Справа № 2а-4729/10
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

27 березня 2014 року м.
Київ В/800/1294/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:
Штульман І.В., суддів:
Білуги С.В., Бутенка В.І., Весельської
Т.Ф., Винокурова К.С.,-

перевіривши заяву ОСОБА_6 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
20 листопада 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_6 до Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі міста Запоріжжя
про призначення пенсії, -

в с т а н о в и в :

У липні 2010 року ОСОБА_6 звернулася в суд
з позовом до Управління Пенсійного
фонду України в Комунарському районі
міста Запоріжжя про зобов'язання
призначити пенсію з 8 липня 2010 року на
підставі статті 17 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», як особі, що
виховує дитину, якій встановлено
статус інваліда з дитинства.

Постановою Комунарського районного
суду міста Запоріжжя від 4
листопада 2010 року позов задоволено
частково. Визнано протиправним і
скасовано рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі міста Запоріжжя
про відмову в призначенні ОСОБА_6
пенсії за віком. Зобов'язано
відповідача призначити позивачеві
пенсію за віком з 8 липня 2010 року. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16 лютого 2012 року постанову суду
першої інстанції скасовано та прийнято
нову постанову, якою у задоволенні
позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 20 листопада 2013 року
касаційну скаргу ОСОБА_6 залишено без
задоволення, а постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 16
лютого 2012 року - без змін.

Залишаючи без змін рішення суду
апеляційної інстанції про відмову в
задоволенні позовних вимог, Вищий
адміністративний суд України виходив з
того, що позивачеві правомірно
відмовлено у призначенні пенсії на
підставі статті 17 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 5 листопада
1991 року №1788-XII, оскільки статус
інваліда з дитинства дитині,
ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено у березні 2006
року, тобто за межами віку, з яким
законодавство пов'язує право на пенсії
матерям інвалідів з дитинства.
Відповідно до статті 17 вказаного
Закону жінки, які народили п'ятеро або
більше дітей і виховали їх до
восьмирічного віку, і матері інвалідів
з дитинства, які виховали їх до цього
віку, мають право на пенсію за віком
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 15 років із зарахуванням
до стажу часу догляду за дітьми. При
цьому до числа інвалідів з дитинства
належать також діти-інваліди віком до 16
років, які мають право на одержання
соціальної пенсії. Пунктом 3
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 9 липня 2003
року №1058-IV передбачено, що жінки, які
народили п'ятеро або більше дітей і
виховали їх до шестирічного віку, і
матері інвалідів з дитинства, які
виховали їх до цього віку, мають право
на призначення дострокової пенсії за
віком, але не раніше ніж за 5 років до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
за наявності не менше 15 років
страхового стажу. При цьому до числа
інвалідів з дитинства належать також
діти-інваліди віком до 16 років. Таким
чином, пенсійним законодавством
передбачено право на призначення
дострокової пенсії за віком, зокрема, у
випадку виховання інваліда з дитинства
до певного віку. Позивачем не надано
висновку лікарсько-консультаційної
комісії про те, що дитина мала медичні
показання для визнання її
дитиною-інвалідом до досягнення
6-річного віку, що передбачено Порядком
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Згідно частин 1, 4 статті 238 Кодексу
адміністративного судочинства України
(з урахуванням змін, внесених 14 березня
2014 року) заява про перегляд судових
рішень подається протягом трьох
місяців з дня ухвалення судового
рішення, щодо якого заявлено
клопотання про перегляд, або з дня
ухвалення судового рішення, на яке
здійснюється посилання на
підтвердження підстав, установлених
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше,
але не пізніше одного року з дня
ухвалення судового рішення, про
перегляд якого подається заява. У разі
пропущення строку, встановленого
частинами першою, другою, третьою цієї
статті, з причин, визнаних поважними,
суд за клопотанням особи, яка подала
заяву про перегляд судового рішення,
може поновити цей строк. Заява про
перегляд судового рішення залишається
без розгляду, якщо особа, яка її подала,
не порушує питання про поновлення
цього строку, а також якщо у поновленні
строку відмовлено. Питання про
поновлення строку для подання заяви
про перегляд судового рішення або про
залишення заяви без розгляду
вирішується судом без виклику осіб, які
беруть участь у справі, та за
результатами розгляду постановляється
відповідна ухвала.

У заяві про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 20
листопада 2013 року ОСОБА_6 посилається
на неоднакове застосування Вищим
адміністративним судом України, як
судом касаційної інстанції, одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Зокрема, заявник посилається на ухвалу
Вищого адміністративного суду України
від 11 березня 2009 року (касаційне
провадження №К-20181/07), якою колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України залишила без змін постанову
Орджонікідзевського районного суду
міста Запоріжжя від 3 травня 2007 року та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 9 серпня 2007 року про задоволення
позовних вимог. Суд касаційної
інстанції виходив з того, що дії
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі міста
Запоріжжя щодо відмови у призначенні
пенсії позивачеві, як матері інваліда з
дитинства, суперечать вимогам пункту
3 Перехідних положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та статті 17
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», оскільки наведені
правові норми не містять в якості
обов'язкової умови для призначення
такого виду пенсії встановлення дитині
інвалідності до досягнення нею
6-річного віку.

Крім того, ОСОБА_6 просить поновити
строк на подання зазначеної заяви,
обґрунтовуючи поважність причин
пропуску цього строку тим, що копію
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 20 листопада 2013 року їй
направлено 13 грудня 2013 року, що
підтверджується штемпелем на
поштовому конверті.

Вивчивши вказану заяву та додані до неї
матеріали, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
до висновку про допуск справи за
позовом ОСОБА_6 до Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі міста Запоріжжя
про призначення пенсії, - до
провадження Верховного Суду України
для перегляду ухвали Вищого
адміністративного суду України від 20
листопада 2013 року, оскільки вважає, що у
даному випадку має місце неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, а саме: пункту 3
Перехідних положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та статті 17
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», і прийняття різних за
змістом судових рішень.

Строк подання заяви про перегляд
судового рішення слід поновити,
оскільки такий пропущено з поважних
причин.

Керуючись статтями 102, 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Поновити ОСОБА_6 строк для подання
заяви про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 20
листопада 2013 року.

Допустити до провадження Верховного
Суду України справу за позовом ОСОБА_6
до Управління Пенсійного фонду України
в Комунарському районі міста Запоріжжя
про призначення пенсії, - для перегляду
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 20 листопада 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Білуга С.В.

Бутенко В.І.

Весельська Т.Ф.

Винокуров К.С.

.