Справа № 2а/369/191/13 (369/5728/13-а)
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року
Справа: № 2а/369/191/13 (369/5728/13-а)

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Епель О.В.,

суддів:
Федотова І.В.,
Ісаєнко Ю.А.,

за участю секретаря
Бабенка Д.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду в
місті Києві апеляційну скаргу
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області на постанову
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 09 грудня 2013 року
у справі за адміністративним позовом
виконуючого обов'язки прокурора
Києво-Святошинського району Київської
області в інтересах ОСОБА_2 до
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача:
Києво-Святошинська районна державна
адміністрація Київської області про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Виконуючий обов'язки прокурора
Києво-Святошинського району Київської
області, діючи в інтересах ОСОБА_2 (далі
- позивач) звернувся до
Києво-Святошинського районного суду
Київської області з адміністративним
позовом до
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області (далі -
відповідач), третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача: Києво-Святошинська
районна державна адміністрація
Київської області про визнання
протиправною бездіяльності
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області та
зобов'язання відповідача вчинити дії
щодо забезпечення особи з числа
дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування, ОСОБА_2,
позачергово впорядкованим житлом на
території
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради.

Києво-Святошинський районний суд
Київської області своєю постановою від
09 грудня 2013 року
адміністративний позов задовольнив.

Не погоджуючись з вказаним
судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 09 грудня 2013 року
та ухвалити нову про задоволення
адміністративного позову, так як, на
його думку, зазначену постанову суду
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала разом з
батьками та була зареєстрована в
АДРЕСА_1, який на той час належав на
праві спільної сумісної власності
ОСОБА_3 та ОСОБА_4

У 1998 році мати ОСОБА_2 - ОСОБА_5 була
поміщена у місця позбавлення волі для
відбування покарання за вчинення
злочину.

У ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько ОСОБА_2 -
ОСОБА_6

30 липня 1999 року ОСОБА_2 та її сестра
ОСОБА_7 набула статусу дитини,
позбавленої батьківського піклування,
у зв'язку з чим рішенням
Петропавлісько-Борщагівської
сільської ради їй було призначено
опікуна - ОСОБА_4

25 червня 2004 року рішенням виконавчого
комітету
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради на підставі заяви
ОСОБА_4 було надано дозвіл на зняття з
реєстрації ОСОБА_2 та її сестри ОСОБА_7
за адресою: АДРЕСА_1 для подальшої
реєстрації в АДРЕСА_2. Однак, у зв'язку
зі смертю ОСОБА_4 питання щодо зміни та
оформлення місця реєстрації дітей за
новою адресою вирішено не було.

31 серпня 2004 року рішенням
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради опікуном неповнолітніх
ОСОБА_2 та її сестри - ОСОБА_7 було
призначено її бабку по лінії матері -
ОСОБА_3, мешканку АДРЕСА_2.

21 квітня 2005 року ОСОБА_3 було продано
належну їй 11/25 частин житлового будинку
АДРЕСА_1, де раніше була зареєстрована
ОСОБА_2 разом зі своєю сестрою - ОСОБА_7

04 липня 2004 року мати ОСОБА_2 після
повернення з місць позбавлення волі
було позбавлено батьківських прав, а
дитину передано на опікування органу
опіки та піклування Фастівської
райдержадміністрації Київської
області.

Заочним рішенням Києво-Святошинського
районного суду від 17 вересня 2007 року
задоволено позовні вимоги ОСОБА_11 про
усунення перешкод у реалізації права
власності на житловий будинок по
АДРЕСА_1, який перебуває у його
власності на підставі договорів
купівлі-продажу часток житлового
будинку та зобов'язано відділ
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Києво-Святошинського
району, зокрема, скасувати реєстрацію
ОСОБА_2 та її сестри ОСОБА_7 за вказаною
адресою.

11 жовтня 2007 року піклувальником над
неповнолітніми ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було
призначено ОСОБА_10

27 березня 2013 року Комунальний заклад
Київської обласної ради
«Васильківський професійний ліцей»
звернувся до Прокуратури Київської
області з клопотанням надати допомогу
у реалізації законного права на житло
учениці ліцею ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
відповідно до законодавства України з
питань соціального захисту дітей-сиріт
та дітей, позбавлених батьківського
піклування, а також осіб з їх числа.

На підставі зазначеного звернення
Комунального закладу Київської
обласної ради «Васильківський
професійний ліцей» прокуратурою
Києво-Святошинського району було
проведено перевірку, за результатами
якої встановлено порушення
Петропавлівсько-Борщагівською
сільською радою Києво-Святошинського
району Київської області житлових прав
особи з числа дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування,
ОСОБА_2, шляхом вчинення бездіяльності
щодо нездійснення позачергового
забезпечення цієї дитини
впорядкованим житлом.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, нормами Законів
України «Про забезпечення
організаційно-правових умов
соціального захисту дітей-сиріт та
дітей, позбавлених батьківського
піклування» ( далі - Закон № 2342-IV ), «Про
охорону дитинства» ( далі - Закон № 2402-III
), Порядком провадження органами опіки
та піклування діяльності, пов'язаної із
захистом прав дитини, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
від 24 вересня 2008 року № 866 ( далі -
Порядок № 866 ).

Так, відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

У статті 32 Закону № 2342-IV передбачено, що
за дітьми-сиротами та дітьми,
позбавленими батьківського
піклування, а також особами з їх числа
зберігається право на житло, в якому
вони проживали з батьками, рідними до
встановлення опіки, піклування,
влаштування в прийомні сім»ї, дитячі
будинки сімейного типу, заклади для
дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування, у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України. Місцеві державні
адміністрації, органи місцевого
самоврядування за місцем знаходження
житла дітей несуть відповідальність за
збереження зазначеного у частині
першій цієї статті житла і повернення
його дітям-сиротам та дітям,
позбавлених батьківського піклування,
а також особам з їх числа після
завершення терміну перебування у сім»ї
опікуна чи піклувальника, прийомній
сім»ї дитячому будинку сімейного типу,
закладі для дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування.
Жилі приміщення, в яких проживали
діти-сироти та діти, позбавлені
батьківського піклування, до
влаштування їх у сім'ї громадян
України, заклади для дітей-сиріт та
позбавлених батьківського піклування,
а також щодо яких є рішення суду, не
можуть бути відчужені без отримання
згоди на таке від органів опіки та
піклування, яка може надаватися лише в
разі гарантування збереження права на
житло таких дітей.

Згідно зі статтею 33 Закону № 2342-IV,
сироти та діти, позбавлені
батьківського піклування, які досягли
16 років у випадку відсутності в таких
дітей житла мають право зараховуватися
на квартирний облік, соціальний
квартирний облік за місцем їх
походження або проживання до
встановлення опіки, піклування,
влаштування в прийомні сім»ї, дитячі
будинки сімейного типу, заклади для
дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування, за заявою
опікуна чи піклувальника, прийомних
батьків, батьків-вихователів,
адміністрації закладу, де проживає
дитина, або органу опіки та піклування.
Після досягнення 18 років такі діти
протягом місяця забезпечуються
соціальним житлом до надання їм
благоустроєного житлового приміщення
для постійного проживання.

Частиною 5 статті 25 Закону № 2402-III
встановлено, що діти-сироти та діти,
позбавлені батьківського піклування,
які до передачі під опіку чи
піклування, влаштування в дитячі
будинки сімейного типу, прийомні сім'ї,
заклади для дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування,
не мали впорядкованого житла або
вселення яких у приміщення, що
зберігалося за ними, неможливе
внаслідок його знищення чи пошкодження
або з інших поважних причин, що
унеможливлюють проживання там цих
дітей, забезпечуються позачергово
впорядкованим житлом за місцем їх
походження або проживання до
влаштування в сім'ї громадян,
відповідні заклади в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до статті 1 Закону №
2342-IV, місце походження дитини-сироти
і дитини, позбавленої батьківського
піклування, - місце проживання або
перебування її біологічних батьків на
момент їх смерті або виникнення
обставин, що призвели до позбавлення
дитини батьківського піклування.

У пункті 64 Порядку № 866 чітко
вказано, що у разі коли у дитини-сироти
та дитини, позбавленої батьківського
піклування, відсутнє житло, яке
належить їй на праві власності
(користування), або якщо повернення до
нього неможливе, після досягнення
дитиною 16 річного віку, служба у
справах дітей за місцем походження або
поживання дитини з урахуванням її
бажання подає районній, районній у м. м.
Києві та Севастополі
держадміністрації, виконавчому
органові міської, районної у місті,
сільської, селищної ради документи
дитини, необхідні для взяття її на
облік громадян, які потребують
поліпшення житлових умов. Районна,
районна у м. Києві та Севастополі
держадміністрація, виконавчий орган
міської, районної у місті, сільської,
селищної ради за місцем походження або
проживання дитини-сироти та дитини,
позбавленої батьківського піклування,
у разі відсутності у неї житла після
закінчення (припинення) її перебування
під опікою, піклуванням, у прийомній
сім'ї, дитячому будинку сімейного типу,
закладі для дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування,
позачергово забезпечує її житловим
приміщенням.

Отже, з викладених правових норм
вбачається, що законодавством
регламентовано гарантії забезпечення
права на житло дітям, позбавленим
батьківського піклування, реалізація
яких покладена на органи місцевого
самоврядування за місцем походження
дитини, яка здійснюється ними шляхом
позачергового забезпечення дітей,
позбавлених батьківського піклування,
впорядкованим житлом у межах
відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці. При цьому для реалізації таких
гарантій необхідною є наявність
сукупності наступних умов: 1)
встановлення місця походження дитини з
території відповідного органу
місцевого самоврядування; 2) факт того,
що дитина, позбавлена батьківського
піклування, до передачі під опіку чи
піклування, влаштування в дитячий
будинок сімейного типу, прийомну сім'ю
або заклади для дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування,
не мала впорядкованого житла або
вселення у приміщення, що зберігалося
за нею, неможливе внаслідок його
знищення чи пошкодження або з інших
поважних причин, що унеможливлюють її
проживання в ньому.

Таким чином, з урахуванням
наведеної вище аргументації, приписів
статті 1 Закону № 2342-IV, пункту 64 Порядку
№ 866 та обставин справи, суд
апеляційної інстанції вважає, що
місцем походження ОСОБА_2 є АДРЕСА_1. При
цьому, проживання зазначеної особи за
місцем свого походження у приміщенні, в
якому вона проживала з моменту свого
народження разом із батьками до
настання обставин, що призвели до
набуття ОСОБА_2 статусу дитини,
позбавленої батьківського піклування,
є неможливим у зв'язку з його продажем
третій особі та зняттям ОСОБА_2 з
реєстрації у даному приміщенні, що на
думку судової колегії, є поважною
причиною, яка унеможливлює проживання
ОСОБА_2 в спірному приміщенні.

Більш того, колегія суддів
звертає увагу на те, що починаючи з 2008
року та до моменту проведення у 2013 році
прокурорської перевірки за
дотриманням органами місцевого
самоврядування вимог законодавства
стосовно забезпечення прав на житло
дітей, позбавлених батьківського
піклування, Служба у справах дітей
Києво-Святошинської
райдержадміністрації неодноразово
зверталася із клопотанням до
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради про закріплення та
надання ОСОБА_2 житла, однак
відповідачем заперечувався факт
походження дитини з АДРЕСА_1 та,
відповідно, не було вчинено жодних дій
для здійснення реалізації права на
жило ОСОБА_2 як дитини, позбавленої
батьківського піклування.

Враховуючи викладене, судова
колегія вважає, що у даному випадку
наявні всі необхідні правові підстави
для позачергового забезпечення ОСОБА_2
впорядкованим житлом на території
АДРЕСА_1, а тому бездіяльність
відповідача, яка полягає у
незабезпеченні права на житло дитини,
позбавленої батьківського піклування,
є протиправною.

Крім того, колегія суддів звертає
увагу на те, що місце походження рідних
сестер ОСОБА_2 та ОСОБА_7 раніше вже було
предметом судового розгляду, у межах
якого вирішувалося питання щодо
наявності правових підстав для
забезпечення житлом у позачерговому
порядку сестри ОСОБА_2 - ОСОБА_7

Так, постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 14 серпня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 13 листопада 2012 року, було
скасовано постанову
Києво-Святошинського районного суду
міста Києва від 06 квітня 2012 року про
відмову в задоволенні
адміністративного позову заступника
прокурора Києво-Святошинського району
Київської області в інтересах ОСОБА_7
до Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради про визнання
бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії, визнано
протиправною бездіяльність
відповідача і зобов'язано
Петропавлівсько-Борщагівську сільську
раду вчинити дії щодо позачергового
забезпечення особи з числа дітей-сиріт
та дітей, позбавлених батьківського
піклування, ОСОБА_7 впорядкованим
житлом на території
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради.

При цьому, при винесенні
постанови від 14 серпня 2012 року
Київським апеляційним
адміністративним судом було
встановлено, що місцем походження та
проживання ОСОБА_7 до влаштування її
під опіку є саме АДРЕСА_1, а АДРЕСА_2 слід
вважати місцем тимчасового
влаштування неповнолітніх дітей -
сестер ОСОБА_7 та ОСОБА_2

Відповідно до частини 1 статті 72
КАС України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Тож, вказані вище обставини
судова колегія вважає встановленими і
приймає до уваги.

Даючи оцінку доводам апелянта
стосовно того, що оскільки ОСОБА_2 була
знята з реєстрації у житлі, яке
знаходиться на території АДРЕСА_1, та
останнім часом проживала в АДРЕСА_2, то,
на думку відповідача, він не
зобовязвний вживати заходи по
забезпеченню житлом ОСОБА_2, колегія
суддів вважає необґрунтованими,
безпідставними і такими, що суперечать
нормам законодавства у галузі
забезпечення соціального захисту
дітей, позбавлених батьківського
піклування, зокрема статті 1 Закону №
2342-IV, пункту 64 Порядку № 866.

Таким чином, судова колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо обґрунтованості
позовних вимог та наявності правових
підстав для їх задоволення та
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
правильно визначено норми
матеріального та процесуального права,
які підлягають застосуванню, із
дотриманням вимог статті 159 КАС
України.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на це, колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області - залишити без
задоволення, а постанову
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 09 грудня 2013 року -
без змін.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області - залишити без
задоволення.

Постанову Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 09
грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст рішення виготовлено
03 квітня 2014 року.

Головуючий суддя
Епель О.В.

Судді:
Федотов І.В.

Ісаєнко Ю.А.