Справа № 815/6931/13-а
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/6931/13-а

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Цховребова М. Г

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого -судді
Романішина В.Л.,

суддів Димерлія
О.О., Єщенка О.В.,

за участю секретаря Фурмана
А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.Одесі
апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Шампань
України» на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 10
грудня 2013 року у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Шампань України» до
Арцизької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Одеській
області, Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання протиправними дій та
скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2013 року ТОВ «Шампань України»
звернулося до Одеського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Арцизької
ОДПІ Головного управління Міндоходів в
Одеській області, Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання протиправними дій щодо
організації та проведення фактичної
перевірки бази відпочинку товариства,
скасування рішення №000132200 від 19.09.2013р.,
яким позивачу нараховано штрафні
санкції за порушення п.1 ст.3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» в сумі 62411 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що оскаржуване рішення
оформлене відповідачем з порушенням
вимог податкового законодавства.
Зокрема, реєстраційні дані акту
перевірки, зазначені в оскаржуваному
податковому повідомленні-рішенні, не
відповідають реєстраційним даним акту
перевірки, надісланому ТОВ «Шампань
України». Направлення на проведення
перевірки були пред'явлені
адміністратору бази відпочинку, без
вручення їх копій. Всупереч вимогам
п.80.4, п.80.7 ст.80 ПК України проведення
контрольної розрахункової операції
здійснено посадовою особою ДПС
одноособово, а саму перевірку
здійснено за відсутності директора
бази відпочинку та начальника
фінансового відділу. В ході перевірки
здійснювався тиск на адміністратора,
внаслідок чого останнім здійснено
підрахунок наявних в особистій сумці
коштів та складено покупюрний опис
готівки. Жодною нормою ПК України не
надано права органам ДПС на проведення
будь-якого підрахунку грошових коштів,
наявних на робочому місці
співробітника платника податків, тим
більше в його особистих речах, в межах
фактичної перевірки, а інвентаризація
готівкових коштів повинна проводитися
у визначеному Міністерством фінансів
України порядку. На думку позивача, ним
не порушено порядку розрахунків,
оскільки розрахунки за мешканця на
базі відпочинку проводяться в касі
товариства або адміністратором бази
відпочинку з обов'язковим оформленням
прибуткового касового ордеру та
видачею квитанції платнику з подальшим
оприбуткуванням отриманої готівки в
касі товариства, що відповідає вимогам
Положення про ведення касових операцій
в національній валюті в Україні, затв.
постановою Правління НБУ від 15.12.2004р.
№637.

Арцизька ОДПІ Головного управління
Міндоходів в Одеській області та
Головне управління Міндоходів в
Одеській області проти позову
заперечили, зазначивши, що згідно листа
№507/2280 від 01.08.2013р. Ізмаїльською ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області надано
інформацію щодо можливих порушень
вимог п.1 ст.3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» підприємствами при проведенні
розрахункових операцій на базах
відпочинку, які знаходяться на
території Приморської сільської ради
Кілійського району Одеської області. З
метою відпрацювання зазначеної
інформації, начальником ГУ Міндоходів
в Одеській області було видано наказ
№338 від 19.08.2013р. про проведення
фактичної перевірки ТОВ «Шампань
України», копія якого була вручена
адміністратору підприємства до
початку перевірки. Проведеною
перевіркою встановлено, що позивач
здійснює діяльність з надання місць
для тимчасового проживання та
харчування на базі відпочинку ТОВ
«Шампань України», розташованої за
адресою: Одеська область, Кілійський
район, с.Приморське, при цьому,
розрахункові операції за надані
послуги проводились без застосування
реєстраторів розрахункових операцій.
Свої дії по проведенню перевірки
товариства та оскаржуване податкове
повідомлення-рішення відповідачі
вважають правомірними, в задоволенні
позову просили відмовити.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 10.12.2013р.
позов ТОВ «Шампань України» залишено
без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, ТОВ «Шампань України»
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, як таке, що прийняте із
порушенням норм матеріального та
процесуального права, з неповним
з'ясуванням обставин справи, та
прийняти нову постанову, якою його
позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі ст.20, п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК
України та наказу про проведення
фактичної перевірки від 19.08.2013р. №338, з
метою здійснення контролю за
дотриманням порядку щодо здійснення
платниками податків розрахункових
операцій, ведення касових операцій,
наявності ліцензій, патентів, свідоцтв,
у тому числі свідоцтв про державну
реєстрацію, виробництва та обігу
підакцизних товарів, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами), у
період з 21.08.2013р. по 30.08.2013р.
ревізорами-інспекторами Головного
управління Міндоходів в Одеській
області проведено фактичну перевірку
бази відпочинку, що розташована за
адресою: Одеська область, Кілійський
район, с.Приморське, та належить
суб'єкту господарювання ТОВ «Шампань
України», за результатами якої
складено акт №111/22-00413143 від 05.09.2013р.

