Справа № 2а-3498/10/0870
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/23062/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого
Степашка О.І.

суддів:
Бившевої Л.І.

Муравйова О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Підприємства-банкрут Відкритого
акціонерного товариства
«Запоріжелектромонтаж»

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 03.08.2010

та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 17.02.2011

у справі № 2а-3498/10/0870

за позовом Підприємства-банкрут
Відкритого акціонерного товариства

«Запоріжелектромонтаж»

до Державної
податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя

про визнання дій
незаконними, скасування рішення та
зобов'язання визнати як
податкову звітність декларацію з
податку на прибуток за 1 квартал
2010 року

ВСТАНОВИВ:

Підприємство-банкрут Відкрите
акціонерне товариство
«Запоріжелектромонтаж» (далі по
тексту - позивач, Підприємство-банкрут
ВАТ «Запоріжелектромонтаж»)
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя (далі по тексту - відповідач,
ДПІ в Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя) про визнання дій
незаконними, скасування рішення від
07.05.2010 №9728/10/28-213/2 та зобов'язання
визнати як податкову звітність
декларацію з податку на прибуток за 1
квартал 2010 року.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 03.08.2010, яка
залишена без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 17.02.2011,
відмовлено в задоволенні позовних
вимог.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що 29.04.2010 поштою
рекомендованим листом направлено до
ДПІ у Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Декларацію з податку на
прибуток підприємств за І квартал 2010
року, до якого було додано К1/1, про що
зроблено відмітку у відповідному рядку
Декларації.

13.05.2010 позивач отримав рішення
податкового органу, у якому вказано, що
подана позивачем Декларація з податку
на прибуток за 1 квартал 2010 року,
реєстраційний номер 42464 не містить
обов'язковий додаток, який
передбачений порядком заповнення,
внаслідок чого декларація не визнана
відповідачем, як податкова звітність.
Також, запропоновано позивачеві надати
нову податкову декларацію оформлену
належним чином.

Не погодившись із зазначеним рішенням
податкового органу, позивач оскаржив
його в судовому порядку.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суди попередніх інстанцій
виходили з наступних обставин, з чим
погоджується суд касаційної інстанції.

Підпунктом 4.1.2 п. 4.2 ст. 4 Закону України
від 21.12.2000 №2181-III «Про прядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (далі по тексту - Закон №2181-III)
передбачено, що прийняття податкової
декларації є обов'язком контролюючого
органу. Податкова декларація
приймається без попередньої перевірки
зазначених у ній показників через
канцелярію, чий статус визначається
відповідним нормативно-правовим актом.
Відмова службової (посадової) особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин або висування нею будь-яких
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється та розцінюється як
перевищення службових повноважень
такою особою, що тягне за собою її
дисциплінарну та матеріальну
відповідальність у порядку,
визначеному законом.

Якщо службова (посадова) особа
контролюючого органу порушує норми
абзацу першого цього підпункту,
платник податків зобов'язаний до
закінчення граничного строку поданні
декларації надіслати таку декларацію
поштою з описом вкладеного та
повідомленням про вручення, до якої
долучається заява на ім'я керівника
відповідного контролюючого органу,
складена у довільній формі, із
зазначенням прізвища службової
(посадової) особи, яка відмовилася
прийняти декларацію, та/або із
зазначенням дати такої відмови. При
цьому декларація вважається поданою в
момент її вручення пошті, а граничний
десятиденний строк, встановлений для
поштових відправлень пп. 4.1.7, не
застосовується.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем не дотримано Порядку
оформлення поштових відправлень з
вкладенням матеріалів звітності,
розрахункових документів і декларацій,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 28.07.1997 №799, а саме
декларація з податку на прибуток
підприємств за І квартал 2010 року, до
якої було додано додаток К1/1 направлено
рекомендованою кореспонденцією без
відправлення листа з оголошеною
цінністю з позначкою «Звіт».

Платник податків може також оскаржити
дії службової (посадової) особи
контролюючого органу з відмови у
прийнятті податкової декларації у
судовому порядку.

Незалежно від наявності відмови у
прийнятті податкової декларації
платник податків зобов'язаний погасити
податкове зобов'язання, самостійно
визначене ним у такій податковій
декларації, протягом строків,
установлених п. 5.3 ст. 5 цього Закону.

Податкова звітність, отримана
контролюючим органом від платника
податків як податкова декларація, що
заповнена ним всупереч правилам,
зазначеним у затвердженому порядку її
заповнення, може бути не визнана таким
контролюючим органом як податкова
декларація, якщо в ній не зазначено
обов'язкових реквізитів, її не
підписано відповідними посадовими
особами, не скріплено печаткою
платника податків. У цьому випадку,
якщо контролюючий орган звертається до
платника податків з письмовою
пропозицією надати нову податкову
декларацію з виправленими показниками
(із зазначенням підстав неприйняття
попередньої), то такий платник податків
має право: надати таку нову декларацію
разом зі сплатою відповідного штрафу;
оскаржити рішення податкового органу в
порядку апеляційного узгодження.

Положеннями пп. 4.1.4 Закону №2181
визначено, що податкові декларації
подаються за базовий податковий
(звітний) період, що дорівнює, зокрема,
календарному місяцю (у тому числі при
сплаті місячних авансових внесків), -
протягом 20 календарних днів, наступних
за останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Відповідно до п. 3.1 наказу ДПА України
від 29.03.2003 №143, зареєстрованого в
Мінюсті 08.04.2003 №271/7591 «Про затвердження
форми декларації з податку на прибуток
підприємства та Порядку її складання»,
декларація складається із заголовної
та двох основних частин і десяти
додатків, з яким сім (К1-К7) подаються
щокварталу, у тому числі за рік, а три
(Р1-Р3) подаються виключно за рік.
Додаток К1 складається з двох частин -
К1/1 та К1/2. Частина К1/2 заповнюється
платниками податку, які нараховують
амортизаційні відрахування на суму
витрат, пов'язаних із видобутком
корисних копалин. У разі якщо окремі
рядки декларації не заповнюються через
відсутність відповідних операцій,
платники податку не подають
податковому органу передбачені рядком
декларації додатки.

Пунктом 4.5 Методичних рекомендацій №827
передбачено, якщо податкова звітність,
надана органу Державної податкової
служби платником податків, заповнена
всупереч правилам, визначеним у
затвердженому порядку її заповнення,
то вона може бути не визнана органом
Державної податкової служби як
податкова звітність. Підставою про
невизнання податкової звітності є:
відсутність підпису відповідних
посадових осіб (факсиміле не
дозволяється); відсутність скріплення
печаткою підписів платника податків;
відсутність обов'язкових реквізитів
податкового документа; відсутність
обов'язкових додатків до податкової
звітності, передбачених порядком
заповнення відповідної звітності;
неможливість прочитати текст або цифри
внаслідок пошкодження (наприклад,
документи, залиті чорнилом або іншою
рідиною, потерті); наявність порваних
аркушів, підчищень, помарок,
виправлень, дописок і закреслювань;
подання ксерокопії звітних документів;
порушення загальних вимог оформлення
документів податкової звітності.

Аналіз наведених правових норм
свідчить, що підставою для відмови
податкового органу визнати податкову
звітність як податкову декларацію є
такі дефекти її заповнення, що
впливають на адміністрування податку
органом державної податкової служби.

Позивачем було надіслано поштою
рекомендованим листом Декларацію з
податку на прибуток за 1 квартал 2010 року
до якої було додано додаток К1/1, разом з
тим, даний лист було надіслано без
опису з оголошеною цінністю з
позначкою «Звіт», оскільки подана
позивачем Декларація з податку на
прибуток за 1 квартал 2010 року не містить
обов'язковий додаток К1/1, це слугувало
підставою для не визнана відповідачем
даної декларації, як податкової
звітності.

За результатом розгляду справи,
позивачем не доведено факту, що
надіслана декларація з податку на
прибуток за І квартал 2010 року містила
додаток №К1/1.

З огляду на зазначене колегія суддів
касаційної інстанції погоджується з
висновком судів попередніх інстанцій
щодо відсутності підстав для
задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами попередніх
інстанцій належним чином з'ясовані
обставини справи та дано їм відповідну
правову оцінку. Порушень норм
матеріального та процесуального права,
які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 222, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Підприємства-банкрут
Відкритого акціонерного товариства
«Запоріжелектромонтаж» залишити без
задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 03.08.2010 та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 17.02.2011 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України у випадках, встановлених
Кодексом адміністративного
судочинства України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)Л.І. Бившева (підпис)О.В.
Муравйов