Справа № 818/9098/13-а
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Харків

03 квітня 2014 р.
справа № 818/9098/13-а

Харківський окружний
адміністративний суд у складі

головуючого судді - Сагайдак В.В.,

при секретарі судового засідання -
Ромащенко М.П.,

за участю:

представника позивача - Макаренко Н.М.,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Головного управління Пенсійного фонду
України в Сумській області до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління Пенсійного
фонду України в Сумській області,
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
ОСОБА_2, в якому просить суд стягнути з
ОСОБА_2 на користь Державного бюджету
України вартість навчання в сумі 99984,00
грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що ОСОБА_2 згідно
направлення Головного управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області навчався в НУЮАУ ім. Ярослава
Мудрого за кошти державного бюджету.
Згідно договору про підготовку
фахівців з вищою освітою за державним
замовленням № 046 від 01.09.2008 р.
відповідач взяв на себе зобов'язання
прибути після закінчення академії на
місце направлення і відпрацювати не
менше трьох років, та у разі відмови
працювати за призначенням -
відшкодувати до державного бюджету
вартість навчання у встановленому
порядку. У зв'язку з тим, що після
закінчення навчання відповідач не
прибув до ГУ ПФ України в Сумській
області і не працевлаштувався. Позивач
просить суд стягнути з ОСОБА_2 99984,00 грн.
понесених витрат на підготовку фахівця
на користь Державного бюджету України.

В обґрунтування заперечень проти
позову відповідач зазначив, що
відшкодування вартості навчання
призводить до порушення
конституційного права на
безоплатність вищої освіти в державних
навчальних закладах. На думку позивача,
безоплатність вищої освіти означає
відсутність оплати вартості навчання
за державним замовленням у будь-якій
формі, зокрема, поточна сплата,
компенсація, відшкодування, на
будь-якій стадії: до вступу у
навчальний заклад державної форми
власності, під час навчання в ньому та
після його закінчення. Отже,
відшкодування вартості навчання є
формою оплати за навчання в державних
навчальних закладах, що прямо
заборонено приписами статті 53
Конституції України. Також,
відшкодування вартості навчання
призводить до порушення
конституційного права на працю, що
вільно обирається або на яку особа
вільно погоджується. Надані суду
довідка-розрахунок та кошторис витрат
на підготовку студента денної форми
навчання, виданих НУЮАУ ім. Ярослава
Мудрого, позивач вважає неналежними та
недопустимими доказами по справі.
Також, зазначав, що у зв'язку з
відсутністю механізму, який би
зобов'язав випускника вищого
навчального закладу, підготовка якого
здійснювалась за державним
замовленням, відшкодувати до
державного бюджету вартість навчання
та компенсувати замовникові всі
понесені витрати за договором, будь-які
матеріальні претензії до нього є
неправомірними. Посилаючись на
викладені обставини, відповідач
просив суд ухвалити рішення про
відмову у задоволенні позову.

Представник позивача в судове
засідання прибув, позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та просив
суд задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання прибув,
проти позовних вимог заперечував та
просив суд відмовити у задоволенні
позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2
(ІНФОРМАЦІЯ_1) за направленням
Головного управління Пенсійного фонду
України в Сумській області навчався в
Національному університеті "Юридична
академія України імені Ярослава
Мудрого" (далі - НУЮАУ ім. Ярослава
Мудрого) з 01.09.2008 р. по 08.06.2013 р. за
бюджетною формою навчання на денному
факультеті № 10 (підготовка кадрів для
Пенсійного фонду України), що
підтверджується листом НУЮАУ ім.
Ярослава Мудрого від 04.11.2013 р. №
125-01-2952/993 (а.с. 21).

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України
"Про освіту" від 23.05.1991 р. № 1060,
випускники вищих навчальних закладів,
які здобули освіту за кошти державного
або місцевого бюджетів, направляються
на роботу і зобов'язані відпрацювати за
направленням і в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Згідно ст. 56 Закону України «Про вищу
освіту» від 17.01.2002 р. № 2984-III, випускники
вищих навчальних закладів вільні у
виборі місця роботи. Випускник вищого
навчального закладу, який навчався за
державним замовленням і якому
присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою
освітою певного
освітньо-кваліфікаційного рівня,
працевлаштовується на підставі
направлення на роботу відповідно до
угоди, укладеної між замовником,
керівником вищого навчального закладу
та випускником. Якщо випускник вищого
навчального закладу навчався за кошти
третьої особи, його працевлаштування
здійснюється відповідно до укладеної
між ними угоди.

Згідно п. 1 Указу Президента України
„Про заходи щодо реформування системи
підготовки спеціалістів та
працевлаштування випускників вищих
навчальних закладів" від 23.01.1996 р. № 77/96
(із змінами і доповненнями, внесеними
Указом Президента України від 16.05.1996 р.
№ 342), вищі навчальні заклади України
здійснюють підготовку спеціалістів,
зокрема, за рахунок коштів Державного
бюджету України, республіканського
бюджету Автономної Республіки Крим та
місцевих бюджетів - за державним
замовленням.

Особи, які навчаються за рахунок
державних коштів, укладають з
адміністрацією вищого навчального
закладу угоду, за якою вони
зобов'язуються після закінчення
навчання та одержання відповідної
кваліфікації працювати в державному
секторі народного господарства не
менше ніж три роки. У разі відмови
працювати в державному секторі
народного господарства випускники
відшкодовують в установленому порядку
до державного бюджету повну вартість
навчання (п. 2 Указу № 77/96).

Постановою Кабінету Міністрів України
від 22.08.1996 р. № 992 затверджено Порядок
працевлаштування випускників вищих
навчальних закладів, підготовка яких
здійснювалась за державним
замовленням (далі - Порядок № 992),
пунктом 4 якого передбачено, що
керівники вищих навчальних закладів
після зарахування осіб на навчання за
державним замовленням укладають з ними
угоду за формою згідно з додатком № 1.
Відповідно до пункту 6, згідно з угодою
випускник зобов'язаний глибоко
оволодіти всіма видами професійної
діяльності, передбаченими відповідною
кваліфікаційною характеристикою, та
відпрацювати у замовника не менше
трьох років, а вищий навчальний заклад -
забезпечити відповідні якість та
рівень підготовки фахівця з вищою
освітою.

Між Пенсійним фондом України та НУЮАУ
ім. Ярослава Мудрого 16.03.2001 р. було
укладено угоду про співробітництво та
підготовку фахівців з вищою юридичною
освітою (а.с. 6-7).

Між НУЮАУ ім. Ярослава Мудрого,
Головним управлінням Пенсійного фонду
України в Сумській області та ОСОБА_2
01.09.2008 р. було укладено договір № 046 (а.с.
8). Згідно вказаного договору НУЮАУ ім.
Ярослава Мудрого зобов'язувався за
результатами державного розподілу
молодих спеціалістів видати студенту
направлення на роботу, ГУ ПФ України в
Сумській області зобов'язувалось після
закінчення студентом навчання надати
йому роботу відповідно до отриманої
кваліфікації вищої освіти, ОСОБА_2
зобов'язується прибути після
закінчення навчання на місце
направлення для працевлаштування та
відпрацювати не менш як три роки згідно
з державним розподілом, а у разі
відмови працювати за призначенням -
відшкодувати до державного бюджету
вартість навчання у встановленому
порядку.

Відповідач навчався у вищому
навчальному закладі з 2008 року, наказом
№ 267-С від 08.06.2013 р. його було
відраховано з університету у зв'язку з
закінченням навчання і отриманням
повної вищої освіти за спеціальністю
«Правознавство» та здобуттям
кваліфікації юриста. 08.06.2013 р.
відповідачу було видано диплом
магістра. Відповідно до розподілення
молодих спеціалістів, які закінчують
НУЮАУ ім. Ярослава Мудрого за
спеціальністю «Правознавство» в
червні 2013 року, відповідач направлявся
до Головного управління в Сумській
області (а.с. 10)

Одночасно по закінченню навчального
закладу відповідачу було вручено
направлення для працевлаштування № 54
за територіальністю Головного
управління Пенсійного фонду України в
Сумській області.

Відповідно до пункту 24 Порядку № 992,
молодим фахівцям, які одержали
направлення на роботу після закінчення
вищого навчального закладу, надається
відпустка тривалістю 30 календарних
днів. Отже, ОСОБА_2 повинен був з'явитися
до органів Фонду не пізніше серпня 2013
року.

Листами від 27.06.2013 р. та від 06.09.2013 р.
Управління Пенсійного фонду України в
м. Шостці та Шосткінському районі та
Головне управління Пенсійного фонду
України в Сумській області, маючи
вакантні робочі місця на посади
юрисконсультів, повідомляли ОСОБА_2 про
наявність вакантних посад та
запрошували з'явитись до управління
(а.с. 16, 19). Проте, відповідач після
закінчення навчання, отримавши диплом
і направлення щодо працевлаштування,
ані до головного управління, ані до
управління за місцем проживання не
прибув, направлення на роботу до
управлінь не здавав. Доказів про
відмову у працевлаштуванні
відповідача за направленням суду не
надано. Таким чином, ОСОБА_2, маючи
направлення, у визначений термін до
роботи за призначенням не приступив і
не відшкодував вартість навчання.

Такі дії ОСОБА_2 суд розцінює як відмову
відпрацювати за набутою спеціальністю
не менше трьох років за отриманим
фахом. Відповідачем було проігноровано
виконання взятих на себе зобов'язань,
що передбачає правові наслідки,
встановлені законом та угодою, а саме
відшкодування до державного бюджету
витрачених на його навчання державних
коштів.

Відповідно до пунктів 8, 14 Порядку № 992,
випускники, які уклали угоду з вищим
навчальним закладом після зарахування
на навчання, повинні відпрацювати за
місцем призначення не менше трьох
років. У разі неприбуття молодого
фахівця за направленням або відмови
без поважної причини приступити до
роботи за призначенням, звільнення
його з ініціативи адміністрації за
порушення трудової дисципліни,
звільнення за власним бажанням,
звільнення із служби за контрактом
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу у зв'язку з
набранням законної сили обвинувальним
вироком суду або рішенням суду про
притягнення до адміністративної
відповідальності за вчинення
адміністративного корупційного
правопорушення, через службову
невідповідність, у зв'язку з
позбавленням військового звання в
дисциплінарному порядку, за порушення
дисципліни, систематичне невиконання
умов контракту військовослужбовцем,
особою рядового і начальницького
складу протягом трьох років випускник
зобов'язаний відшкодувати у
встановленому порядку до державного
бюджету вартість навчання та
компенсувати замовникові всі витрати.

Аналогічні положення чинного
законодавства, якими регламентується
обов'язок випускників вищих навчальних
закладів, які здобули освіту за кошти
державного бюджету відпрацювати за
направленням, а в разі відмови -
відшкодувати вартість навчання
містяться в Законі України "Про освіту",
а також передбачається Указом
Президента України "Про заходи щодо
реформування системи підготовки
спеціалістів та працевлаштування
випускників вищих навчальних
закладів".

Положеннями ч. 3 ст. 53 Конституції
України встановлено, що держава
забезпечує доступність і
безоплатність дошкільної, повної
загальної середньої,
професійно-технічної, вищої освіти в
державних і комунальних навчальних
закладах; розвиток дошкільної, повної
загальної середньої, позашкільної,
професійно-технічної, вищої і
післядипломної освіти, різних форм
навчання; надання державних стипендій
та пільг учням і студентам.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Конституції
України, держава створює умови для
повного здійснення громадянами права
на працю, гарантує рівні можливості у
виборі професії та роду трудової
діяльності, реалізовує програми
професійно-технічного навчання,
підготовки і перепідготовки кадрів
відповідно до суспільних потреб.
Виключно законом про Державний бюджет
України визначаються будь-які видатки
держави на загальносуспільні потреби,
розмір і цільове спрямування цих
видатків (ч. 2 ст. 95 Конституції України).

Виходячи з суспільних потреб та
розмірів бюджетних призначень,
визначених у законі про Державний
бюджет України, формується державне
замовлення на підготовку фахівців з
вищою освітою за напрямами і
спеціальностями відповідних
освітньо-кваліфікаційних рівнів. Тому
обсяги фінансування вищих державних і
комунальних навчальних закладів за
рахунок бюджетних коштів пов'язані
передусім з підготовкою такої
кількості фахівців з вищою освітою, яка
визначається щорічно у державному
замовленні.

Отже, безоплатність вищої освіти
(безоплатність навчання) в державних і
комунальних навчальних закладах
зобов'язує державу створити відповідні
можливості, за яких громадянин України
на рівних конкурсних умовах може
здобути без внесення плати у будь-якій
формі вищу освіту в межах обсягу
потрібних державі та суспільству
фахівців.

Як зазначено в преамбулі Порядку № 992,
метою прийняття даного акта є
забезпечення реалізації права на
роботу за фахом випускникам вищих
навчальних закладів.

Надання державою особі безоплатної
освіти передбачає виникнення права
держави на результати трудової
діяльності особи, яка здобула вищу
освіту за державним замовленням.

Укладаючи угоду з вищим навчальним
закладом про надання освітніх послуг
за державним замовленням, особа
(абітурієнт) бере на себе відповідні
зобов'язання, які випливають із вимог
нормативно-правових актів в даній
сфері і передбачені самими угодами про
надання освітніх послуг, а саме
зобов'язання після закінчення навчання
та одержання відповідної кваліфікації
працювати за направленням не менше ніж
три роки (замість чого отримують вищу
освіту безкоштовно).

Вступаючи на навчання за державним
замовленням та укладаючи відповідну
угоду, особа-абітурієнт є обізнаною із
фактом необхідності відпрацювання
певного строку після закінчення
навчання, а тому, у випадку
неприйнятності місця майбутньої
роботи, має законну можливість
відмовитися від укладення та
підписання даної угоди.

Суд також зазначає, що наявність або
відсутність нормативно-правових актів
міністерств та відомств, які
встановлюють саме порядок
відшкодування випускниками вищих
навчальних закладів вартості навчання,
не звільняє відповідача від
встановленого вищевказаним Законом,
Порядком № 992 та Указом Президента №
77/96 обов'язку з відшкодування
державному бюджету вартості його
навчання з урахуванням тієї обставини,
що випускник не відпрацював
встановленого трьохрічного строку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Шостці та Шосткинському районі
Сумської області.

Таким чином, оскільки відповідачем
було порушено умови угоди, а саме
неприбуття до управління для
працевлаштування, то він повинен
відшкодувати повну вартість навчання у
вищому навчальному закладі, яка згідно
з довідкою-розрахунком вартості
навчання ОСОБА_2 та кошторисом витрат
на підготовку студента складає 99984,00
грн. (а.с. 12, 13).

Згідно листа відділу діловодства та
архіву НУЮАУ ім. Ярослава Мудрого від
14.03.2014 р., касові видатки на підготовку
студента вказані у довідці-розрахунку
за весь період навчання, та
фінансування цих витрат відбувається з
загального фонду державного бюджету на
загальну чисельність студентів (а.с. 66).

Відповідно до ч. 13 п. 4 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 06.04.2011 р.
№ 384/2011, та ч. 9 п. 2.2 Положення про
головні управління Пенсійного фонду
України в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 27.06.2002 р. №
11-2, Пенсійний фонд України та головні
управління відповідно до покладених на
них завдань організовують професійну
підготовку та підвищення кваліфікації
працівників Пенсійного фонду України,
узагальнюють та поширюють прогресивні
форми і методи роботи.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги про
стягнення з ОСОБА_2 на користь
Державного бюджету України вартості
навчання в загальній сумі 99984,00 грн. є
правомірними, обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 163, ст. 185, ст. 186, ст.
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Головного
управління Пенсійного фонду України в
Сумській області до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Державного бюджету України
вартість навчання в сумі 99984,00 грн.
(дев'яносто дев'ять тисяч дев'ятсот
вісімдесят чотири гривні 00 копійок).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня її проголошення та з дня
отримання копії постанови, у разі
проголошення постанови суду, яка
містить вступну та резолютивну
частини, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строків для подачі
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

У повному обсязі постанову
складено 04.04.2014 р.

Суддя
Сагайдак В.В.