У висновках акту перевірки вказується
на порушення позивачем п.1 ст.3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

Зокрема, в акті перевірки зазначено, що
ТОВ «Шампань України» здійснює
діяльність з надання місць для
тимчасового проживання та харчування
на базі відпочинку «Шампань України»,
що розташована в с.Приморське,
Кілійського району, Одеської області
(податкова адреса підприємства:
Одеська обл., Арцизький район,
с.Надеждівка, вул.Леніна, 75) при цьому,
розрахункові операції за наданні
послуги проводяться на базі відпочинку
без застосування РРО. За період з
29.06.2013р. по 21.08.2013р. проведено
розрахунків без застосування РРО на
загальну суму 12714 грн., в тому числі
адміністратором бази відпочинку
«Шампань України» ОСОБА_1 27.06.2013р.
відповідно до прибуткового касового
ордеру №075 була проведена перша
розрахункова операція на загальну сум
120 грн., 29.06.2013р. відповідно до
прибуткового касового ордеру №076 була
проведена друга розрахункова операція
на загальну суму 140 грн.

На підставі вказаного акту перевірки
19.09.2013р. Арцизькою ОДПІ Головного
управління Міндоходів в Одеській
області прийнято рішення №000132200, яким
на підставі п.1 ст.17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» за порушення п.1 ст.3 цього ж
Закону до ТОВ «Шампань України»
застосовано штрафні санкції в сумі 62411
грн.

Відмовляючи в задоволенні позову ТОВ
«Шампань України» про визнання
протиправними дій щодо організації та
проведення фактичної перевірки бази
відпочинку товариства, скасування
рішення №000132200 від 19.09.2013р., суд першої
інстанції дійшов висновку, що
відповідачами, як суб'єктами владних
повноважень, на яких ст.71 КАС України
покладено обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності, доведено наявність
підстав для проведення перевірки
позивача та законність оскаржуваного
рішення про застосування штрафних
санкцій. Колегія суддів погоджується з
таким висновком Одеського окружного
адміністративного суду.

При зверненні до суду та в
обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається, серед
іншого, на порушення державними
податковими ревізорами-інспекторами
Головного управління Міндоходів в
Одеській області встановленого
порядку проведення перевірки. Колегія
суддів погоджується з Одеським
окружним адміністративним судом, який
прийшов до висновку про
необґрунтованість таких тверджень ТОВ
«Шампань України» з огляду на наступне.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (далі - Закон №265/95-ВР) контроль
за додержанням суб'єктами
господарювання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), інших
вимог цього Закону здійснюють органи
доходів і зборів шляхом проведення
фактичних та документальних перевірок
відповідно до Податкового кодексу
України.

Згідно п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України
органи державної податкової служби
мають право проводити відповідно до
законодавства перевірки і звірки
платників податків (крім Національного
банку України), у тому числі після
проведення процедур митного контролю
та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України
передбачено, що органи державної
податкової служби мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.
Фактичні перевірки проводяться
органами державної податкової служби в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом та іншими законами України,
контроль за дотриманням яких покладено
на органи державної податкової служби.

