Справа № 424/550/14-а
Суддя: Блохін А. А.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ібадова Н.П.
Суддя-доповідач - Блохін А. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року
справа №424/550/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суду у складі
колегії: головуючого судді Блохіна А.А.,
суддів: Міронової Г.М., Юрко І.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
місті Ровеньки Луганської області на
постанову Ровеньківського міського
суду Луганської області від 19 лютого 2014
року у справі № 424/550/14-а за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в місті Ровеньки Луганської
області «про визнання дій Управління
Пенсійного фонду України в місті
Ровеньки Луганської області щодо
відмови в перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці неправомірними та про
зобов'язання вчинити певні дії», -

ВСТАНОВИВ:

30.01.2014 року позивач ОСОБА_3 звернулась
до Ровеньківського міського суду
Луганської області з адміністративною
позовною заявою до відповідача
Управління Пенсійного фонду України в
місті Ровеньки Луганської області «про
визнання дій Управління Пенсійного
фонду України в місті Ровеньки
Луганської області щодо відмови в
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
неправомірними та про зобов'язання
вчинити певні дії», в якій зазначила, що
з 23 травня 1997 року вона працювала
суддею Ровеньківського міського суду.
Постановою Верховної Ради України
№2516-V1 від 09. 09. 2010 року та наказом голови
Ровеньківського міського суду
Луганської області №38 від 15 жовтня 2010
року вона була звільнена з посади судді
Ровеньківського міського суду
Луганської області, у зв'язку з
поданням заяви про відставку.

З 16 жовтня 2010 року Управління
Пенсійного фонду України в Луганської
області на підставі розпорядження №
179403 від 14.10.2011 року виплачує ОСОБА_3 у
зв'язку з виходом у відставку щомісячне
довічне грошове утримання з заробітної
плати 5067.00 грн., яке було призначене їй
на підставі ст. 43 Закону України « Про
статус суддів» від 15.12.1992 року (в
редакції, що діяла на момент виникнення
спірних правовідносин) в розмірі 82
відсотків заробітку працюючого на
відповідній посаді судді. На підставі
постанови Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 23 вересня 2013 року та ухвали
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05 листопада
2013 року відповідач виплачує ОСОБА_3
грошове утримання із заробітної плати,
відповідно до ст. 129 та ч 3. ст. 138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів», виходячи із заробітної плати
працюючого на відповідній посаді судді
на підставі довідки ТУ ДСА в Луганській
області з 03 червня 2013 року.

Згідно довідки №7 від 15.01.2014 року
Територіального управління державної
судової Адміністрації у Луганській
області заробітна плата судді, яка
враховується при призначенні
(перерахунку) довічного грошового
утримання суддям у відставці складає:
за січень 2014 року - 19488 грн. 00 коп. 21
січня 2014 року вона звернулася до
відповідача з заявою про перерахунок
довічного щомісячного грошового
утримання у зв'язку з підвищенням
заробітної плати судді, працюючого на
відповідній посаді.

23.01.2014 року вона отримала рішення від
22.01.2014 року з відмовою їй в перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання у зв'язку з тим, що на думку
відповідача, відповідно до ч. 4 ст. 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» передбачено проведення
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання лише суддям
Конституційного Суду України.

Постановою Ровеньківського міського
суду Луганської області у справі №
424/550/14-а, позов задоволено. Визнано
рішення Управління Пенсійного фонду
України в м. Ровеньки Луганської
області від 22 січня 2014 року про відмову
щодо перерахунку та виплати ОСОБА_3,
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці на
підставі довідки Територіального
управління Державної Судової
Адміністрації України в Луганський
області №7 від 15.01.2014 року, відповідно
до ст. 129, ч. 3 ст. 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010
року неправомірним та скасувати його.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Ровеньки Луганської
області здійснити ОСОБА_3 перерахунок
та виплату щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
у розмірі 82% відповідно до ст. 129 та ч. 3
ст. 138 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» від 07.07.2010 року, з 01
грудня 2013 року, виходячи з заробітної
плати працюючого на відповідній посаді
судді в розмірі - 19488 грн., на підставі
довідки Територіального управління
Державної судової Адміністрації
України в Луганській області №7 від
15.01.2014 року без обмеження щомісячного
довічного грошового утримання
максимальним розміром, з урахуванням
проведених виплат.

Відповідач, не погодившись з судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просив постанову суду першої
інстанції скасувати в зв'язку з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, ухвалити нове
судове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Сторони в судове засідання не прибули,
про час, дату та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином, тому за приписами п. 2 ч. ст.197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглядає справу у порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Судом першої та апеляційної інстанції
встановлено, що згідно з наказом №38 від
15 жовтня 2010 року голови суду м.
Ровеньки, який виданий на підставі
Постанови Верховної Ради України від 09
вересня 2010 року № 2516-У1 «Про звільнення
суддів» позивачка ОСОБА_3 звільнена від
обов'язків судді цього ж суду у зв'язку
з поданням заяви про відставку (а.с. 14).

З 16 жовтня 2010 року Управління
Пенсійного фонду України в Луганської
області на підставі розпорядження №
179403 від 14.10.2011 року виплачує ОСОБА_3 у
зв'язку з виходом у відставку щомісячне
довічне грошове утримання з заробітної
плати 5067.00 грн., яке було призначене їй
на підставі ст. 43 Закону України «Про
статус суддів» від 15.12. 1992 року (в
редакції, що діяла на момент виникнення
спірних правовідносин) в розмірі 82
відсотків заробітку працюючого на
відповідній посаді судді.

На підставі постанови
Антрацитівського міськрайонного суду
Луганської області від 23 вересня 2013
року та ухвали Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05 листопада
2013 року ОСОБА_3 відповідачем здійснено
перерахунок у зв'язку з підвищенням
заробітної плати суддям, тому вона на
час звернення до суду отримує грошове
утримання, відповідно до ст. 129 та ч 3 ст.
138 Закону України «Про судоустрій та
статус суддів», виходячи із заробітної
плати працюючого на відповідній
посаді судді, на підставі довідки ТУ
ДСА в Луганській області з 03 червня 2013
року.

21.01.2014 року позивач звернулася до
відповідача із заявою про перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання з 01.12.13 року, у зв'язку з
підвищенням заробітної плати судді,
працюючого на відповідній посаді
згідно довідки №7 від 15.01.2014 року, однак
рішенням відповідача від 22.01.2014 року
було відмовлено позивачці у такому
перерахунку (а.с. 15).

Зазначене свідчить, що між
сторонами виник спір саме щодо
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання як судді у
відставці у зв'язку з підвищенням
заробітної плати судді, працюючого на
відповідній посаді відповідно, до
довідки Територіального управління
Державної судової адміністрації в
Луганській області.

Згідно, з пунктом 1 постанови
Верховної Ради України від 15 грудня 1991
року «Про прядок введення в дію Закону
України «Про статус суддів» (з
доповненнями внесеними постановами
Верховної Ради України 06 травня 1993 року
та 24 лютого 1994 року), передбачено, що у
разі зміни заробітної плати суддів,
розмір щомісячного довічного
грошового утримання судді у
відставці,обчислюється виходячи з
нового розміру заробітної плати судді,
який працює на відповідній посаді.

Відповідно до ст. 8 КАС України
визнається і діє принцип верховенства
права, відповідно до якого зокрема
людини її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають
зміст і спрямованість діяльності
держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування,їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі,в
межах повноважень та у спосіб,що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Конституційні права і свободи
людини і громадянина не можуть буди
обмежені крім випадків, відповідно до
пункту 31 частини першої статті 85
Конституції України (правовий режим
воєнного і надзвичайного стану) (ст. 64
Конституції України).

Відповідно до ст. 126 Конституції
України, незалежність і недоторканість
суддів гарантується Конституцією і
законами України. Матеріальне
забезпечення суддів, в тому числі
суддів у відставці, та гарантії їх
соціального захисту є одним із
складових елементів принципу
незалежності суддів.

Згідно ст. 73 Конституції України»
Про Конституційний Суд України» від 16
жовтня 1996 року № 422/96-ВР,останній
приймає рішення щодо конституційності
актів, зазначених у п.1 ст. 13 цього
Законну, У разі, якщо ці акти або їх
окремі положення визнаються такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними), вони оголошуються
не чинними і втрачають чинність від дня
прийняття Конституційним Судом
рішення про їх неконституційність.

Так, Законом України від 28 грудня
2007 року № 107-V1 «Про державний бюджет
України» було виключено абзац 3 п. 1
постанови Верховної Ради від 15 грудня
1992 року «Про порядок введення в дію
Закону України «Про статус суддів»
яким передбачено право на перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці.

Рішенням Конституційного Суду
України № 10-пр/2008 від 22 травня 2008 року
вказані положення Закону України « про
державний бюджет України на 2008 рік та
про несення змін до деяких
законодавчих актів України» визнано
неконституційними і такими, що
втратили чинність.

Відповідно, з 22 травня 2008 року
відновлена дія абзацу 3 пункту 1
постанови Верховної Ради України від 15
грудня 1992 року № 2863-ХІІ «Про порядок
введення в дію Закону України «Про
статус суддів», який передбачив право
на перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання суддям у
відставці. Відповідно до ч. 4 ст. 43
Закону України «Про статус суддів» від
15.12.1992 року № 2863-ХІІ (чинного на час
призначення їй щомісячного довічного
грошового утримання), судді у
відставці, який має стаж роботи на
посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне грошове утримання в розмірі
80 відсотків працюючого на відповідній
посаді судді. За кожний повний рік
роботи понад 20 років на посаді судді
розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більш
ніж до 90 відсотків заробітку судді.

Після втрат вказаного Закону
чинності на підставі Закону України»
Про судоустрій і статус суддів» від
07.07.2010 року №2453-V1 (далі-Закон)
аналогічні положення були
передбаченні ч. 3 ст. 138 Закону України
згідно з якими щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80% грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний рік роботи на посаді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більш
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

З 01.10. 2011 року положення
наведеної частини ст. 138 Закону
викладені в іншій редакції, відповідно
до якої щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді
з якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 01 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Стаття 129 Закону, якою визначені
розміри посадового окладу та доплати
за вислугу років відповідного судді
набрала чинності з 01 січня 2012 року.
Згідно зі ст. 22 Конституції України
закріплені права і свободи не є
вичерпними, гарантуються і не можуть
буди скасовані. При прийнятті нових
законів або при внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і
свобод.

Конституційний суд України у
мотивувальній частині рішення від 14
грудня 2011 року № 18-рп/2011, вказав, що
«щомісячне довічне грошове утримання
судді це утримання є самостійною
гарантією незалежності судді та
складовою його правового статусу, а
правова природа щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
та щомісячного грошового утримання
діючого судді однакова, а самі ці
поняття однорідні та взаємопов'язані,
ідентичні, відрізняються лише за
способом фінансування: судді у
відставці цю виплату сплачує Пенсійний
фонд України за рахунок коштів
Державного бюджету України, діючому
судді виплачується виключно з
Державного бюджету України.

У цьому ж рішенні Конституційний
суд України вказує про неможливість
звуження змісту та об'єму гарантій
незалежності суддів, а відповідно,
матеріального та соціального
забезпечення.

До цього Конституційний суд
України, неодноразово висловлював
аналогічне правові позиції у
відношенні гарантій незалежності
суддів, їх матеріального та
соціального забезпечення у рішеннях, а
саме: віл 24 червня 1999 року №3-рп/99, від 20
березня 2002 року №5-рп/2002(справа про
пільги, компенсації та гарантії), від 01
грудня 2004 року №19-рп/2004( справа про
припинення дій чи обмеження пільг,
компенсацій та гарантій), від 18 червня
2007 року №4-рп/2007(справа про гарантії
незалежності суддів), рішення №10-рп/2008
від 22 травня 2008 року.

Рішення Конституційного Суду
України, що стосуються правових понять
інституту суді у відставці закріплюють
поняття щомісячного довічного
грошового утримання, принципів
незалежності суддів, також
Конституційним судом вказано про
неможливість відміни та звуження
змісту та об'єму статусу суддів, про
неможливість звуження досягнутого
рівня незалежності суддів, про
неможливість диспропорції у
матеріальному забезпеченні суддів та
суддів різних рівнів, про неможливість
суттєвої диспропорції у грошовому
забезпеченні працюючих суддів а
суддів у відставці, про неможливість
відміни принципу, як перегляд
щомісячного довічного грошового
утримання у разі зміни заробітної
плати працюючим суддям, виходячи з її
нового розміру.

Таким чином, оскільки діючим
законодавством чітко визначено, що
розмір довічного утримання, який
призначено та виплачується судді у
відставці, розраховується із розміру
грошового утримання працюючого судді,
тому у разі збільшення розміру
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді, повинен
збільшуватися розмір довічного
грошового утримання судді у відставці.

Статтею 2 Закону України від 08.07.
2011 року № 3668-У1» Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної
системи(далі-Закон № 3668-У1) визначено,
що максимальний розмір пенсії (крім
пенсійних виплат,що здійснюються з
Накопичувального пенсійного фонду) або
щомісячного довічного грошового
утримання (з урахуванням
надбавок,підвищень, додаткової пенсії,
цільової грошової допомоги, пенсії за
особливі заслуги перед Україною,
індексації та інших доплат до пенсії,
встановлених законодавством,крім
доплати до надбавок окремим категоріям
осіб, які мають особливі заслуги перед
Батьківщиною), призначених
(перерахованих) відповідно до Законів
України» Про державну службу», «Про
судоустрій і статус суддів», не може
перевищувати десяти прожиткових
мінімумів, установлених для осіб, які
втратили працездатність. Аналогічні
норми закріплені і в частині 5 статті 138
Закону № 3668-V1.

Разом з тим, рішенням
Конституційного Суду України у справі
за конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
окремих положень статті 2, абзацу
другого пункту 2 розділу 11» Прикінцеві
та перехідні положення Закону
України» Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи».
Статті 138 Закону України» Про
судоустрій і статус суддів» (справа
щодо умов виплати пенсій і щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці) №3-пр/2013 від 03.06. 2013 року
визнані такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними): - ч. 3, перше, друге,
третє речення ч. 5 ст. 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» від
07.07. 2010 року № 2453- V1 у редакції Закону
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08.07.201 року № 3668- V1; - ст. 2
Закону України « про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» в
частині поширення її дії на Закон
України «Про судоустрій та статус
суддів»; - абзац 2 п.2 розділу 11
«;Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», зі
змісту якого вбачається, що виплата
суддям пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частини другої, третьої статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 року № 1058-1V та без проведення
інших перерахунків, передбачених
законодавством.

Положення Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010
року №2453-1 у редакції Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
Забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08.07.2011 року №3668-V1, визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України цього рішення.

Рішення Конституційного Суду
України має преюдиціальне значення
при розгляді судами загальної
юрисдикції позовів у зв'язку з
правовідносинами, що виникли внаслідок
дії положень законів України , визнаних
неконституційними.

Згідно довідки Територіального
управління Державної судової
адміністрації у Луганської області №7
від 15.01.2014 року заробітна плата судді,
яка враховується при перерахунку
(призначенні) довічного грошового
утримання суддям у відставці, виданої
на ім'я позивача ОСОБА_3 за січень
становить - 19488,00 грн. та складається з:
посадового окладу 12180,00 грн., надбавки
за вислугу років (60%), за стаж роботи 27 р.
02 м. 21 д.- 7308,00 грн. (а.с 16).

Вказана довідка відповідає
вимогам ч. 3 ст. 138 ЗУ України «Про
судоустрій і статус суддів» та містить
передбачені ст. 129 даного Закону
складові грошового утримання судді,
працюючого на відповідній посаді, що
зазначені у відповідних розмірах
згідно ч. 3 та ч. 5 ст. 129 даного Закону.

Враховуючи вищевикладене суд
першої інстанції прийшов до висновку
про наявність у позивачки права на
перерахунок довічного грошового
утримання судді у відставці,
відповідно до ст. 138 ЗУ «Про судоустрій
і статус суддів», виходячи із
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді, а тому дії
відповідача щодо відмови позивачці у
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання, як судді у
відставці, відповідно до ч. 3 ст. 138 ЗУ
«Про судоустрій і статус суддів» на
підставі довідки ТУ ДСА в Луганській
області є неправомірним.

Так, щомісячне довічне грошове
утримання позивачці призначено на
підставі ЗУ «Про статус суддів» в
редакції від 15.12.1992 року, в розмірі 82%
заробітної плати судді
Ровеньківського міського суду
Луганської області, працюючого на
відповідній посаді і розмір такого
відсотку зміні не підлягає.

Суд першої інстанції дійшов вірного
висновку,що позивачка має право на
такий перерахунок.

03.06.2013 року Конституційним Судом
України підтверджено права на виплату
щомісячного довічного грошового
утримання суді відставці, а тому суд
першої інстанції прийшов до висновку
про задоволення позовних вимог, з чим
погоджується колегія суддів.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції постановлене судове рішення
з дотриманням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
підстави для скасування судового
рішення відсутні.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 197, ст.198 ч. 1 п. 1,
ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч. 5
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Ровеньки Луганської області на
постанову Ровеньківського міського
суду Луганської області від 19 лютого 2014
року у справі № 424/550/14-а - залишити без
задоволення.

Постанову Ровеньківського міського
суду Луганської області від 19 лютого 2014
року у справі № 424/550/14-а за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в місті Ровеньки Луганської
області «про визнання дій Управління
Пенсійного фонду України в місті
Ровеньки Луганської області щодо
відмови в перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці неправомірними та про
зобов'язання вчинити певні дії» -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду в
порядку письмового провадження
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання нею чинності.

Головуючий суддя
А.А. Блохін

Судді
Г.М.
Міронова

І.В.
Юрко