Справа № 2а-4637/09/2370
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 року м.
Київ К/9991/22006/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого
Степашка О.І.

суддів:
Бившевої Л.В.

Муравйова О.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю «Сінніс,
ЛТД»

на постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 13.05.2010

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 14.12.2010

у справі № 2а-4637/09/2370

за позовом Державної податкової
інспекції у м. Черкаси

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сінніс, ЛТД»

про стягнення штрафних
(фінансових) санкцій

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м.
Черкаси (далі по тексту - позивач, ДПІ у
м. Черкаси) звернулась до суду з позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сінніс, ЛТД» (далі по
тексту - відповідач, ТОВ «Сінніс, ЛТД»)
про стягнення штрафних (фінансових)
санкцій в сумі 28040,00 грн.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 13.05.2010, яка
залишена без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 14.12.2010, в задоволенні позову
відмовлено.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що посадовими
особами Державної податкової
адміністрації в Черкаській області
проведено перевірки залів гральних
автоматів, що належать позивачу, щодо
контролю за здійсненням розрахункових
операцій у сфері готівкового та
безготівкового обігу суб'єктами
підприємницької діяльності, за
результатами яких складено відповідно
акти від 15.12.2008 №021424, від 15.12.2008 №021432,
від 15.12.2008 №021446, від 23.09.2008 №020913, від
23.09.2008 №3020913, від 19.12.2008 №0000005, від 25.12.2008
№000046.

На підставі зазначених актів
перевірок відповідачем прийнято
рішення №, №,
№, №, №, №, яким
до позивача застосовано суму штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 28040,00 грн.

Перевірками встановлено
порушення позивачем пункту 1 статті 3
Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин; далі
- Закон №265/95-ВР) у зв'язку з наданням
послуг на гральних автоматах, які не
зареєстровані, не опломбовані та не
переведені у фіскальний режим роботи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
попередніх інстанцій виходили з
наступних мотивів, з якими
погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до пункту 1 статті 3 Закону
№265/95-ВР суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

Частиною 2 статті 17 Закону №265/95-ВР
передбачено, що у разі застосування при
здійсненні розрахункових операцій
непереведеного у фіскальний режим
роботи, незареєстрованого,
неопломбованого або опломбованого з
порушенням встановленого порядку
реєстратора розрахункових операцій до
суб'єктів підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції
за товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції в
розмірі двадцять неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Згідно із статтею 238
Господарського кодексу України (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин; далі - ГК
України) вказані штрафні санкції за
своєю правовою природою є
адміністративно-господарськими.

Відповідно до статті 218 ГК України
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

При цьому слід враховувати, що
елементами правопорушення є вина та
наявність причинного зв'язку між самим
порушенням та його наслідками.
Вважається, що застосування принципу
вини як умови відповідальності
пов'язане з необхідністю доведення
порушення зобов'язання.

Згідно із статтею 2 Закону №265/95-ВР
реєстратор розрахункових операцій - це
пристрій або програмно-технічний
комплекс, в якому реалізовані
фіскальні функції і який призначений
для реєстрації розрахункових операцій
при продажу товарів (наданні послуг),
операцій з купівлі-продажу іноземної
валюти та/або реєстрації кількості
проданих товарів (наданих послуг). До
реєстраторів розрахункових операцій
відносяться: електронний
контрольно-касовий апарат, електронний
контрольно-касовий реєстратор,
комп'ютерно-касова система,
електронний таксометр, автомат з
продажу товарів (послуг) тощо.

Статтею 11 Закону №265/95-ВР
передбачено, що терміни переведення
суб'єктів господарювання на облік
розрахункових операцій у готівковій та
безготівковій формі (із застосуванням
платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо) із застосуванням
реєстраторів розрахункових операцій
встановлюються Кабінетом Міністрів
України за поданням центрального
органу виконавчої влади з питань
економічної політики, Державної
податкової адміністрації України та
Національного банку України.

Пунктом 6 Додатку до постанови Кабінету
Міністрів України від 07.02.2001 №121 «Про
терміни переведення суб'єктів
підприємницької діяльності на облік
розрахункових операцій у готівковій та
безготівковій формі із застосуванням
реєстраторів розрахункових операцій»
(далі по тексту - Постанова №121)
встановлено строк переведення
суб'єктів підприємницької діяльності
на розрахунки із застосуванням
реєстратора розрахункових операцій, а
саме, при використанні гральних
автоматів - з 31.12.2006.

Відповідно до статті 12 Закону
№265/95-ВР на території України у сферах,
визначених цим Законом, дозволяється
реалізовувати та застосовувати лише ті
реєстратори розрахункових операцій
вітчизняного та іноземного
виробництва, які включені до
Державного реєстру реєстраторів
розрахункових операцій та конструкція
і програмне забезпечення яких
відповідає
конструкторсько-технологічній та
програмній документації виробника.

Пунктом 2 Постанови №121 на Міністерство
промислової політики покладено
обов'язок забезпечити організацію
розроблення автоматів з продажу
товарів (послуг), які відповідатимуть
необхідним вимогам, а також
запам'ятовуючих пристроїв (фіскальної
пам'яті) для оснащення автоматів, що вже
діють.

В свою чергу, наказом Державної
податкової адміністрації України від
01.07.2008 №430 «Про затвердження
Державного реєстру реєстраторів
розрахункових операцій у новій
редакції» (наказ втратив чинність
згідно з наказом Державної податкової
адміністрації України від 10.09.2008 №581) до
Державного реєстру реєстраторів
розрахункових операцій включено
комп'ютерно-касову систему «Фіскал»,
яка призначена для фіскалізації
гральних автоматів, автоматизації
збору, обліку і контролю даних про
функціонування залів гральних
автоматів.

Зазначене свідчить, що держава
виконала взятий на себе обов'язок щодо
забезпечення переведення суб'єктів
господарювання на облік розрахункових
операцій у готівковій формі при
використанні гральних автоматів із
застосуванням реєстратора
розрахункових операцій.

Таким чином, оскільки, на момент
проведення перевірок у вересні
2008 року та грудні 2008 року
комп'ютерно-касову систему «Фіскал»
включено до Державного реєстру
реєстраторів розрахункових операцій,
то вина позивача в порушенні ним вимог
пункту 1 статті 3 Закону №265/95-ВР має
місце.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами першої та
апеляційної інстанцій належним чином
з'ясовані обставини справи та надано їм
правильну юридичну оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли б призвести до зміни чи
скасування рішень судів першої та
апеляційної інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сінніс,
ЛТД» відхилити.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 13.05.2010 та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 14.12.2010
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)Л.І. Бившева (підпис)О.В.
Муравйов