Відповідно до п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК
України фактичною вважається
перевірка, що здійснюється за місцем
фактичного провадження платником
податків діяльності, розташування
господарських або інших об'єктів права
власності такого платника. Така
перевірка здійснюється контролюючим
органом щодо дотримання норм
законодавства з питань регулювання
обігу готівки, порядку здійснення
платниками податків розрахункових
операцій, ведення касових операцій,
наявності ліцензій, патентів, свідоцтв,
у тому числі про виробництво та обіг
підакцизних товарів, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами).

Фактична перевірка здійснюється без
попередження платника податків (особи)
(п.80.1 ст.80 ПК України).

Відповідно до п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК
України фактична перевірка може
проводитися на підставі рішення
керівника контролюючого органу,
оформленого наказом, копія якого
вручається платнику податків або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції, під розписку до
початку проведення такої перевірки, та
за наявності хоча б однієї з таких
обставин, зокрема, у разі отримання в
установленому законодавством порядку
інформації від державних органів або
органів місцевого самоврядування, яка
свідчить про можливі порушення
платником податків законодавства,
контроль за яким покладено на
контролюючі органи, зокрема, щодо
здійснення платниками податків
розрахункових операцій, ведення
касових операцій, наявності патентів,
ліцензій, та інших документів, контроль
за наявністю яких покладено на
контролюючі органи, виробництва та
обігу підакцизних товарів.

Згідно п.80.4 ст.80 ПК України перед
початком фактичної перевірки, з питань
дотримання порядку здійснення
розрахункових операцій та ведення
касових операцій, посадовими особами
контролюючих органів на підставі
п.п.20.1.9 п.20.1 ст.20 цього Кодексу може бути
проведена контрольна розрахункова
операція.

Пунктом 80.7 статті 80 ПК України
встановлено, що фактична перевірка
проводиться двома і більше посадовими
особами контролюючого органу у
присутності посадових осіб суб'єкта
господарювання або його представника
та/або особи, що фактично здійснює
розрахункові операції.

Відповідно до п.86.5 ст.86 ПК України акт
(довідка) про результати фактичних
перевірок, визначених статтею 80 цього
Кодексу, складається у двох
примірниках, підписується посадовими
особами контролюючих органів, які
проводили перевірку, реєструється не
пізніше наступного робочого дня після
закінчення перевірки. Акт (довідка) про
результати зазначених перевірок
підписується особою, яка здійснювала
розрахункові операції, платником
податків та його законними
представниками (у разі наявності). У
разі, якщо платник податків (його
відокремлені підрозділи) здійснює свою
діяльність не за основним місцем
обліку платника податків, контролюючий
орган, який проводив перевірку, не
пізніше трьох робочих днів з дня
реєстрації акта (довідки) в цьому
органі направляє акт (довідку) до
контролюючого органу за основним
місцем обліку платника податків. Копія
акта (довідки) перевірки з відміткою
про реєстрацію в журналі реєстрації
актів (довідок) перевірок зберігається
у контролюючому органі, який проводив
перевірку.

Відповідно до п. 81.1 ст.81 ПК України,
посадові особи контролюючого органу
мають право приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої
перевірки, в якому зазначаються дата
видачі, найменування контролюючого
органу, реквізити наказу про
проведення відповідної перевірки,
найменування та реквізити суб'єкта
(прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи - платника податку, який
перевіряється) або об'єкта, перевірка
якого проводиться, мета, вид
(документальна планова/позапланова або
фактична), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку. Направлення
на перевірку у такому випадку є дійсним
за наявності підпису керівника
контролюючого органу або його
заступника, що скріплений печаткою
контролюючого органу; копії наказу про
проведення перевірки; службового
посвідчення осіб, які зазначені в
направленні на проведення перевірки.
При пред'явленні направлення платнику
податків та/або посадовим (службовим)
особам платника податків (його
представникам або особам, які фактично
проводять розрахункові операції) такі
особи розписуються у направленні із
зазначенням свого прізвища, імені, по
батькові, посади, дати і часу
ознайомлення.

Згідно з п. 85.8 ст. 85 ПК України, посадова
(службова) особа контролюючого органу,
яка проводить перевірку, у випадках,
передбачених цим Кодексом, має право
отримувати від платника податків або
його законних представників копії
документів, що належать до предмета
перевірки. Такі копії повинні бути
засвідчені підписом платника податків
або його посадової особи та скріплені
печаткою (за наявності).

Як вбачається з матеріалів справи,
листом №507/2280 від 01.08.2013р., на виконання
листів ДПС в Одеській області від
21.05.2013р. №5020/7/22-7008, від 01.06.2013р. №5420/7/22-7008
та відповідно до наказу голови ДПС в
Одеській області від 05.04.2013р. №318 «Про
організацію роботи у період курортного
сезону», Ізмаїльська ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області надала
інформацію Головному управлінню
Міндоходів в Одеській області щодо
можливих порушень вимог п.1 ст.3 Закону
№265/95-ВР при проведенні розрахункових
операцій на базах відпочинку, які
знаходяться на території Приморської
сільської ради Кілійського району
Одеської області, в тому числі, на базі
відпочинку «Шампань України» суб'єкта
господарювання: ТОВ «Шампань України»,
фактична адреса якої: Одеська область,
Кілійський район, Приморська с/р.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
лист Ізмаїльської ОДПІ ГУ Міндоходів в
Одеській області №507/2280 від 01.08.2013р., у
відповідності до п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК
України, є законною підставою для
проведення перевірки ТОВ «Шампань
України», а посилання апелянта про
відсутність підстав для ініціювання
перевірки є такими, що ґрунтуються на
невірному тлумаченні положень ст.80 ПК
України.

19.08.2013р. Головним управлінням
Міндоходів в Одеській області видано
наказ №338, яким головним державним
ревізорам-інспекторам відділу
контролю за проведенням розрахункових
операцій управління податкового та
митного аудиту ГУ Міндоходів в
Одеській області Бардуку В.І. та
Лугачову С.Є. наказано провести
фактичну перевірку ТОВ «Шампань
України», на підставі якого видано
направлення №199 та №200 на проведення
перевірки.

По прибутті на місце проведення
перевірки, на виконання вимог п.81.1 ст.81
ПК України, адміністратору бази
відпочинку «Шампань України» ОСОБА_1
пред'явлено направлення на проведення
перевірки та вручено копію наказу від
19.08.2013р. №338, про що остання поставила
свій підпис в направленнях на
перевірку.

На виконання вимог п.80.7 ст.80 ПК України
фактична перевірка проведена двома
посадовими особами контролюючого
органу - головними державними
ревізорами-інспекторами ГУ Міндоходів
в Одеській області Бардуком В.І. та
Лугачовим С.Є., у присутності посадової
особи суб'єкта господарювання -
начальника фінансово-економічного
відділу підприємства позивача ОСОБА_4
та особи, що фактично здійснювала
розрахункові операції - адміністратора
бази відпочинку ОСОБА_1

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на
недотримання перевіряючими вимог
листа ДПА України від 28.01.2011р.
№2337/7/23-7017/125, який вказує на
необхідність зазначення в наказах та
направленнях на проведення перевірок
суб'єкта господарювання з визначенням
переліку його господарських об'єктів.
Колегія суддів не бере до уваги такі
твердження апелянта, оскільки
зазначений наказ не являється
нормативно-правовим актом, а носить
лише рекомендаційний характер.

Поряд з цим, колегія суддів критично
ставиться до посилань апелянта про
незаконність подвійної реєстрації
акту перевірки від 30.08.2013р., оскільки
самою ж формою акту перевірки
передбачено реєстрацію акту в органі
МДЗ за місцем здійснення діяльності
суб'єкта господарювання та за місцем
його державної реєстрації, якщо вони не
співпадають. Як зазначалось вище,
податковою адресою ТОВ «Шампань
України» є Одеська обл., Арцизький
район, с.Надеждівка, вул.Леніна, 75
(реєстраційний номер акту перевірки
111/22-00413143), при цьому база відпочинку, на
якій фактично проведено перевірку
розташована в с.Приморське,
Кілійського району Одеської області
(реєстраційний номер акту перевірки
88/15/32/22/03/00413143).

