Справа № 809/815/14
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"25" березня 2014 р.
Справа № 809/815/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський
окружний адміністративний суд у складі

судді Могили А.Б.

за участі:

секретаря судового
засідання Житняк Л.М.,

представника
позивача Перегінського Б.Б.,

представника
відповідача Салітринського А.З.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Городенківському районі до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в
Городенківському районі про стягнення
заборгованості в сумі 422 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Городенківському районі звернулося в
суд із адміністративним позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в
Городенківському районі про стягнення
витрат на виплату пенсії по
інвалідності громадянину ОСОБА_3 в сумі
422 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим,
положеннями Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності" визначено обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку, зокрема,
виплати йому або особам, які
перебувають на його утриманні пенсій
по інвалідності в зв'язку з втратою
годувальника, який покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України. Всупереч цим
нормам, Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Городенківському районі не
відшкодувало органу Пенсійного фонду
України кошти в сумі 422 грн., які були
виплачені потерпілому ОСОБА_3

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав викладених в позовній заяві.
Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав з
підстав викладених в письмовому
запереченні відповідача. Додатково
пояснив, що враховуючи положення
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності" та Порядку
відшкодування витрат, затвердженого
спільною постановою правління
Пенсійного фонду України та Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництв та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року за
№5-4/4, та беручи до уваги той факт, що
нещасний випадок із потерпілим мав
місце на території іншої держави,
вважає, позовні вимоги безпідставними
та такими, що не відповідають вимогам
чинного законодавства. Просив в
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника
позивача, заперечення представника
відповідача, дослідивши в сукупності
письмові докази, якими сторони
обґрунтовують позовні вимоги та
заперечення на позову суд встановив
наступне.

Відповідно до актів щомісячної звірки
витрат по особових справах потерпілих
та списків осіб, яким виплачено пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з листопада 2013
року по лютий 2014 року, складених
управлінням Пенсійного фонду України у
Городенківському районі та згідно
таблиць розбіжностей складених між
управлінням Пенсійного Фонду України у
Городенківському районі та
відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в
Городенківському районі, загальний
розмір коштів з витрат на виплату
пенсії ОСОБА_3 по інвалідності за даний
період становить 422 грн. (а.с.14-21).

Статтею 2 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" визначено, що дія цього
Закону поширюється на осіб, які
працюють на умовах трудового договору
(контракту) на підприємствах, в
установах, організаціях, незалежно від
їх форм власності та господарювання
(далі - підприємства), у фізичних осіб,
на осіб, які забезпечують себе роботою
самостійно, та громадян - суб'єктів
підприємницької діяльності.

Особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

Відповідно до статті 6 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" суб'єктами страхування
від нещасного випадку є застраховані
громадяни, а в окремих випадках - члени
їх сімей та інші особи, страхувальники
та страховик. Застрахованою є фізична
особа, на користь якої здійснюється
страхування. Страхувальниками є
роботодавці, а в окремих випадках -
застраховані особи. Страховик - Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України. Об'єктом
страхування від нещасного випадку є
життя застрахованого, його здоров'я та
працездатність.

Відповідно до статті 21 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку: 1) своєчасно та
в повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні: а) допомогу у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю до
відновлення працездатності або
встановлення інвалідності; б)
одноразову допомогу в разі стійкої
втрати професійної працездатності або
смерті потерпілого; в) щомісяця грошову
суму в разі часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого; г) пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання; д) пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; є) допомогу дитині
відповідно до статті 9 цього Закону.

В статті 28 Закону передбачено, що
страховими виплатами є грошові суми,
які згідно із статтею 21 цього Закону
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків виплачує
застрахованому чи особам, які мають на
це право, у разі настання страхового
випадку.

Зазначені грошові суми складаються із:
1) страхової виплати втраченого
заробітку (або відповідної його
частини) залежно від ступеня втрати
потерпілим професійної працездатності
(далі - щомісячна страхова виплата); 2)
страхової виплати в установлених
випадках одноразової допомоги
потерпілому (членам його сім'ї та
особам, які перебували на утриманні
померлого); 3) страхової виплати пенсії
по інвалідності потерпілому; 4)
страхової виплати пенсії у зв'язку з
втратою годувальника; 5) страхової
виплати дитині, яка народилася
інвалідом внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання її матері під час
вагітності; 6) страхових витрат на
медичну та соціальну допомогу.

Відповідно до статті 33 Закону у разі
смерті потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини
першої статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті.

Для розгляду справ про страхові
виплати до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
подаються: акт розслідування нещасного
випадку або акт розслідування
професійного захворювання за
встановленими формами та (або) висновок
МСЕК про ступінь втрати професійної
працездатності застрахованого чи
копія свідоцтва про його смерть;
документи про необхідність подання
додаткових видів допомоги (стаття 35
Закону).

Фонд соціального страхування від
нещасних випадків розглядає справу про
страхові виплати на підставі заяви
потерпілого або заінтересованої особи
за наявності усіх необхідних
документів і приймає відповідні
рішення у десятиденний строк, не
враховуючи дня надходження зазначених
документів(стаття 36 Закону).

Згідно статті 2 Угоди про взаємне
визнання прав на відшкодування шкоди,
заподіяної працівникам каліцтвом,
професійним захворюванням або іншим
ушкодженням здоров'я, пов'язані з
виконанням ними трудових обов'язків
від 09.09.1994 року, яка ратифікована
Україною 10.12.1994 року, відшкодування
шкоди, заподіяної працівникові
внаслідок трудового каліцтва, іншого
ушкодження здоров'я (у тому числі при
настанні втрати працездатності в
результаті нещасного випадку на
виробництві, пов'язаного з виконанням
працівниками трудових обов'язків,
після переїзду потерпілого на
територію іншої Сторони), смерті
провадиться роботодавцем Сторони,
законодавство якої поширювалося на
працівника в момент отримання
каліцтва, іншого ушкодження здоров'я,
смерті. Роботодавець, відповідальний
за заподіяння шкоди, проводить його
відшкодування у відповідності зі своїм
національним законодавством.

Статтею 9 Угоди між Урядом України і
Урядом Російської Федерації про
трудову діяльність і соціальний захист
громадян України і Росії, які працюють
за межами кордонів своїх країн від
14.03.1993 року, яка ратифікована Україною,
встановлено, що відшкодування шкоди
внаслідок трудового каліцтва або
іншого ушкодження здоров'я, а також
смерті потерпілого здійснюється
Стороною, законодавство якої
поширювалось на Працівника на момент
одержання каліцтва. У разі переселення
Працівника з території Сторони
працевлаштування на територію іншої
Сторони роботодавець зобов'язаний
перерахувати потерпілому кошти, які
відшкодують заподіяну здоров'ю шкоду у
розмірах, передбачених законодавством
Сторони працевлаштування.

Нещасний випадок з потерпілим ОСОБА_3
згідно акту форми Н-1 стався поза межами
України, на території Російської
Федерації, після чого він переїхав для
подальшого проживання на територію
України. До Фонду роботодавцем не
подано документів потерпілого. У
відповідача особові справи по ньому не
сформовані, а тому немає підстав у
відповідача відшкодовувати управлінню
Пенсійного фонду України в
Городенківському районі кошти,
виплачені позивачем потерпілому.

Механізм відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків Пенсійному фонду України
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, визначено Порядком
відшкодування витрат, затвердженим
спільною постановою правлінь
Пенсійного фонду України і Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків від 04.03.2003 року №5-4/4. За
змістом пункту 5 зазначеного Порядку
органами Пенсійного фонду України з
відділеннями виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків в районах та містах
обласного значення щомісячно
проводяться звірки витрат на
відповідні виплати до 10 числа місяця,
наступного за звітним. Акти цих звірок
подаються головним управлінням
Пенсійного фонду України та
управлінням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
які узагальнюють і узгоджують довідку
про відшкодування відповідних витрат
та до 20 числа місяця, наступного за
звітним, подають її Пенсійному фонду
України та Фонду страхування від
нещасних випадків (пунктом 6) Порядку.
Зазначена довідка є підставою для
перерахування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків
відповідних коштів Пенсійному фонду
України до 25 числа місяця, наступного
за звітним (пунктом 7) Порядку. Таким
чином, зазначеним Порядком передбачено
здійснення відповідних розрахунків
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань і Пенсійним
фондом України на централізованому
рівні.

Крім того, відповідно до пункту 1.2
Положення про управління Пенсійного
фонду України в районах, містах і
районах у містах, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 30.04.2002 року №8-2, управління
у своїй діяльності керується, зокрема,
постановами правління Пенсійного
фонду України.

Отже, позивачем не враховані вимоги
Порядку відшкодування витрат,
затвердженого спільною постановою
правлінь Пенсійного фонду України і
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків від 04.03.2003 року №5-4/4
щодо здійснення відповідних
розрахунків на централізованому рівні.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що за відсутності у
відповідача особових справ потерпілих,
Фонд не має правових підстав
відшкодовувати органам Пенсійного
фонду України витрат, пов'язаних з
виплатою пенсій у зв'язку з нещасним
випадком на виробництві.

Аналогічна позиція щодо спірних
правовідносин викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 28.11.2013 року справі К/800/49434/13.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає
дії відповідача правомірними, оскільки
відсутні підстави для відшкодування
ним позивачу витрат на доставку пенсії
по інвалідності з листопада 2013 року по
лютий 2014 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги є необґрунтованими і
безпідставними, тому в задоволенні
позову слід відмовити.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Апеляційна
скарга на постанову подається протягом
десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
/підпис/ Могила
А.Б.

Постанова складена в повному
обсязі 31.03.2014 року.