Справа № К/9991/93743/11-С
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/93743/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
касаційною скаргою Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Тернівської
міської ради Дніпропетровської
області на рішення Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 07
вересня 2010 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Тернівської міської ради
Дніпропетровської області про
визнання протиправними дій щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Тернівської міської ради
Дніпропетровської області про
визнання протиправними дій по
призначенню та виплаті допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 01.01.2009 по 30.04.2009 та
зобов'язання відповідача нараховувати
та виплачувати з 01.05.2009 щомісячну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі, встановленому статтею 15
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" .

Постановою Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 19 жовтня
2009 року у задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 07
вересня 2010 року постанову Тернівського
міського суду Дніпропетровської
області від 19 жовтня 2009 року скасовано;
прийнято нову, якою позов задоволено.

У поданій касаційній скарзі Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Тернівської
міської ради Дніпропетровської
області із посиланням на порушення
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просило скасувати оскаржуване рішення
суду апеляційної інстанції та залишити
в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, отримує допомогу по
догляду за дитиною до досягненню нею
трирічного віку на підставі Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми".

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з
безпідставності позовних вимог,
оскільки у період з 01.01.2009 стаття 15
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми", за посиланням суду
першої інстанції, продовжувала діяти в
редакції Закону України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України", згідно з якою допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позов суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що 01.01.2009 стаття 15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми"
відновила свою дію в редакції, яка
передбачала, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей до 6 років, оскільки згідно з
розділом ІІІ "Прикінцеві Положення"
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
розділ II "Внесення змін до деяких
законодавчих актів України" діє по 31
грудня 2008 року.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, не погоджується
із позицією суду апеляційної інстанції
щодо наявності підстав для задоволення
позову та вказує на помилкове
скасування рішення суду першої
інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 15 Закону України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми"
в редакції Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Згідно з розділом ІІІ "Прикінцеві
Положення" Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" розділ II
"Внесення змін до деяких законодавчих
актів України" діє по 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з 01.01.2009 стаття 15 Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" відновила свою дію в редакції,
яка передбачала, що допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей до 6 років.

У той же час, частиною третьою статті 46
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2009 рік" установлено, що у 2009
році допомога при народженні дитини та
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" та Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Аналогічні положення на 2010 рік
містяться у статті 45 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2010
рік".

Зазначені норми Законів України про
Державний бюджет України на
відповідні роки неконституційними не
визнавались.

Згідно з пунктом 22 Порядку призначення
і виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 27.12.2001
№1751, допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
виплачується у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 1 січня 2008 р. - 50
відсотками, з 1 січня 2009 р. - 75
відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менш як
130 гривень.

Відповідно до статті 51 Бюджетного
кодексу України розпорядники
бюджетних коштів беруть бюджетні
зобов'язання та провадять видатки
тільки в межах бюджетних асигнувань.
Недотримання учасником бюджетного
процесу встановленого цим Кодексом та
іншими нормативно-правовими актами
порядку виконання бюджету згідно зі
статтею 116 зазначеного Кодексу
визнається правопорушенням.

Таким чином, виплата передбаченої
статтею 15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у 2009-2010 роках
здійснюється у розмірах і порядку,
визначених Порядком призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 27
грудня 2001 року №1751 (у редакції, чинній
на час виникнення спірних відносин).

Зазначена позиція суду відповідає
позиції Верховного Суду України,
викладеній в постанові від 19 листопада
2013 року у справі №21-382а13.

Відповідно до статті 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується із позицією суду першої
інстанції щодо відсутності підстав для
задоволення позову.

Відповідно до статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 226, 231, 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Тернівської
міської ради Дніпропетровської
області задовольнити.

Рішення Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 07
вересня 2010 року скасувати, а постанову
Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 19 жовтня
2009 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: