Справа № 468/2780/13-а
Суддя: Янчук С. В.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 468/2780/13-а
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2014 року Суддя Баштанського
районного суду Миколаївської області
Янчук С.В., при секретарі Медведєву Д.В.
розглянувши адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Баштанському районі Миколаївської
області про визнання протиправним та
скасування рішення начальника
управління Пенсійного фонду України в
Баштанському районі про відмову у
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах та зобов'язання
призначити пенсію,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом
до відповідача про визнання
протиправним та скасування рішення
начальника управління Пенсійного
фонду України в Баштанському районі
про відмову у призначенні пенсії за
віком на пільгових умовах та
зобов'язання призначити пенсію. На
підтвердження вимог в
адміністративному позові зазначив, що
з 03 червня 1980 року по 31 вересня 1981 року
працював машиністом аміачних
холодильних установок Баштанської
торгової бази. З 01 листопада 1981 року в
зв'язку з реорганізацією продбази в
Баштанську райспоживспілку і працював
машиністом аміачних холодильних
установок до 30 червня 1988 року. В зв'язку
з реорганізацією продбази переведений
в районну продовольчу торгівельну
базу. З 01 липня 1988 року по 31 грудня 1997
року працював машиністом аміачних
холодильних установок на вказаній
базі. З 1988 року районну продовольчу
торгівельну базу приєднано до
Баштанської райспоживспілки ,де він і
працював з 01 січня 1998 року по 13 вересня
1998 року машиністом аміачних
холодильних установок. Отже він
безперервно працював машиністом
аміачних холодильних установок з 03.06.1980
р. по 13.09.1998р., тобто 18 років 3 місяці і 10
днів. 03 грудня 2013року ним було отримано
рішення начальника УПФУ в Баштанському
районі про відмову у призначенні
пенсії за віком на пільгових умовах.
Підставою для відмови вказано те, що
пільгова довідка про роботу позивача
повний робочий день по обслуговуванню
аміачно-холодильних установок з 03.06.1980
р. по 14.09.1998р. не підтверджена
первинними бухгалтерськими
документами. В даному рішенні було
зазначено, що довідка про пільговий
характер роботи є безпідставною. Факт
безперервного перебування на посаді
машиніста можуть підтвердити свідки, а
також позивач має архівну довідку. Тому
просив, визнати рішення відповідача
незаконним, скасувати його та
призначити йому пенсії за віком на
пільгових умовах.

Позивач та його представник до суду
з'явилися, позов підтримали у повному
обсязі, просили суд задовольнити.

Представник відповідача до суду
з"явився, позовні вимоги не визнає, в
судовому засіданні пояснив, що для
підтвердження стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці
позивачу необхідно надати трудову
книжку із оформленими належним чином
записами про займану посаду, період
виконуваної роботи, виписку із наказу
про проведення атестації працівника. У
разі відсутності трудової книжки,
необхідно надати довідку із
зазначенням періоду роботи, професію,
посаду, характери виконуваних робіт,
розділ, підрозділ, пункт найменування
Списків або їх номери, первинні
документи за час виконаної роботи, на
підставі яких видано довідку. Крім
того, при обчисленні стажу роботи при
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах, в спеціальний стаж
роботи включається фактично
відпрацьований час в шкідливих і
важких умовах праці. У трудовій книжці
ОСОБА_1 відсутні записи про шкідливість
умов праці, зазначено лише що він
працював машиністом холодильних
установок. Записи про працю на аміачних
холодильних установках відсутні.
Враховуючи викладене, за відсутністю
первинних документів, що підтверджують
факт роботи позивача машиністом по
обслуговуванню аміачної холодильної
установки - просив відмовити в позові.

Дослідивши наявні у справі письмові
докази (копію посвідчення №3, видане на
ім'я ОСОБА_2; довідку про підтвердження
трудового стажу від 13.09.2013р. №141; копію
трудової книжки ОСОБА_2 серії НОМЕР_1;
копію архівної довідки від 09.09.2013р.
№Д-288-04/6, рішення УПФУ в Баштанському
районі від 21.11.2013р.; копію звіту про
наявність обладнання станом на
І.І.1983р.,1985р.; 1986р., копію трудової книжки
ОСОБА_3, ОСОБА_4, протокол №-60 від
07.07.1993р., відповідь архівного сектору
від 22.01.2014р. №1-04/7; заява про
призначення пенсії від 12.11.2013р.), суддя,
розглянувши спір між сторонами в межах
заявлених позовних вимог, вважає,
заявлені позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на
відсутність даних про зайнятість на
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці в період роботи позивача
машиністом холодильних установок,
обслуговуючим аміачно-холодильні
установки, суд оцінює критично,
оскільки, як вже зазначалося, основним
документом, що підтверджує стаж роботи
є трудова книжка. Суд вважає, що вимоги
управління ПФУ в Баштанському районі
про надання позивачем уточнюючої
довідки згідно п.20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу роботи для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№- 637 є незаконними і безпідставними,
оскільки цей Порядок, як вбачаться з
його назви та змісту, поширюється саме
на випадки відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній. Тому при
визначенні наявності у позивача
спеціального стажу, необхідного для
призначення пільгової пенсії, слід
виходити з записів, наявних у трудовій
книжці.