Також, необґрунтованими є твердження
апелянта, що в порушення п.80.7 ст.80 ПК
України, контрольна розрахункова
операція щодо придбання послуг з
мешкання на базі відпочинку ТОВ
«Шампань України» проведена за участю
одного з уповноважених співробітників
Головного управління Міндоходів в
Одеській області, оскільки вказаною
статтею передбачено проведення
фактичної перевірки двома і більше
посадовими особами контролюючого
органу, а не здійснення контрольної
розрахункової операції.

На підставі викладеного, суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
відсутності порушень зі сторони
податкового органу щодо підстав та
порядку проведення фактичної
перевірки ТОВ «Шампань України».

Щодо суті виявлених порушень позивачем
п.1 ст.3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» колегія суддів приходить до
наступного.

Відповідно до п.1 ст.3 Закону №265/95-ВР
суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

Пунктом 1 статті 9 Закону №265/95-ВР
встановлено, що реєстратори
розрахункових операцій та
розрахункові книжки не застосовуються
при здійсненні торгівлі продукцією
власного виробництва та наданні послуг
підприємствами, установами і
організаціями усіх форм власності,
крім підприємств торгівлі та
громадського харчування, у разі
проведення розрахунків у касах цих
підприємств, установ і організацій з
оформленням прибуткових і видаткових
касових ордерів та видачею відповідних
квитанцій, підписаних і завірених
печаткою у встановленому порядку.

Пунктом 2.6 Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні, затв. постановою Правління
Національного банку України від 15
грудня 2004 року № 637, встановлено, що уся
готівка, що надходить до кас, має
своєчасно (у день одержання готівкових
коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися. Оприбуткуванням
готівки в касах підприємств, які
проводять готівкові розрахунки з
оформленням їх касовими ордерами і
веденням касової книги відповідно до
вимог глави 4 цього Положення, є
здійснення обліку готівки в повній
сумі її фактичних надходжень у касовій
книзі на підставі прибуткових касових
ордерів. У разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням РРО або
використанням РК оприбуткуванням
готівки є здійснення обліку зазначених
готівкових коштів у повній сумі їх
фактичних надходжень у книзі обліку
розрахункових операцій на підставі
фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» надано право проводити
розрахунки готівкою із споживачами без
використання РРО та РК і специфіка
функціонування яких унеможливлює
оформлення ними кожної операції
касовим ордером (продаж проїзних і
перевізних документів; білетів
державних лотерей; квитків на
відвідування культурно-спортивних і
видовищних закладів тощо),
дозволяється оприбутковувати готівку
наприкінці робочого дня за сукупністю
операцій у цілому за робочий день з
оформленням касовими документами і
відображенням у відповідній книзі
обліку. Суми готівки, що
оприбутковуються, мають відповідати
сумам, визначеним у відповідних
касових (розрахункових) документах.

Згідно абз.5 п.4.2 гл.4 Положення №637
аркуші касової книги мають бути
пронумеровані, прошнуровані та
скріплені відбитком печатки
підприємства (юридичної особи).
Кількість аркушів у касовій книзі
засвідчується підписами керівника і
головного бухгалтера підприємства
(юридичної особи).

В підтвердження порушення позивачем п.1
ст.3 Закону №265/95-ВР в матеріалах справи
містяться: сторінки книги реєстрації
прибуткових та видаткових касових
ордерів, яка включає період з червня по
серпень 2013 року, з якої не вбачається
реєстрація прибуткових касових
ордерів: №075 від 27.06.2013р. на суму 120 грн.,
№076 від 29.06.2013р. на суму 140 грн., №077 від
29.06.2013р. на суму 80 грн., №078 від 30.06.2013р. на
суму 160 грн., №079 від 02.07.2013р. на суму 130
грн., №080 від 03.07.2013р. на суму 100 грн., №081
від 05.07.2013р. на суму 140 грн., №082 від
06.07.2013р. на суму 90 грн., №083 від 07.07.2013р. на
суму 150 грн., №084 від 08.07.2013р. на суму 120
грн., №085 від 10.07.2013р. на суму 40 грн., №086
від 11.07.2013р. на суму 80 грн.; сторінки
касової книги за 2013 рік, яка включає
період з 27.06.2013р. по 11.07.2013р., згідно яких
на порушення вимог абз.5 п.4.2 гл.4
Положення № 637 кількість аркушів у цій
книзі не засвідчена підписами
керівника і головного бухгалтера
підприємства, та з якої не вбачається
обліку готівки в касі за зазначеними
вище прибутковими касовими ордерами, а
також сторінки касової книги на 2013 рік,
яка включає період проведення
перевірки, згідно яких кількість
аркушів у цій книзі також не засвідчена
підписами керівника і головного
бухгалтера підприємства.

Також, в матеріалах справи містяться
пояснення адміністратора бази
відпочинку «Шампань України» ОСОБА_1
від 21.08.2013 року, згідно яких у обов'язки
адміністратора входить поселення
відпочиваючих на базі відпочинку
«Шампань України», прийом грошових
коштів за проживання. При оплаті
відпочиваючими нею виписуються
приходні касові ордери, які видані їй
для проведення розрахунків
бухгалтером підприємства ТОВ «Шампань
України». 21.08.2013р. при проведенні
інвентаризації грошових коштів на
місці проведення розрахунків
знаходились грошові кошти в сумі
одинадцять тисяч триста шістдесят
чотири грн. Дана сума отримана нею
21.08.2013р. за здавання номерів та як
доплата за харчування. При поселенні в
номер на базі відпочинку «Шампань
України» 21.08.2013р. нею були взяті грошові
кошти в сумі 4120 грн., приходний касовий
ордер не був виписаний.

Колегія суддів вважає помилковими
посилання апелянта на недотримання ГУ
Міндоходів в Одеській області положень
Інструкції по інвентаризації основних
засобів, нематеріальних активів,
товарно-матеріальних цінностей,
грошових коштів і документів та
розрахунків, затв. наказом
Міністерства фінансів України від
11.08.1994р. №69, оскільки додаток до акту
перевірки - опис готівкових коштів, що
знаходяться на місці проведення
розрахунків, складений ГУ Міндоходів в
Одеській області на виконання
повноважень щодо зняття залишків
готівки, а не щодо інвентаризації
основних засобів, товарно-матеріальних
цінностей, коштів.

Слід зазначити, що в ході проведення
перевірки, листом від 28.08.2013р.
№626/10/15-32-22-03-11, керуючись ст.20, п.85.2 ст.85
ПК України, у зв'язку з проведенням
фактичної перевірки, відділ контролю
за проведенням розрахункових операцій
управління податкового та митного
аудиту ГУ Міндоходів в Одеській
області повідомив позивача про
необхідність надання документів, що
належать або пов'язані з предметом
перевірки, а саме: касову книгу та
первинні документи, ліміт каси та
зворотно-касові відомості, тощо, однак
запитувані документи товариством
надано не було.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що при розгляді справи
судом першої інстанції правильно
застосовано норми матеріального та
процесуального права, вірно
встановлено фактичні обставини справи
та дана відповідна правова оцінка.
Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, підстав для
скасування рішення суду та задоволення
апеляційної скарги не вбачається.

В силу ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 185, 195, 196, 198 ч.1 п.1, 200, 205
ч.1 п.1, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Шампань
України» залишити без задоволення, а
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 10 грудня 2013
року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
негайно після її проголошення та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено
28.03.2014р.

Головуючий суддя
Романішин В.Л.

Судді
Димерлій О.О.

Єщенко О.В.