Справа № П/811/73/14
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2014 року
Справа № П/811/73/14
Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді Пасічника Ю.П., за
участі секретаря судового засідання
Побочій О.В., розглянув у відкритому
судовому засіданні у м. Кіровограді
адміністративну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Зерно Дім" (надалі -
позивач) до Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області (надалі -
відповідач) про визнання протиправним
та скасування податкового
Позивач звернувся до Кіровоградського
окружного адміністративного суду з
позовом до відповідача про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
в розмірі 340802 грн. основний платіж та
Позивач зазначив, що висновки
відповідача щодо безтоварності
господарських операцій з ПП «Господар»
є безпідставними оскільки вказане
підприємство на момент здійснення
господарських операцій було юридичною
особою з усіма наданими правами та
можливістю нести обов'язки, факт
здійснення господарських операцій
підтверджується належним чином
складеними первинними документами.
Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав та просив
суд вимоги задовольнити з підстав
зазначених в позовній заяві.
Відповідачем подано до суду письмові
заперечення, позов не визнається,
вказується, що оскаржуване рішення
прийнято у зв'язку з тим, що за
результатами перевірки ПП «Господар»,
яка здійснена Жовтневою ОДПІ ГУ
Міндоходів у Миколаївській області,
встановлено, що вказане підприємство
за юридичною адресою не знаходиться, а
відносно нього запроваджено
ліквідаційну процедуру за рішенням
Миколаївського окружного
адміністративного суду.
В судовому засіданні 18.03.2014 року
на підставі ст. 160 КАС України було
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови. Складення постанови
в повному обсязі відкладено до 23.03.2014р.
Розглянувши долучені до справи
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників позивача та
відповідача, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, адміністративний суд вважає, що
позов не підлягає задоволенню
враховуючи наступне.
Відповідачем було проведено
документальну невиїзну перевірку
позивача з питань дотримання вимог
податкового законодавства з податку на
додану вартість за червень 2013р. з
урахуванням матеріалів перевірки щодо
правомірності нарахування ПДВ по
ланцюгу постачання товарів (робіт,
Результати перевірки оформлені актом
перевірки №61/11-23-22-04/38268755 від 28.11.2013 р.
Перевіркою встановлені порушення:
- п.п.198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2
ст. 200 ПК України, з урахуванням п. 44.6 ст.
44 ПК України, встановлено заниження
суми податку на додану вартість, яка
підлягає нарахуванню та сплаті в
бюджет в розмірі 340802 грн.
На підставі Акту перевірки,
відповідачем прийнято податкове
13.12.2013р., яким позивачеві збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість в розмірі
штрафні (фінансові) санкції. (а.с. 9);
Висновки відповідача щодо визначення
позивачеві податкового зобов'язання
ґрунтуються на відсутності реальності
господарських операцій з ПП
Вказані висновки ґрунтуються на
аналізі відомостей одержаних з акту
про неможливість зустрічної звірки ПП
«Господар» з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.06.2013р. по 31.07.2013р. та іншого
законодавства за період 01.06.2013р. по
31.07.2013р., який складений Жовтневою ОДПІ
ГУ Міндоходів у Миколаївській області
Позивач, обґрунтовуючи товарність
господарських операцій з ПП «Господар»
посилається на первинні документи
складені за участю вказаного
підприємства, при цьому як вбачається
зі змісту цих документів від імені ПП
«Господар» вони підписані директором -
ОСОБА_1 (а.с. 23-42).
Згідно з пунктом 3 статті 8 Закону
України від 16.07.1999р. № 996 "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" (надалі - Закон
України №996) визначено, що
відповідальність за організацію
бухгалтерського обліку та
забезпечення фіксування фактів
здійснення всіх господарських
операцій у первинних документах,
збереження оброблених документів,
регістрів і звітності протягом
встановленого терміну, але не менше
трьох років, несе власник (власники) або
уповноважений орган (посадова особа),
який здійснює керівництво
підприємством відповідно до
законодавства та установчих
У відповідності до п.2 ст.3 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" від
16.07.99р. №996, податкова звітність
ґрунтується на даних бухгалтерського
обліку, що ведеться підприємством.
Підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які згідно з Законом є
документами, що містять відомості про
господарські операції та
підтверджують їх здійснення.
Статтею 9 Закону України № 996
встановлено вимоги до первинних
документів, які є підставою для
бухгалтерського та податкового обліку.
Згідно з даною нормою, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.
Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена пп.1.2 п.1, пп.2.1 п.2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від
05.06.1995р. за №168/704, первинні документи -
це письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.
Згідно п.2.4, п.2.16 Положення "Про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку", затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
№88 від 24.05.95р. та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
№168/704, визначено, що:
- первинні документи для
надання ним юридичної сили та
доказовості повинні мати обов'язкові
реквізити і бути підписані посадовою
особою, відповідальною за дозвіл та
здійснення господарської операції і
складання первинного документа;
забороняється приймати до виконання
первинні документи на операції, що
суперечать законодавчим і нормативним
актам, встановленому порядку
приймання, зберігання і витрачання
грошових коштів, товарно-матеріальних
цінностей та іншого майна, порушують
договірну та фінансову дисципліну,
завдають шкоди державі, власникам,
іншим юридичним і фізичним особам.
Такі документи повинні бути передані
головному бухгалтеру підприємства,
установи для прийняття рішення.
Тобто, для надання юридичної сили і
доказовості, первинні документи
повинні бути складені відповідно до
вимог чинного законодавства.
Таким чином, для надання юридичної сили
і доказовості, первинні документи
повинні бути складені відповідно до
вимог чинного законодавства.
Отже, первинні документи, які стали
підставою для формування податкового
кредиту виписані невстановленими
особами, не можна вважати належно
оформленими та підписаним
повноваженими особами.
Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
05.03.2012 р. у справі за позовом ТОВ «Нафта»
до Шосткинської МДПІ Сумської області.
Відповідно до ст. 55 ГК України
суб'єктами господарювання визнаються
учасники господарських відносин, які
здійснюють господарську діяльність,
реалізуючи господарську компетенцію
(сукупність господарських прав та
обов'язків), мають відокремлене майно і
несуть відповідальність за своїми
зобов'язаннями в межах цього майна,
крім випадків, передбачених
Суб'єктами господарювання є
господарські організації - юридичні
особи, створені відповідно до
Цивільного кодексу України, державні,
комунальні та інші підприємства,
створені відповідно до цього Кодексу, а
також інші юридичні особи, які
здійснюють господарську діяльність та
зареєстровані в установленому законом
Відповідно до ст. 92 ЦК України юридична
особа набуває цивільних прав та
обов'язків і здійснює їх через свої
органи, які діють відповідно до
установчих документів та закону.
Згідно частин 3, 5 ст. 65 ГК України для
керівництва господарською діяльністю
підприємства власник (власники) або
уповноважений ним орган призначає
(обирає) керівника підприємства.
Керівник підприємства без доручення
діє від імені підприємства,
представляє його інтереси в органах
державної влади і органах місцевого
самоврядування, інших організаціях, у
відносинах з юридичними особами та
громадянами, формує адміністрацію
підприємства і вирішує питання
діяльності підприємства в межах та
порядку, визначених установчими
З урахуванням вказаних законодавчих
норм суд зазначає, що реалізація
господарської компетенції юридичної
особи, в даному випадку ПП «Господар»
здійснюється через відповідні органи,
які здійснюють керівництво юридичною
Як вже встановлено судом на
підтвердження здійснення
господарських операцій здійснених
позивачем з ПП «Господар» надано
первинні документи складені за участю
вказаного підприємства підписані
директором - ОСОБА_1
Згідно Витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, засновником
вказаного підприємства є ОСОБА_3
Разом з тим, в ході розгляду справи
судом встановлено, що постановою
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 02.07.2013р.
№814/2721/13-а, яка набрала законної сили,
задоволено позов Жовтневої ОДПІ ГУ
Міндоходів у Миколаївській області до
ПП «Господар» пр визнання недійсними
установчих документів ПП «Господар» з
моменту перереєстрації на ОСОБА_3 та
припинено юридичну особу ПП «Господар»
Так, в ході розгляду вказаної справи
судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1
не мали на меті здійснення будь-якої
господарської діяльності і не мають
ніякого відношення до ПП «Господар»,
зокрема, як вказано в судовому рішенні
з моменту перереєстрації, а саме з
15.03.2012р. підприємство
фінансово-господарську діяльність не
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Крім того, суд критично оцінює
свідчення допитаного в судовому
засіданні в якості свідка ОСОБА_1 (а.с.
136), оскільки його свідчення суперечать
фактам встановленим Миколаївським
окружним адміністративним судом та
письмовим доказам які містяться в
матеріалах справи.

Так, ОСОБА_1 підтверджуючи товарність
господарських операцій з позивачем
вказав, що місцем відвантаження товару
(насіння соняшника) та часом
відвантаження, були поля засіяні
соняшником, під час безпосереднього
збирання врожаю, який збігається з
часом дозрівання соняшнику - вересень,
жовтень 2013р.

Разом, з тим позивачем долучено до
матеріалів справи копії
товарно-транспортних накладних, які
підтверджують факт транспортуванню
товару у червні 2013 р., що повністю
спростовує свідчення свідка (а.с. 22-101).

Таким чином, суд приходить до висновку,
що первинні документи складені від
імені ПП «Господар» та які містять
підпис ОСОБА_1, не можна вважати належно
оформленими та підписаними
повноважними особами звітними
документами, які посвідчують факт
придбання товару, а тому формування
податкового кредиту за вказаними
документами є безпідставним.

Отже, в ході розгляду справи судом не
встановлено неправомірності дій
відповідача під час визначення
позивачеві податкових зобов'язань, а
тому позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 159 - 163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити в повному обсязі.

Постанова відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
набирає законної сили після закінчення
строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подачі в 10-
денний строк з дня її проголошення
апеляційної скарги. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено
24.03.2014р.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
Пасічник
Ю.П.