Українські спеціальні
системи» бере на себе зобов'язання щодо
поставки та встановлення комплексів
телекомунікаційного обладнання
спеціального призначення.
Встановлення обладнання здійснюється
у відповідності до технічних вимог,
зазначених у додатку 1 до Договору, та
передбачає проведення монтажних і
пусконалагоджувальних робіт,
тестування.

Згідно з пунктом 1.2 зазначеного
договору перелік, вартість, складові
обладнання і робіт, що належать до
придбання, постачання, встановлення та
здачі визначаються Зведеною
специфікацією обладнання та
Калькуляцією кошторисної вартості, які
розроблені Виконавцем на підставі
вихідних даних на постачання основного
технологічного обладнання (додаток 5 до
Договору).

З наявних в матеріалах справи
документів вбачається, що для
установки та підключення обладнання
від мереж ВАТ «Укртелеком» до
підрозділів позивача необхідно було
прокласти оптико-волоконні лінії,
оскільки існуючі лінії не могли
забезпечити необхідну пропускну
здатність ресурсу.

Відповідно до вимог ВБН В.2.2-45-1-2004
«Проектування телекомунікацій.
Лінійно-кабельні споруди» виконання
зазначених робіт вимагає розробки
відповідної проектної документації.

В рамках проекту створення ТМСП на
підставі трьохстороннього договору
№ 9977/807710-131-13 від 07.06.2012 між
проектною організацією, ВАТ
«Укртелеком» та позивачем ВАТ
«Укртелеком» було розроблено проектну
документацією на прокладку
оптико-волоконних ліній в 3 обласних
центрах (Запоріжжя, Полтава, Черкаси).

З наявних в матеріалах справи
документів вбачається, що в ході
проектування за результатами
детального аналізу було встановлено,
що існуючих оптико-волоконних ліній не
достатньо для нормального
функціонування обладнання, відповідно
всієї мережі в цілому, у зв'язку з чим
була замовлена розробка проектної
документації на прокладку
оптико-волоконних ліній по 24 містах та
укладено договір № 9977/1/12.22/13/ПР від
31.01.2013 між ДП «УСС» та ПрАТ
«Діпрозв'язок». При цьому, як
підтверджується наявними в
матеріалами справи документами та не
заперечується сторонами розробка
проектної документації здійснювалась
в межах виділеної суми (220 млн. грн.) за
рахунок статей калькуляції шляхом
скорочення накладних витрат виконавця.

Таким чином, проектування та
прокладання оптико-волоконних ліній
було невід'ємною передумовою
здійснення ДП «УСС» робіт для
виконання договору № 9977/807710-131-13 від
07.06.2012 на поставку та підключення
спеціального обладнання, у той час як
без виконання відповідних робіт
обладнання та мережа в цілому не змогла
б функціонувати, при цьому виконавцем
роботи по проектуванню проведені в
рамках робіт по поставці та установці
комплексів спеціального обладнання та
увійшли в їх собівартість.

Поставка готових комплексів
спеціального призначення, які
складаються із змонтованого,
підключеного та готового до роботи
обладнання, матеріалів, ліній зв'язку
за договором № 9977/807710-131-13 від 07.06.2012
здійснювалась за кодом 1150, який
передбачає закупівлю, утримання та
ремонт засобів та майна зв'язку
спеціального призначення, апаратури
спеціального призначення, що
використовується для потреб
спеціального призначення, будівництво,
реконструкцію та капітальний ремонт
ліній зв'язку спеціального призначення
та технічних споруд об'єктів зв'язку та
багато інше.

З огляду на викладене висновки
відповідача щодо того, що у 2012 році
позивачем поточні видатки за послуги з
проектування по об'єкту "Створення
виділеної ТМСП" на суму 243 960 грн., які
проведено за рахунок асигнувань,
передбачених на видатки за КЕКВ 1150 (2260)
"Придбання та монтаж засобів зв'язку
спеціального призначення", спрямовано
не за напрямом використання бюджетних
коштів, визначеним у паспорті
бюджетної програми є необґрунтованими
та спростовуються наявними в
матеріалах справи документами.

Крім того суд звертає увагу на те, що в
листі № 31-10040-13-10/37309 від 23.12.2013, яким
було надано відповідь на звернення
позивача про надання роз'яснення щодо
нормативних підстав деталізації
напрямі використання бюджетних коштів
у паспорті бюджетних програм та
визначення критеріїв такої
деталізації Міністерством фінансів
України зазначено про те, що окремими
напрямками використання бюджетних
коштів у паспортах бюджетних програм
мають визначатися в обов'язковому
порядку витрати на виконання завдань з
інформатизації та погашення
заборгованості за бюджетними
зобов'язаннями минулих років узятих на
облік органами Казначейства, а інші
напрямки використання бюджетних
коштів визначаються головним
розпорядником виходячи з мети
бюджетної програми та коштів,
передбачених на їх виконання.

У той же час Державна казначейська
служба України в листі № 14/01-65 від
08.01.2014, яким було надано відповідь на
звернення позивача зазначила про те, що
видатки на оплату послуг з
проектування будівництва,
реконструкції та капітального ремонту
ліній зв'язку спеціального призначення
і технічних споруд об'єктів
спеціального зв'язку мають
здійснюватись за рахунок кошторисних
призначень за КЕКВ 2260 "Видатки та
заходи спеціального призначення".

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 117 Бюджетного кодексу України за
порушення бюджетного законодавства до
учасників бюджетного процесу можуть
застосовуватися такі заходи впливу,
зокрема, попередження про неналежне
виконання бюджетного законодавства з
вимогою щодо усунення порушення
бюджетного законодавства -
застосовується в усіх випадках
виявлення порушень бюджетного
законодавства. Виявлені порушення
бюджетного законодавства мають бути
усунені в строк до 30 календарних днів

З огляду на зазначене, у відповідача
були відсутні правові підстави для
видання позивачу попередження про
неналежне виконання бюджетного
законодавства № 06-14/1703 від 03.12.2013.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного позовні
вимоги є обґрунтованими та підлягають
задоволенню в частині щодо визнання
незаконним та скасування попередження
про неналежне виконання бюджетного
законодавства № 06-14/1703 від 03.12.2013

Частинами першою та третьою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України встановлено, що якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа). Якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено. Факт сплати
позивачем судового збору у розмірі 73,08
грн. підтверджується наявним в
матеріалах справи оригіналом
квитанції № 121з22 від 20.12.2013.

З урахуванням наведеного керуючись
вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

1.Адміністративний позов -
задовольнити частково.

2.Визнати незаконним та скасувати
попередження про неналежне виконання
бюджетного законодавства № 06-14/1703 від
03.12.2013.

3.В решті позовних вимог - відмовити.

4.Присудити з Державного бюджету
України за рахунок бюджетних
асигнувань за зобов'язаннями Державної
фінансової інспекції України на
користь Адміністрації Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України понесені нею
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 24,36 грн. (двадцять чотири грн. 36
коп.).

Відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова набирає законної сили після
закінчення строку для її апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Головуючий суддя
О.П. Огурцов

Судді
Є.В. Аблов

Р.О. Арсірій