Справа № 2а-420/11 2а/705/1/12
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року
Справа № 9104/141165/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі :

головуючого судді
Святецького В.В.

суддів
Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Іршавського
районного суду Закарпатської області
від 20 червня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Білківської сільської ради
Іршавського району Закарпатської
області, ОСОБА_1, третя особа на стороні
відповідачів, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
міськрайонне управління Держкомзему в
м. Іршава та Іршавському районі
Закарпатської області, про визнання
протиправним та скасування рішення
органу місцевого самоврядування,-

В С Т А Н О В И В :

04 квітня 2011 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з адміністративним позовом, в
якому просила визнати протиправним та
скасувати рішення 13-ї сесії 5-го
скликання Білківської сільської ради
Іршавського району Закарпатської
області за № 179 від 22 серпня 2008 року.

Постановою від 20 червня 2012 року
Іршавський районний суд Закарпатської
області позов задовольнив та ухвалив:
,,Визнати протиправним та скасувати
рішення 13 сесії 5-го скликання
Білківської сільської ради
Іршавського району від 22 серпня 2008 року
за №179 в частині передачі у приватну
власність ОСОБА_1 земельної ділянки
розміром 0,2500 га для будівництва та
обслуговування індивідуального
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, розташованої в
АДРЕСА_1 та земельної ділянки розміром
0,3500 га для ведення особистого
селянського господарства,
розташованої в АДРЕСА_2

Також суд постановив стягнути
солідарно з Білківської сільської
ради, ОСОБА_1 5640 (п'ять тисяч шістсот
сорок) гривень. При цьому суд не вказав
на чию користь стягнути вказану суму.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, оскільки вважає, що
постанова прийнята внаслідок
неповного з'ясування обставин, що мають
значення для справи, недоведеністю
обставин, які суд вважає встановленими,
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову.

Оскільки особи, які беруть участь у
справі, в судове засідання не прибули,
хоча належним чином були повідомлені
про дату, час і місце судового
засідання, апеляційний суд у
відповідності до п. 2 ч.1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає можливим здійснювати розгляд
справи в порядку письмового
провадження за наявними у ній
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи та
доводи скарги, апеляційний суд вважає,
що скарга належить до задоволення
частково з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що
рішенням №179 від 22 серпня 2008 року 13
сесії 5-го скликання Білківська
сільська рада Іршавського району
передала у приватну власність ОСОБА_1
земельну ділянку розміром 0,2500 га для
будівництва та обслуговування
індивідуального житлового будинку та
господарських будівель та споруд,
розташовану в АДРЕСА_1 та земельну
ділянку розміром 0,3500 га для ведення
особистого селянського господарства,
розташовану в в АДРЕСА_2

На підставі вказаного рішення
Білківської сільської ради відповідач
ОСОБА_1 отримав державний акт серії ЯЕ
№ 468199 (виданий 30 квітня 2010 року) на
право приватної власності на земельну
ділянку площею 0,3500 га, розташовану в
АДРЕСА_2 для ведення особистого
селянського господарства, та державний
акт серії ЯЕ № 461856 (виданий 28 січня 2009
року) на право власності на земельну
ділянку площею 0,2500 га, розташовану в
АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування індивідуального
житлового будинку господарських
будівель та споруд.

Згідно державного акта серії І-ЗК №012535
на право приватної власності на землю,
виданого 12 червня 2003 року на підставі
рішення 5-ої сесії 24-го скликання
Білківської сільської ради від 14.04.2003
року №22 позивачка ОСОБА_2 є власником
земельної ділянки площею 0,50 га,
розташованої в АДРЕСА_2, наданої для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та ведення
особистого підсобного господарства.

Крім того, відповідно до рішення 2 сесії
24 скликання Білківської сільської ради
№23 від 27.09.2002 року батьку позивачки -
ОСОБА_3 15.11.2002 року був виданий
державний акт на право приватної
власності на землю серії І-ЗК № 012536,
згідно якого йому передали у приватну
власність земельну ділянку площею 0,19
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку та ведення
особистого підсобного господарства.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько
позивачки - ОСОБА_3. Після його смерті,
ОСОБА_2 належним чином прийняла
спадщину та у листопаді 2010 року уклала
угоду з ТзОВ ,,Землемір" для
виготовлення кадастрової справи
земельної ділянки, що належала батьку.
Однак, у видачі виготовлених технічних
документів було відмовлено, так як
землемірною організацією було
виявлено, що на земельну ділянку, що
належала батькові накладається
земельна ділянка, на яку видані
державні акти відповідачеві, що
позбавило позивача можливості
реалізувати своє право власності на
землю.

Крім того, у листопаді 2010 року ОСОБА_2
стало відомо, що в склад приватизованої
ОСОБА_1 земельної ділянки включена
частина землі, яка на час приватизації
вже належала позивачці на праві
власності на підставі державного акту
серії І-ЗК № 012535 на право приватної
власності на землю від 12 червня 2003 року.

Згідно проведеної
будівельно-технічної експертизи має
місце накладання земельної ділянки, що
перебуває у власності ОСОБА_1
відповідно до державних актів серії ЯЕ
№ 468199 та серії ЯЕ № 461856 на земельні
ділянки, що належать ОСОБА_2 відповідно
до державних актів серії 1-ЗК № 012535 та
серії 1-ЗК № 012536, розташованих за
адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2

В силу ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоуправління, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Конституційний Суд України в пункті 4
мотивувальної частини Рішення від 16
квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про
скасування актів органів місцевого
самоврядування) вказав, що органи
місцевого самоврядування, вирішуючи
питання місцевого значення,
представляючи спільні інтереси
територіальних громад сіл, селищ та
міст, приймають нормативні та
ненормативні акти. До нормативних
належать акти, які встановлюють,
змінюють чи припиняють норми права,
мають локальний характер, розраховані
на широке коло осіб та застосовуються
неодноразово, а ненормативні акти
передбачають конкретні приписи,
звернені до окремого суб'єкта чи
юридичної особи, застосовуються
одноразово і після реалізації
вичерпують свою дію.

В постанові від 01 жовтня 2013 року у
справі за позовом заступника прокурора
м. Ялти Автономної Республіки Крим в
інтересах республіканського комітету
Автономної Республіки Крим з охорони
навколишнього природного середовища
до Кореїзської селищної ради про
визнання незаконним та скасування
колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України зазначила: що, якщо після
оформлення відповідно до чинного
законодавства права власності на
земельну ділянку виник спір про право
цивільне, а відтак, і захищати свої
права та інтереси особи повинні у
способи, визначені у статтях 152 ЗК та 16
Цивільного кодексу України.

В силу ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Частиною першою статті 125 Земельного
кодексу України передбачено, що право
власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою та його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Земельного
кодексу України ( в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин)
право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, крім
випадків, визначених частиною другою
цієї статті.

Оскільки після оформлення позивачем та
відповідачем відповідно до чинного
законодавства державних актів на право
приватної власності на землю виник
спір про право цивільне, апеляційний
вважає, що захищати свої права та
інтереси особи повинні у способи,
визначені у статтях 152 Земельного
кодексу України та 16 Цивільного
кодексу України.

Таким чином, даний спір має
розглядатись в порядку цивільного
судочинства, що виключає можливість
його розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 157 КАС України
суд закриває провадження в справі, якщо
справу не належить розглядати за
правилами адміністративного
судочинства.

Статтею 159 КАС України визначено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

В силу ч.1 ст. 203 КАС України постанова
або ухвала суду першої інстанції
скасовується в апеляційному порядку і
позовна заява залишається без розгляду
або провадження у справі закривається
з підстав, встановлених відповідно
статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Оскільки суд першої інстанції на
порушення наведених
нормативно-правових актів розглянув
справу за правилами КАС України,
колегія суддів визнає правильним
постанову суду першої інстанції
скасувати та закрити провадження у
справі.

Керуючись ст. ст. 195, 197, п. 4 ч. 1 ст.198, ч.1
ст. 203, ст. ст. 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Іршавського районного суду
Закарпатської області від 20 червня 2012
року у справі № 2а/705/1/12 - скасувати,
провадження в справі закрити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
В.В. Святецький

Судді
О.М. Довгополов

Л.Я. Гудим