Справа № 2а-3015/10
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 року м.
Київ К/9991/39599/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою Головного
управління Пенсійного фонду України в
Сумській області на постанову
Зарічного районного суду м. Суми від 13
квітня 2010 року та ухвалу Апеляційного
суду Сумської області від 14 травня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Сумській області про
зобов'язання виплатити допомогу як
дитині війни,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Сумській області про
визнання неправомірною бездіяльності
та зобов'язання нарахувати та
виплатити щомісячну державну
соціальну допомогу як дитині війни з
01.01.2009 по 31.12.2009, мотивуючи позовні
вимоги тим, що він є дитиною війни і
відповідно до статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" має
право на отримання щомісячного
підвищення пенсії у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.

Постановою Зарічного районного суду м.
Суми від 13 квітня 2010 року, залишеною без
змін ухвалою Апеляційного суду
Сумської області від 14 травня 2012 року,
позов задоволено: зобов'язано Головне
управління Пенсійного фонду України в
Сумській області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_2 з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком за період з 01.01.2009 по 31.12.2009,
виходячи з розміру, встановленого ч.1
ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування" та провести відповідні
виплати недоплачених сум з урахуванням
виплачених сум.

У поданій касаційній скарзі Головне
управління Пенсійного фонду України в
Сумській області із посиланням на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати оскаржувані судові рішення в
частині періоду задоволення позовних
вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що позивач перебуває на
обліку в Головному управлінні
Пенсійного фонду України в Сумській
області та відноситься до соціальної
групи дітей війни.

Відповідно до статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" в
редакції від 18.11.2004, чинній у 2009 році,
дітям війни пенсії або щомісячне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість неї, підвищується на 30%
мінімальної пенсії за віком. Протягом
2009 року жодних нормативно-правових
актів, обмежуючих права осіб щодо
нарахування соціальної допомоги як
дітям війни не прийнято.

З урахуванням викладеного, а також
зважаючи на те, що судом апеляційної
інстанції в обґрунтування судового
рішення також зазначено про поважність
причин пропуску позивачем строку
звернення до суду, чим спростовуються
доводи касаційної скарги в частині
необґрунтованого відхилення посилання
відповідача на наявність підстав для
відмови у задоволенні позову з мотивів
пропущення позивачем строків
звернення до суду, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій щодо наявності
підстав для задоволення позову за
період з 01.01.2009 по 31.12.2009.

Правова оцінка встановлених обставин
справи судами першої та апеляційної
інстанцій дана вірно, порушень норм
матеріального чи процесуального права
при ухваленні оскаржуваних судових
рішень судами попередніх інстанції не
допущено.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області відхилити, а постанову
Зарічного районного суду м. Суми від 13
квітня 2010 року та ухвалу Апеляційного
суду Сумської області від 14 травня 2012
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: