Справа № 2а-10139/09/2270
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 р.
Справа № 19227/10/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Костіва М.В.,

суддів
Затолочного В.С., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 04.02.2010 р. у
справі №2а-10139/09/2270/5 за позовом
Старокостянтинівського
міськрайонного центру зайнятості -
робочого органу виконавчої дирекції
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття до
ОСОБА_1 про стягнення допомоги по
безробіттю,

встановив:

Постановою Хмельницького
окружного адміністративного суду від
04.02.2010 року позов
Старокостянтинівського
міськрайонного центру зайнятості до
ОСОБА_1 про стягнення допомоги по
безробіттю в розмірі 1047, 70 грн.
задоволено повністю.

В апеляційній скарзі скаржник
просить постанову скасувати та
відмовити у позові. Апеляційна скарга
мотивована тим, що судом першої
інстанції порушено норми
процесуального права. Зокрема, вказує
на те, що позивач звернувся з позовом до
суду з пропуском строку звернення,
оскільки останньому стало відомо про
вказане порушення ще у 2007 року, а
звернувся він до суду 25.11.2009 року.
Просить апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін.

Позивач у письмових запереченнях
на апеляційну скаргу вказує на те, що
строк звернення до суду ним дотримано,
оскільки тільки 23.07.2009 року центру
зайнятості стало відомо про порушення
своїх прав та інтересів. Доказом цього
є акт розслідування від 23.07.2009 року №544.
Відтак, судом першої інстанції вірно
було застосовано ст. 99 КАС України у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин. Просить рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Суд першої інстанції встановив та
матеріалами справи підтверджується, що
ОСОБА_1 перебував на обліку у
Старокостянтинівському
міськрайонному центрі зайнятості як
безробітній з 06.11.2006 року по 08.11.2007 року.
За час перебування на обліку, з 13.11.2006
року отримував допомогу по безробіттю.
За результатами обміну з ДПА
встановлено, що за час перебування на
обліку у Староконстянтинівському МРЦЗ
з 25.04.2007 року відповідач виконував
роботу за договором цивільно-правового
характеру з ВАТ «Фортів Страхування
Життя Україна» №0360-082 та отримував
дохід. Вказане призвело до
безпідставної виплати йому допомоги по
безробіттю у розмірі 1047, 70грн.

Задовольняючи адміністративний
позов, суд першої інстанції підставно
виходив з норм Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», зокрема, п.п. 2,3 ст. 36,
відповідно до яких застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг, а суми виплаченого
забезпечення застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків стягуються з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати забезпечення та надання
соціальних послуг.

Відповідно до п.п.1 п.5.5 «Порядку
надання допомоги по безробіттю, у тому
числі одноразової її виплати для
організації безробітним
підприємницької діяльності»,
затвердженої наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 20.11.2000 року №307, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від
14.12.2000р. №915/5136, виплата допомоги по
безробіттю припиняється у разі
працевлаштування безробітного,
зайняття підприємницькою або іншою
діяльністю, пов'язаного з одержанням
доходу безпосередньо від цієї
діяльності, виконання робіт ( послуг) за
цивільно - правовими угодами.

Під час проведення розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення,
шляхом звірки баз даних з ДПА у
Львівській області позивачем була
отримана інформація про дохід
відповідача в період перебування на
обліку як безробітного, згідно з
укладеним між ним та ВАТ «Фортвс
Страхування Життя Україна»
цивільно-правового договору доручення
№ 0360-082 від 25.04.2007 року.

На підставі вказаної вище
інформації Старокостянтинівський
міськрайонний центр зайнятості
направив відповідача претензію від
06.10.2009 року №24-02/1550 про повернення 1047, 70
грн. безпідставно отриманої допомоги
по безробіттю в результаті не
повідомлення про укладення вказаного
вище договору.

Пунктом 7 Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» передбачено, що у разі
відмови особи повернути суми незаконно
виплачених коштів, а також у разі
неповернення (невідшкодування) їх у
встановлений строк стягнення таких
коштів здійснюється у судовому порядку
відповідно до законодавства.

Враховуючи викладене, суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновком про те, що відповідачем було
допущено зловживання покладених на
нього Законом обов'язків, що виявилось
в умисному неповідомленні позивача про
укладення договору цивільно-правового
характеру, що суттєво впливає на
надання статусу безробітного з
виплатою допомоги по безробіттю, яка у
відповідності до ст. 36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» суми
безпідставно виплаченої допомоги по
безробіттю підлягає поверненню.

Щодо покликань апелянта на
пропущення строків звернення до суду,
то такі не заслуговують на увагу,
оскільки матеріалами справи
підтверджується протилежне. Так, акт
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» датовано 23.07.2009
року. Позивач звернувся до суду 02.12.2009
року. ст. 99 КАС України в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
відносин та розгляду справи в суді
першої інстанції встановлювала річний
строк звернення до суду, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Однак, скаржник у встановленому
законом порядку не довів наявність
передбачених ст. 202 КАС України підстав
для скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від
04.02.2010 р. у справі №2а-10139/09/2270/5 - без змін.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів після набрання законної
сили, шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Костів М.В.

Судді
Затолочний В.С.

Матковська З.М.