Справа № 2а-5261/10/2570
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-5261/10/2570
Головуючий у 1-й інстанції: Скалозуб
Суддя-доповідач: Собків
У Х В А Л А

Іменем України

04 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Ключковича В.Ю., Петрика І.Й.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
інспекції з контролю за цінами в
Чернігівській області (на даний час -
Сектор у Чернігівській області
Державної інспекції України з контролю
за цінами) на постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від 07
квітня 2011 року у справі за
адміністративним позовом Державної
інспекції з контролю за цінами в
Чернігівській області (на даний час -
Сектор у Чернігівській області
Державної інспекції України з контролю
за цінами) до Відкритого акціонерного
товариства "Новгород-Сіверське АТП-17443"
про стягнення необгрунтованої суми
виручки та штафу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Державна інспекція з контролю
за цінами в Чернігівській області (на
даний час - Сектор у Чернігівській
області Державної інспекції України з
контролю за цінами) звернувся до
Чернігівського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Відкритого акціонерного товариства
"Новгород-Сіверське АТП-17443", в якому
просив стягнути з відповідача в дохід
Державного бюджету необґрунтовану
одержану ним виручку у зв'язку з із
завищенням затверджених тарифів на
приміські та міжміські перевезення за
період з 01.05.2009 р. по 01.05.2010 р. в розмірі 7
665,54 грн. та штраф в сумі 15 331,08 грн.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 07 квітня 2011
року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким задовольнити його позов в
повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
13.05.2010 року державною інспекцією з
контролю за цінами в Чернігівській
області (на даний час - Сектор у
Чернігівській області Державної
інспекції України з контролю за цінами)
було проведено перевірку Відкритого
акціонерного товариства
«Новгород-Сіверське АТП-17443» з питань
дотримання державної дисципліни цін,
про що складено акт перевірки №007121 від
13.05.2010 року.

Під час перевірки було встановлено, що
відповідачем у період з 01.05.2009 року по
01.05.2010 року завищено вартість проїзду
за рахунок страхового збору, не
перерахованого страховій компанії, що
призвело до завищення встановлених та
затверджених для підприємства тарифів
на приміські та міжміські перевезення,
що визначено позивачем як
необґрунтовано отриману виручку в сумі
7665,54 грн.

За результатом перевірки позивачем
було складено акт № 007121 від 13.05.08р. на
підставі якого винесено рішення про
застосування економічних санкцій № 100
від 19.05.2010 року, яким вирішено вилучити
з ТОВ «Новгород-Сіверське АТП-17443» до
Державного бюджету необґрунтовано
одержану виручку в розмірі 7 665,54 грн. та
стягнути штраф у двократному розмірі
необґрунтовано одержаної виручки в
сумі 15 331,08 грн.

З цих підстав, позивач звернувся до
суду з даним позовом, в якому просить
стягнути з відповідача на користь
Державного бюджету суму
необґрунтовано одержаної ним виручки в
розмірі 7 665,54 грн. та штраф в сумі
15 331,08 грн.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
а наступне.

Основні принципи встановлення і
застосування цін і тарифів та
організація контролю за їх дотриманням
на території республіки закріплені в
Законі України "Про ціни і
ціноутворення" від 3 грудня 1990 року №
507-XII (в редакції Закону, що діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин) (Закон втратив чинність
згідно із Законом України від 21 червня
2012 року N 5007-VI).

Відповідно до статті 8 вказаного Закону
(в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
державне регулювання цін і тарифів
здійснюється шляхом встановлення
державних фіксованих цін (тарифів) та
граничних рівнів цін (тарифів) або
граничних відхилень від державних
фіксованих цін і тарифів.

Положенням частини 2 статті 13 Закону
України «Про ціни і ціноутворення» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), передбачено, що
контроль за додержанням державної
дисципліни цін здійснюється органами,
на які ці функції покладено Урядом
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
затверджено Положення "Питання
державної інспекції з контролю за
цінами" від 13 грудня 2000 р. № 1819, за яким
такі функції покладено на Державну
інспекцію з контролю за цінами (на
даний час - Державна інспекція України
з контролю за цінами).

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону
України «Про ціни і ціноутворення» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), вся
необгрунтовано одержана
підприємством, організацією сума
виручки в результаті порушення
державної дисципліни цін та діючого
порядку визначення вартості
будівництва, що здійснюється із
залученням коштів Державного бюджету
України, бюджету Автономної Республіки
Крим, місцевих бюджетів, а також коштів
державних підприємств, установ та
організацій підлягає вилученню в доход
відповідного бюджету залежно від
підпорядкованості підприємства,
організації. Крім того, в позабюджетні
фонди місцевих Рад стягується штраф у
двократному розмірі необгрунтовано
одержаної суми виручки. Вказані суми
списуються з рахунків підприємств і
організацій в банківських установах за
рішенням суду.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції послався на наявність
відповідного судового рішення, яким
визнано протиправним та скасовано
рішення Державної інспекції з контролю
за цінами в Чернігівській області № 100
від 19.05.2010 року про застосування
економічних санкцій, що на думку суду є
підставою для задоволення вимог даного
позву.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

З наявних в справі доказів вбачається,
що постановою Чернігівського
окружного адміністративного суду від 14
липня 2010 року у справі № 2а-2972/10/2570,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 23 лютого 2011 року, задоволено
частково позов Відкритого
акціонерного товариства
«Новгород-Сіверське АТП-17443» до
Державної інспекції з контролю за
цінами в Чернігівській області про
визнання протиправними дій, визнання
протиправним і скасування рішення про
застосування економічних санкцій.
Даним судовим рішенням визнано
протиправним та скасовано рішення
Державної інспекції з контролю за
цінами в Чернігівській області № 100 від
19.05.2010 року про застосування
економічних санкцій.

Право доступу до судових рішень
забезпечується офіційним
оприлюдненням судових рішень на
офіційному веб-порталі судової влади
України в порядку, встановленому
Законом України «Про доступ до судових
рішень» та Постановою Кабінету
Міністрів України від 25 травня 2006 року
№ 740 «Про затвердження Порядку ведення
Єдиного державного реєстру судових
рішень».

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про доступ до судових рішень», кожен
має право на доступ до судових рішень у
порядку, визначеному цим Законом. Це
право забезпечується офіційним
оприлюдненням судових рішень на
офіційному веб-порталі судової влади
України в порядку, встановленому цим
Законом.

Згідно із частиною третьою статті 6
названого Закону, суд при здійсненні
судочинства може використовувати лише
текст судового рішення, який
опубліковано офіційно або внесено до
Єдиного державного реєстру судових
рішень.

Відповідно до витягу із Єдиного
державного реєстру судових рішень
(24259090) Вищим адміністративним судом
України від 11 травня 2012 року
постановлено ухвалу у справі
№ К/9991/41612/11, якою відмовлено у
відкритті касаційного
адміністративного провадження за
касаційною скаргою Державної
інспекції з контролю за цінами в
Чернігівській області на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 14 липня 2010
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 лютого 2011
року.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 254 КАС України, постанова або
ухвала суду першої інстанції, якщо інше
не встановлено цим Кодексом, набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова чи ухвала суду не набрала
законної сили.

Постанова або ухвала суду апеляційної
чи касаційної інстанції за наслідками
перегляду, постанова Верховного Суду
України набирають законної сили з
моменту проголошення, а якщо їх було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення їх копій особам,
які беруть участь у справі.

Ухвали суду, які не можуть бути
оскаржені, набирають законної сили з
моменту постановлення.

В силу положень ст. 255 КАС України,
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Зважаючи на те, що справа № 2а-2972/10/2570 є
пов'язаною з даною справою та беручи до
уваги наявність відповідного судового
рішення, що набрало законної сили,
колегія суддів приходить до висновку
про відсутність правових підстав для
задоволення вимог даного позову.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної інспекції
з контролю за цінами в Чернігівській
області залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 07 квітня 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя
Я.М. Собків В.Ю. Ключкович І.Й.
Петрик

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Петрик І.Й.