Більш того, хибними є посилання
відповідача на відсутність відомостей
про зайнятість позивача на роботі ,
пов'язаною з обслуговуванням
аміачно-холодильних установок,
оскільки, згідно записів у трудовій
книжки позивача, він працював з 03.06.1980
по 14.09.1998 рік на холодильних установках
Баштанської торгової бази, яка була
реорганізована в районну продовольчу
торгівельну базу, а як вбачається з
довідки про підтвердження наявного
трудового стажу, ОСОБА_1 виконував
повний робочий день по обслуговуванню
аміачно-холодильних установок.

Факт роботи позивача на посаді
машиністом аміачно-холодильних
установок в зазначений ним період з
повним робочим днем також підтвердили
в судовому засіданні свідки ОСОБА_5,
ОСОБА_3, колишні співробітники
позивача, які спільно із позивачем
працювали на вказаному підприємстві.

З урахуванням наведеного, у суду не
має підстав ставити під сумнів
достовірність та правдивість фактів,
повідомлених даними свідками, в зв'язку
з тим, що даних про їх
заінтересованість в результаті
розгляду справи встановлено не було, їх
показання об'єктивно підтверджуються і
не суперечать іншим зібраним у справі
доказам.

Відповідно до ч.2 п.4 Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці, затв.Постановою Кабінету
Міністрів України від 01.08.1992 року №-442
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Вище зазначене свідчить про те, що
обов'язок проведення атестації робочих
місць на керівників підприємств, а тому
її не проведення не може позбавити
громадян їх конституційного права на
соціальний захист щодо вирішення
питань надання пенсій за віком на
пільгових умовах відповідно до ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Відповідно до ст. 4 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (Закон №-1058) законодавство
про пенсійне забезпечення базується на
Конституції України, складається з
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, цього Закону,
закону про недержавне пенсійне
забезпечення, законів, якими
встановлюються умови пенсійного
забезпечення, відмінні від
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування та
недержавного пенсійного забезпечення,
міжнародних договорів з пенсійного
забезпечення, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, а
також інших законів та
нормативно-правових актів, прийнятих
відповідно до законів про пенсійне
забезпечення, що регулюють відносини у
сфері пенсійного забезпечення в
Україні. Частиною 2 статті 5
вищеназваного Закону встановлено, що
виключно цим Законом регулюються умови
набуття права та порядок визначення
розмірів пенсійних виплат.

Як передбачено у п. 2 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003р. 3
1058-ІУ пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
Списком № 2 виробництв. Робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Статтею 46 Конституції України
встановлено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Це
право гарантується
загальнообов*язковим соціальним
страхуванням за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
та організацій і інших джерел
соціального забезпечення.

Статтею 22 Конституції України
встановлено, що конституційні права і
свободи гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 року державою
Україна гарантується право громадян
на отримання пенсійного забезпечення.

Згідно ст.6 цього ж Закону право вибору
пенсії належить громадянам. Статтями 7,
81 передбачено, що особи мають право
звернутись до органу пенсійного
забезпечення для призначення
(перерахунку) пенсії в будь-який час
після отримання права на неї або за
місцем роботи (для працюючих осіб), або
до органів пенсійного забезпечення за
місцем проживання.

Згідно ст. 100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» особам, які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
а) особам які мають на день введення в
дію цього Закону повний стаж на
зазначених роботах, що давав право на
пенсію на пільгових умовах, пенсії в
розмірах, передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; б) особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці вік
та вік необхідний для призначення
пенсії відповідно до ст. 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому ст.ст. 13-14 цього закону,
виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Згідно ст.62 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка. Зазначеній
нормі відповідає пункт 1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№637.

Пунктом 18 зазначеного Порядку
передбачено, що за відсутності
документів про наявний стаж; роботи і
неможливості одержання їх внаслідок
ліквідації підприємства, установи,
організації або відсутності архівних
даних з інших причин, ніж ті, що
зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільний роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

У відповідності до ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
робітники, зайняті повний робочий
день на роботах зі шкідливими та
тяжкими умовами праці, - за списком №2
виробництв, робіт, професій, посад та
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць після
досягнення 55 років що мають стаж
роботи не менше 25 років, із них не менше
12.5 років на указаних роботах, мають
право на пенсію за віком на пільгових
умовах.

До п.33 ХХХІІІ розділу Списку №2,
виробництв, робіт, професій, посад і
показників на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, зайнятість в
яких повний робочий день дає право на
пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 16 січня 2003р. №36
включені посади машиніст холодильних
установок, обслуговуючий
аміачно-холодильні установки.

При таких обставинах суд вважає, що
при розгляді даної справи доведено, що
позивач має 55 років, загальний
трудовий стаж більше 25 років, більше
12.6 років із шкідливими і важкими
умовами праці, а тому рішення
начальника Управління пенсійного
фонду України в Баштанському районі
від 21.11.2013 року, який посилаючись на
Закон відмовив призначенні позивачу
пенсії на пільгових умовах є не
законними та підлягають скасуванню.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.ст.104-106, ст. ст.158-164,167,171-2,186
КАС України, Закону України "Про
пенсійне забезпечення " суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення начальника управління
Пенсійного фонду України в
Баштанському районі від 21 листопада 2013
року про відмову у призначенні пенсії
за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Баштанському районі
Миколаївської області призначити
пенсію ОСОБА_1 за віком на пільгових
умовах відповідно до п."б" ст.13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до вимог ч.3 ст.160 КАС України
повний текст постанови буде складено 31
березня 2014 року.

Постанова може бути оскаржена до
Апеляційного адміністративного суду в
апеляційному порядку через
Баштанський районний суд, шляхом
подачі в десятиденний строк з дня
проголошення постанови, або протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови в порядку ч. 2 ст. 186 КАС
України.

СУДДЯ: