Справа № 2-а/357/326/13-а
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а/357/326/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Дмитренко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

18 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Грищенко Т.М.,

суддів
Мельничука В.П., Мацедонської В.Е.,

при секретарі
Киш С.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, згідно ч.1 ст. 41 КАС України,
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 02 серпня 2013 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до начальника управління
Пенсійного фонду України в м. Білій
Церкві ОСОБА_3 про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 02 серпня 2013 року у задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову якою задовольнити
позов у повному обсязі.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на йогом
переконання підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, та вбачається з матеріалів
справи 30.08.2010 року позивач направила
інформаційний запит до начальника
управління ПФУ в м.Білій Церкві
Дебольської В.І., в якому просила надати
інформацію на 11 питань, що стосуються
підстав та порядку відрахування з її
пенсії заборгованості згідно рішення
суду на користь ТОВ «Масивтепломережа»
та КП «Білоцерківтепломережа». 10.09.2010
року вона одержала відповідь на запит
за підписом відповідача.

Вважаючи дану відповідь
необґрунтованою, позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просив суд визнати дії
начальника УПФУ в м. Білій Церкві
Дебольської В.І. як такі, що порушили її
право на отримання обґрунтованої
відповіді та вільне отримання
інформації; поновити її права шляхом
зобов'язання відповідача належно
задовольнити її запит від 30.08.2010 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що на інформаційний запит
позивача від 30.08.2010 року, було надано
відповідачем повну та достовірну
інформацію.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
інформацію» під інформацією цей Закон
розуміє документовані або публічно
оголошені відомості про події та явища,
що відбуваються у суспільстві, державі
та навколишньому природному
середовищі.

Ст.5 цього Закону передбачено, що
основними принципами інформаційних
відносин є: гарантованість права на
інформацію; відкритість, доступність
інформації та свобода її
обміну;об'єктивність, вірогідність
інформації, повнота і точність
інформації; законність одержання,
використання, поширення та зберігання
інформації.

Згідно ст. 9 Закону всі громадяни
України, юридичні особи і державні
органи мають право на інформацію, що
передбачає можливість вільного
одержання, використання, поширення та
зберігання відомостей, необхідних їм
для реалізації ними своїх прав, свобод
і законних інтересів, здійснення
завдань і функцій.

Громадяни України, державні органи,
організації і об'єднання громадян
подають запит відповідному органу
законодавчої, виконавчої та судової
влади, його посадовим особам.

Органи законодавчої, виконавчої та
судової влади України, їх посадові
особи зобов'язані надавати інформацію,
що стосується їх діяльності, письмово,
усно, по телефону чи використовуючи
публічні виступи своїх посадових осіб.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
25.06.2004 року Білоцерківським
міськрайонним судом Київської області
було проголошено рішення по справі №
2-8339, згідно з яким з ОСОБА_2 стягнуто
заборгованість за житлово-комунальні
послуги на користь КП
«Білоцерківтепломережа» в сумі 114 грн.19
коп. та на користь ТОВ
«Масивтепломережа» в сумі 2380 грн.34 коп.

27.07.2004 року Білоцерківським
міськрайонним судом видано виконавчі
листи, на підставі яких державним
виконавцем міського відділу ДВС
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції було відкрито
виконавче провадження та направлено на
адресу УПФУ в м. Білій Церкві
розпорядження від 18.04.2005 року щодо
стягнення боргу з ОСОБА_2 у вказаній
вище сумі на користь КП
«Білоцерківтепломережа» та на користь
ТОВ «Масивтепломережа шляхом
утримання з її пенсії по 20% щомісячно до
повного погашення боргу. Саме на
підставі даних виконавчих листів між
сторонами здійснювалось листування.

Основним мотивом даного позову було те,
що 30.08.2010 року позивач направила
інформаційний запит до начальника
управління ПФУ в м.Білій Церкві
Дебольської В.І., в якому просила надати
інформацію на 11 питань, що стосуються
підстав та порядку відрахування з її
пенсії заборгованості згідно рішення
суду на користь ТОВ «Масивтепломережа»
та КП «Білоцерківтепломережа».

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що відповіді на питання, порушені
позивачем в інформаційному запиті від
30.08.2010 року, неодноразово надавались
УПФУ в м. Білій Церкві, надсилалися
копії документів витребуваних листом,
витребовувалися та надсилались певні
документи в судовому порядку.

Також, позивачем в своєму запиті
ставились певні питання, які не
стосуються діяльності управління ПФУ в
м. Білій Церкві, а стосуються рішень
інших органів або посадових осіб, а
отже згідно ст. 32 Закону України «Про
інформацію» органи законодавчої,
виконавчої та судової влади України, їх
посадові особи зобов'язані надавати
інформацію, що стосується їх
діяльності, відповідач правомірно не
зобов'язаний був надавати відповідну
інформацію.

Також, Закон «Про інформацію» не
обмежує відповідача у виборі способів
надання письмової інформації, а тому
відповідь на запит з посиланням на
попередні листи, які направлялися
заявнику в 2007-2009 роках і у яких
міститься запитувана повторно
інформація, є допустимим способом
виконання зобов'язань щодо надання
інформації згідно вимог цього Закону.

Що стосується вимог апелянта про
відшкодування моральної шкоди, то вони
є необгрунтованими, оскільки діями
відповідача жодної шкоди позивачці не
спричинено, доказів порушення прав
ОСОБА_2 відсутні, будь-яких доказів щодо
цього нею не надано, а тому підстав для
відшкодування моральної шкоди
відсутні, що вірно було встановлено
судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються встановленими судом
першої інстанції обставинами, та
наявними в матеріалах справи доказами
та нормами права.

Отже, колегія суддів вирішила згідно
ст. 200 КАС України залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, з урахуванням того, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 02 серпня 2013 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя
Т.М.Грищенко

Судді
В.П.Мельничук

Мацедонська В.Е.

.

Головуючий суддя
Грищенко Т.М.

Судді:
Мацедонська В.Е.

Мельничук В.П.