Справа № 127/30828/13-а
Суддя: Саблук С. А.
Дата ухвалення: 2014-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/17/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2014
Вінницький міський суд
Вінницької області

у складі головуючого судді Саблука С.А.,

при секретарі Шутило Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Вінниці
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при
виконавчому комітеті Вінницької
міської ради про визнання протиправною
та скасування постанови про
притягнення до адміністративної
відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Адміністративної комісії при
виконавчому комітеті Вінницької
міської ради про визнання протиправною
та скасування постанови про
притягнення до адміністративної
відповідальності, який мотивував тим,
що згідно постанови № 1386
адміністративної комісії при
виконавчому комітеті Вінницької
міської ради від 21 листопада 2013 року
його було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 151 КУпАП, а саме за самоправне
заняття жилого приміщення квартири
АДРЕСА_1 та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85
гривень.. Вважаючи дану постанову
протиправною, а факти викладені в ній
надуманими, ОСОБА_1 звернувся до суду з
вказаним адміністративним позовом.

В судове засідання позивач не з'явився,
проте надав суду заяву про розгляд
справи у його відсутність в якій
зазначив, що свої вимоги підтримує в
повному обсязі та просить суд їх
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, проте в
матеріалах адміністративної справи
міститься заява представника
відповідача, зі змісту якої вбачається,
що він вимоги позову не визнає та
просить суд відмовити в його
задоволенні в зв'язку з
необґрунтованістю.

Дослідивши,наявні в матеріалах справи,
докази та давши їм належну правову
оцінку, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно постанови № 1386
адміністративної комісії при
виконавчому комітеті Вінницької
міської ради від 21 листопада 2013 року
ОСОБА_1 було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 151 КУпАП - самоправне заняття жилого
приміщення квартири АДРЕСА_1 і
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу 85 гривень.

Згідно свідоцтва про право власності
на житло, видане виконавчим комітетом
Вінницької міської ради від 16.09.2004 року,
на підставі рішення 16 вересня 2004 року
позивач є власником 1/3 частини саме
квартири АДРЕСА_2, в якій
зареєстрований та постійно проживає.

Факт проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_2
підтверджуються актом, підписаним
сусідами, які мешкають в будинку
АДРЕСА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5.

Оскаржувану постанову № 1386 було
направлено на ім'я позивача, але на
адресу: АДРЕСА_1, тоді як він проживає та
зареєстрований в АДРЕСА_2.

Статтею 151 КУпАП передбачена
відповідальність, за самоправне
зайняття жилого приміщення у будинках
державного або громадського житлового
фонду чи фонду житлово-будівельних
кооперативів

Разом з тим, в ст. 7 КУпАП зазначено, що
ніхто не може бути підданий заходу
впливу в зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом;
провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності; застосування
уповноваженими на те органами і
посадовими особами заходів
адміністративного впливу провадиться
в межах їх компетенції, у точній
відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

В ст. 245 КУпАП зазначено, зокрема, що
завданнями провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Враховуючи наявність спору щодо
правомірності винесення оскаржуваного
рішення суд зважає на те, що при
винесенні рішення в справах
адміністративного судочинства суд
керується Кодексом адміністративного
судочинства, відповідно до п.1 ч.1 ст. 9
якого суд вирішує справи на підставі
Конституції та законів України, а
статтею 68 Конституції України, як
нормативно-правовим актом, який має
вищу юридичну силу, де визначено що
кожен зобов'язаний неухильно
додержуватись Конституції України та
законів.

Згідно ч.1 ст. 69 КАС України доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, однак
відповідач не надав суду доказів в
обґрунтування наявності події
зазначеного в протоколі та оскаржувані
постанові адміністративного
правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі
про адміністративне правопорушення є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення та
поясненнями особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності.

Враховуючи доводи адміністративного
позову позивача, щодо відсутності
події вказаного правопорушення і
зважаючи на те, що правомірність
винесення оскаржуваного рішення
законодавець покладає саме на суб'єкта
владних повноважень і приймаючи до
уваги те, що відповідачем не надано
суду достовірних доказів в
підтвердження дійсності події
вказаного адміністративного
правопорушення, суд приходить до
переконання, що позовна вимоги про
визнання постанови протиправною та її
скасування підлягають задоволенню.

Крім того, оскільки, ОСОБА_1 отримав
оскаржувану постанову лише 10 грудня 2013
року в зв'язку з направлення її на
невірну адресу, суд вважає причину
пропуску ОСОБА_1 строку на оскарження
даної постанови поважною, а відтак
вважає за необхідне поновити
пропущений строк звернення до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 69, 71, 94, 99-100, 158-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до
адміністративного суду з позовом про
визнання протиправною та скасування
постанови № 1386 адміністративної
комісії при виконавчому комітеті
Вінницької міської ради від 21
листопада 2013 року.

Визнати протиправною та скасувати
постанову № 1386 адміністративної
комісії при виконавчому комітеті
Вінницької міської ради від 21
листопада 2013 року про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ст. 151 УКпАП та
накладання адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розімір
вісімдесяти пяти гривень..

Постанова суду набуває законної сили,
якщо протягом десяти днів з дня її
отримання не було подано апеляційної
скарги.

Суддя: