Справа № 803/139/14
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року Справа № 803/139/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю представника відповідача
Міскевича С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сав-Дистрибьюшн» до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Волинській області про
визнання дій незаконними, визнання
протиправними та скасування постанови
і наказу,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн»
(далі - позивач, ТзОВ «Сав-Дістрибьюшн»)
звернулося з позовом до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Волинській області (далі - відповідач,
Інспекція) про визнання протиправними
та скасування постанови про накладення
штрафних санкцій №105 від 25 листопада 2013
року, наказу на проведення перевірки
№142/000135 від 8 листопада 2013 року,
визнання незаконними дій щодо
проведення перевірки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Волинській області було
проведено 11.11.2013 року позапланову
перевірку характеристик продукції, яка
реалізовується ТзОВ «Сав-Дістрибьюшн»,
а саме: магазином «Фокстрот», що
знаходиться за адресою м.Ковель,
вул.Незалежності, 83. Позивач вважає
протиправним наказ №142/000135 від 8
листопада 2013 про проведення перевірки,
оскільки він виданий з порушенням норм
чинного законодавства, посадові особи
інспекції здійснювали перевірку
незаконно і в ході перевірки вийшли за
межі своїх повноважень. Зокрема,
підставою для проведення перевірки за
зверненням народного депутата Бойка
В.Б. міг бути лише факт продажу
контрафактної продукції та товарів,
які не сертифіковані (заборонені для
продажу) в Україні, однак в порушення
вимог законодавства Інспекцією було
проведено перевірку характеристик
продукції та її відповідність вимогам
Технічних регламентів. Зазначає, що
згідно із Положенням про Державну
інспекцію України з питань захисту
прав споживачів, затвердженого Указом
Президента України від 13 квітня 2011 року
№165/2011, питання перевірки факту продажу
контрафактних товарів не входить до
сфери повноважень Інспекції. Крім того,
зазначає, що ТзОВ «Сав-Дістрибьюшн»
здійснює господарську діяльність
відповідно до вимог правил торгівлі та
надання послуг, а продукція, яка
реалізується товариством, відповідає
вимогам законодавства щодо якості та
безпечності. Вказана в акті перевірки
продукція була промаркована
Національним знаком відповідності з
дотриманням вимог положень п.19
Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
обладнання. Позивач вважає, що всі без
виключення дії відповідача, пов'язані з
проведенням позапланової виїзної
перевірки магазину ТзОВ
«Сав-Дістрибьюшн» за адресою м.Ковель,
вул.Незалежності, 83, є незаконними та
повинні бути визнані судом як
протиправні, з огляду на що позивач
просить визнати постанову про
накладення штрафних санкцій №105 від
25.11.2013 року незаконною та прийнятою без
належного застосування норм чинного
законодавства, без врахування
фактичних обставин справи.

В судове засідання представник
позивача не прибув, подав клопотання
про розгляд справи без участі
представника товариства, просив
позовні вимоги задовольнити з підстав,
викладених в адміністративному позові.

Відповідач в поданих суду запереченнях
адміністративний позов не визнав та
зазначив, що перевірка ТзОВ
«Сав-Дістрибьюшн» була проведена на
законних підставах, а тому наказ на
проведення перевірки №142/000135 від 8
листопада 2013 року та постанова про
накладення штрафних санкцій №105 від 25
листопада 2013 року відповідають вимогам
чинного законодавства, у зв'язку з чим
просить у задоволенні позову
відмовити.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав подані
заперечення та просив у задоволенні
адміністративного позову ТзОВ
«Сав-Дістрибьюшн» відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши письмові
докази, суд приходить до висновку, що
адміністративний позов ТзОВ
«Сав-Дістрибьюшн» підлягає до
часткового задоволення з врахуванням
наступного.

Судом встановлено, що 11 листопада 2013
року посадовими особами Інспекції на
підставі наказу №142/000135 від 08.11.2013 року
(а.с.53) та направлення на проведення
перевірки від 08.11.2013 року №000135 (а.с.15)
було проведено перевірку
характеристик низьковольтного
електричного обладнання, що
реалізується у магазині «Фокстрот»
ТзОВ «Сав-Дістрибьюшн», за адресою:
Волинська область, м.Ковель,
вул.Незалежності, 83, за результатами
якої складено акт перевірки
характеристик продукції від 11.11.2013 року
№000135 (а.с.10-13).

Перевіркою встановлено, що у магазині
«Фокстрот» ТзОВ «Сав-Дістрибьюшн», за
адресою: Волинська область, м.Ковель,
вул.Незалежності, 83 розповсюджується
низьковольтне електричне обладнання з
порушенням вимог характеристик
нехарчової продукції, встановлених
Технічним регламентом низьковольтного
електричного обладнання, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 жовтня 2009 року №1149, Технічним
регламентом з електромагнітної
сумісності обладнання, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 липня 2009 року №785.

Зокрема, встановлено, що низьковольтне
електричне обладнання, а саме: чайник
електричний «Polaris» PWK 1849 CA 2000 Вт, 220-240 V
д/в 2012 р.; праска із парозволоженням
«Zelmer» 28ZO21 220-240 V, 1850-2200W д/в 2012 р.; масажер
з інфрачервоним випромінюванням «ORION»
OR-MS23 12 Вт, 230 V д/в 2011 р.; пилосос миючий
Vestfalia XT «THOMAS» 1700 Вт, д/в 2013 р. не мало
відповідного маркування, оскільки на
продукції був відсутній національний
знак відповідності, що не відповідає
вимогам пункту 10 Технічного регламенту
безпеки низьковольтного електричного
обладнання та пункту 19 Технічного
регламенту з електромагнітної
сумісності обладнання. Крім того, на
продукцію чайник електричний «Polaris» PWK
1849 CA, масажер з інфрачервоним
випромінюванням «ORION» OR-MS23 відсутня
інформація про найменування та адресу
виробника або уповноваженого
представника чи імпортера, що не
відповідає вимогам пункту 24 Технічного
регламенту з електромагнітної
сумісності обладнання.

25 листопада 2013 року начальником
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Волинській області
винесено постанову №105 про накладення
штрафних санкцій, згідно з якою на
підставі акту перевірки від 11
листопада 2013 року №000135 до ТзОВ
«Сав-Дістрибьюшн» застосовано штраф у
розмірі 1500 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що
становить 25500 грн., за порушення пункту 2
частини другої статті 44 Закону України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції» (а.с.8-9).

Що стосується доводів товариства про
незаконність проведеної перевірки та
неправомірності виданого відповідачем
наказу на її проведення, то суд
зазначає наступне.

Правові та організаційні засади
здійснення державного ринкового
нагляду і контролю нехарчової
продукції встановлені Законом України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції».

Згідно частини першої статті 10 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції»
ринковий нагляд здійснюється органами
ринкового нагляду в межах сфер їх
відповідальності.

У переліку органів державного
ринкового нагляду та сфер їх
відповідальності, затвердженому
постановою Кабінету Міністрів України
від 01.06.2011 року №573, зазначено, що органи
Держспоживінспекції здійснюють нагляд
за дотриманням суб'єктами
господарювання вимог, зокрема,
Технічного регламенту низьковольтного
електричного обладнання, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 жовтня 2009 року №1149, Технічного
регламенту з електромагнітної
сумісності обладнання, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 липня 2009 року №785.

Отже, органи Держспоживінспекції мають
право здійснювати перевірки суб'єктів
господарювання з питань дотримання
ними вимог законодавства у сфері
ринкового нагляду.

Статтею 23 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» встановлено, що
органи ринкового нагляду проводять
планові та позапланові перевірки
характеристик продукції.

Планові перевірки характеристик
продукції проводяться у
розповсюджувачів цієї продукції, а
позапланові, - у розповсюджувачів та
виробників такої продукції.

Під час таких перевірок перевіряються
характеристики лише того виду
продукції, що є предметом перевірки.

Перевірки характеристик продукції
проводяться на підставі наказів
органів ринкового нагляду та
посвідчень (направлень) на проведення
перевірки, що видаються та
оформляються відповідно до Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності».

За результатами перевірки
характеристик продукції посадова
особа, яка здійснює ринковий нагляд,
складає акт відповідно до вимог Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності».

Згідно із частиною першою статті 24
Закону України «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції» органи ринкового нагляду
проводять позапланові перевірки
характеристик продукції у її
розповсюджувачів, зокрема, за
зверненнями споживачів (користувачів)
відповідної продукції, а також органів
виконавчої влади, виконавчих органів
місцевих рад, правоохоронних органів,
громадських організацій споживачів
(об'єднань споживачів), у яких міститься
інформація про розповсюдження
продукції, що завдала шкоди суспільним
інтересам чи має недоліки, що можуть
завдати такої шкоди, і відсутня
інформація, за якою виробника такої
продукції може бути ідентифіковано,
але міститься інформація, за якою може
бути встановлено розповсюджувача, у
якого було придбано (виявлено) таку
продукцію.

Відповідно до частини першої статті 6
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» однією з
підстав для здійснення позапланових
заходів є звернення фізичних та
юридичних осіб про порушення суб'єктом
господарювання вимог законодавства.
Позаплановий захід у цьому разі
здійснюється тільки за наявності згоди
центрального органу виконавчої влади
на його проведення

Як зазначає стаття 7 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», для здійснення планового
або позапланового заходу орган
державного нагляду (контролю) видає
наказ, який має містити найменування
суб'єкта господарювання, щодо якого
буде здійснюватися захід, та предмет
перевірки. На підставі наказу
оформляється посвідчення (направлення)
на проведення заходу, яке підписується
керівником або заступником керівника
органу державного нагляду (контролю)
(із зазначенням прізвища, ім'я та по
батькові) і засвідчується печаткою.
Перед початком здійснення заходу
посадові особи органу державного
нагляду (контролю) зобов'язані
пред'явити керівнику суб'єкта
господарювання або уповноваженій ним
особі посвідчення (направлення) та
службове посвідчення, що засвідчує
посадову особу органу державного
нагляду (контролю), і надати суб'єкту
господарювання копію посвідчення
(направлення).

З матеріалів справи вбачається, що
проведенню перевірки характеристик
продукції позивача слугувало
депутатське звернення народного
депутата України Бойка В.Б. від 11 жовтня
2013 року № 216-к (а.с.14) до Генерального
прокурора України з проханням вчинити
заходи прокурорського реагування для
припинення порушень прав споживачів та
здійснити перевірку торгової мережі
магазинів побутової техніки
«Фокстрот» на факт продажу
контрафактної продукції та товарів,
які не сертифіковані (заборонені для
продажу) в Україні.

На підставі листа Держспоживінспекції
України №1374 від 6 листопада 2013 року
«Щодо проведення позапланових
заходів» (а.с.91) доручено
територіальним органам
Держспоживінспекції України здійснити
позапланові заходи з перевірки
продукції побутової техніки у торговій
мережі магазинів «Фокстрот» на
дотримання вимог законодавства у сфері
здійснення державного ринкового
нагляду та захисту прав споживачів.

Разом з тим, оскаржуваний позивачем
наказ на проведення перевірки та
направлення на її проведення видані у
відповідності до вимог ст.7 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності».

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач при призначенні та
проведенні позапланової перевірки
позивача діяв у межах наданої законом
компетенції, з дотриманням усіх
встановлених вимог та за наявності
необхідних документів, що є підставою
для проведення позапланового заходу, з
огляду на що відсутні правові підстави
для задоволення позовних вимог ТзОВ
«Сав-Дістрибьюшн» в частині визнання
протиправним та скасування наказу
Інспекції від 06.11.2013 року №138/000131 про
проведення позапланової перевірки, а
також визнання незаконними дій
відповідача щодо проведення перевірки.

Разом з тим, адміністративний позов в
частині позовних вимог про визнання
протиправною та скасування постанови
№105 від 25.11.2013 року підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Частиною першою статті 8 Закону України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції»
передбачено, що обов'язки суб'єктів
господарювання під час здійснення
ринкового нагляду та контролю
продукції встановлюються цим Законом,
Законом України «Про загальну
безпечність нехарчової продукції»,
виданими відповідно до них іншими
нормативно-правовими актами,
технічними регламентами.

Так, Технічним регламентом з
електромагнітної сумісності
обладнання, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 29 липня
2009 року №785, передбачено, що
відповідність апаратури основним
вимогам повинна підтверджуватися за
процедурою оцінки відповідності
(внутрішній контроль виробництва) (п.13
Технічного регламенту).

Виробник повинен провести оцінювання
електромагнітної сумісності апаратури
на основі відповідних явищ з метою
забезпечення відповідності апаратури
вимогам щодо захисту, встановленим у
підпункті 1 пункту 9 цього Технічного
регламенту. Правильне застосування
всіх відповідних стандартів з переліку
національних стандартів рівнозначне
проведенню оцінювання
електромагнітної сумісності.

Відповідність апаратури основним
вимогам повинна підтверджуватися
декларацією про відповідність,
складеною виробником або
уповноваженим представником.

Пунктом 14 цього Технічного регламенту
встановлено, що за ініціативою
виробника або уповноваженого
представника може бути застосована
процедура оцінки відповідності із
залученням призначеного органу з
оцінки відповідності.

Після застосування процедури
внутрішнього контролю виробництва
виробник або уповноважений
представник подає технічну
документацію до призначеного органу,
зазначеного в пункті 28 цього
Технічного регламенту, із заявою щодо
проведення її оцінювання. Виробник або
уповноважений представник зазначають
основні вимоги, що повинні бути оцінені
призначеним органом.

За позитивними результатами
проведеного оцінювання технічної
документації призначений орган видає
виробнику або уповноваженому
представнику сертифікат відповідності
апаратури. Сертифікат відповідності
повинен обмежуватися тими основними
вимогами, щодо яких призначеним
органом було проведено оцінювання.

Виробник повинен додати зазначений
сертифікат відповідності до технічної
документації.

Згідно п.17 Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
обладнання на апаратуру, відповідність
якої цьому Технічному регламенту було
доведено із застосуванням процедури,
установленої у пунктах 13 або 14 цього
Технічного регламенту, наноситься
національний знак відповідності. За
нанесення національного знака
відповідності відповідає виробник або
уповноважений представник.

Згідно з пунктів 1, 2 Правил
застосування національного знака
відповідності, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
«Про затвердження опису та правил
застосування національного знака
відповідності» від 29.11.2001 року №1599,
національний знак відповідності (далі -
знак відповідності) засвідчує
відповідність позначеної ним
продукції вимогам технічних
регламентів, які поширюються на неї.
Знак відповідності наноситься тільки
на ті види продукції, опис яких
міститься в технічних регламентах. При
цьому, нанесення знака відповідності є
обов'язковим. Відповідно до п.3 вказаних
правил, у разі підтвердження
відповідності продукції, призначеним
органом з оцінки відповідності поряд
із знаком відповідності наноситься
ідентифікаційний номер цього органу
згідно з державним реєстром таких
органів.

Пунктом 19 Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
передбачено, що національний знак
відповідності наносять на апаратуру
або на табличку з її технічними даними
згідно з правилами застосування
національного знака відповідності,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 29 листопада 2001
року №1599.

У разі коли його нанесення на апаратуру
неможливе або невиправдане через її
конструкцію, національний знак
відповідності повинен бути нанесеним
на пакування, якщо таке наявне, та на
супровідні документи.

Як стверджує позивач, Національний
знак відповідності на продукції, що
була об'єктом дослідження під час
перевірки, дійсно був відсутній, однак
містився на упаковці чи супровідній
документації, що відповідає вимогам п.19
Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності.

Разом з тим, такі твердження позивача
не спростовують встановлені в ході
перевірки порушення, оскільки згідно
п.19 Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
національний знак відповідності
повинен бути нанесений на апаратуру і
лише в разі неможливості такого
нанесення національний знак
відповідності наноситься на пакування
та на супровідні документи.

ТзОВ «Сав-Дістрибьюшн» не надало суду
беззаперечних доказів того, що
нанесення національного знаку
відповідності на продукцію, що була
предметом дослідження під час
перевірки, було неможливим, з огляду на
що таке нанесення здійснено на
пакування. Більше того, в наданих
Інспекції запереченнях від 25.11.2013 року
№3 позивач зазначив про виконання
вимог проектів Рішення про вжиття
обмежувальних (коригувальних) заходів
№000135/01 та №000135/02 від 11.11.2013 року шляхом
нанесення додаткового маркування
Національним знаком відповідності
безпосередньо на товари, перелічені в
акті перевірки (а.с.77-79), чим фактично
визнав відсутність національного
знаку відповідності на товарах на
момент перевірки.

За таких обставин суд вважає, що
позивачем не спростовано встановлені в
ході перевірки порушення щодо
відсутності національного знаку
відповідності на продукції, що була
предметом дослідження.

Однак, як вбачається з оскаржуваної
постанови, штрафні санкції до позивача
були застосовані за порушення вимог
пункту 2 частини другої статті 44 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції», а
саме - за введення в обіг продукції, на
якій відсутній Національний знак
відповідності.

Надаючи оцінку правомірності
застосування до позивача штрафних
санкцій на підставі наведеної норми,
суд зазначає наступне.

Згідно постанови Інспекції від 25.11.2013
року №105 до товариства застосовано
штраф в розмірі 1500 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян в сумі 25500
грн. за порушення вимог п.2 ч.2 ст.44
Закону України «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції», яка зазначає, що штрафні
санкції у зазначеному розмірі
застосовуються до особи, яка ввела
продукцію в обіг або відповідно до
цього Закону вважається такою, що ввела
продукцію в обіг у разі введення в обіг
продукції, яка не відповідає
встановленим вимогам (крім випадків,
передбачених статтею 28 цього Закону), у
тому числі нанесення Національного
знака відповідності на продукцію, що не
відповідає вимогам технічних
регламентів, - у розмірі від п'ятисот до
тисячі п'ятисот неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, а за
повторне протягом трьох років вчинення
такого самого порушення, за яке на
особу вже було накладено штраф, - у
розмірі від тисячі до трьох тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Таким чином, при застосуванні до
позивача штрафних санкцій
відповідачем було визначено ТзОВ
«Сав-Дістрибьюшн» як особу, яка ввела
продукцію в обіг, так як під час
проведення перевірки позивачем не було
надано документацію, що дає змогу
ідентифікувати постачальника
продукції. Дана обставина зафіксована
також і в акті перевірки (а.с.10-13). Разом
з тим, суд не погоджується з таким
визначенням відповідача з огляду на
наступне.

Відповідно до частин п'ятої, сьомої
статті 8 Закону України «Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції» суб'єкти господарювання
зобов'язані надавати на вимогу органів
ринкового нагляду документацію, що дає
змогу ідентифікувати: будь-який суб'єкт
господарювання, який поставив їм
відповідну продукцію; будь-який суб'єкт
господарювання, якому вони поставили
відповідну продукцію. У разі якщо
виробник продукції не може бути
ідентифікований органом ринкового
нагляду, для цілей цього Закону особою,
що ввела таку продукцію в обіг,
вважається кожен суб'єкт
господарювання в ланцюгу постачання
відповідної продукції, який протягом
узгодженого з органом ринкового
нагляду строку (терміну) не надав
документацію, що дає змогу встановити
найменування та місцезнаходження
виробника або особи, яка поставила
суб'єкту господарювання цю продукцію.

В ході проведеної перевірки
характеристик продукції посадові
особи відповідача мали можливість
встановити виробника товару,
відстежити походження продукції, що не
відповідає встановленим вимогам, та
ідентифікувати виробника та
постачальника продукції, а також їх
місцезнаходження.

Хибність висновків відповідача щодо
визначення позивача як особи, яка ввела
продукцію в обіг, підтверджується
спеціальним витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (а.с.61-63),
деклараціями про відповідність
продукції вимогам технічних
регламентів (а.с.84-85), які були надані
Інспекції разом із запереченнями від
25.11.2013 року №3.

Оскільки на момент прийняття рішення
про застосування до товариства
штрафних санкцій Інспекція мала
можливість ідентифікувати виробника
продукції, що була предметом
дослідження під час перевірки, тому у
відповідача були відсутні підстави
вважати ТзОВ «Сав-Дістрибьюшн» особою,
яка ввела продукцію в обіг.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що відповідачем неправомірно
застосовано штрафні санкції до ТзОВ
«Сав-Дістрибьюшн» як до особи, яка
ввела в обіг продукцію, не промарковану
Національним знаком відповідності, з
огляду на що постанову про накладення
штрафних санкцій від 25 листопада 2013
року №105 слід скасувати як протиправну.

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, на підставі Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Волинській області
від 25 листопада 2013 року №105 про
накладення штрафних санкцій.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, повний
текст якої буде виготовлено 01 квітня 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій