Справа № 551/179/14-а
Суддя: Сиволап Д. С.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 551/179/14-а
02 квітня 2014 року Шишацький районний
суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Сиволапа Д.С.,
при секретарі - Кулинченко О.А.,
за участю позивача - ОСОБА_1,
його представника - адвоката
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду селища Шишаки
Полтавської області адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до старшого
інспектора ДПС роти ДПС ДАІ
Кіровоградської області Прядки
Олександра Станіславовича про
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення,
19 лютого 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним
позовом до старшого інспектора ДПС
роти ДПС ДАІ Кіровоградської області
молодшого лейтенанта міліції Прядки
Олександра Станіславовича про
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення.
В обґрунтування своїх позовних вимог
зазначив, що 09 лютого 2014 року був
зупинений інспектором Кіровоградської
роти ДПС при УМВС України в
Кіровоградській області Прядки О.С.,
який вказав, що позивачем порушені
вимоги п. 14.6 Правил дорожнього руху
тобто здійснено обгін в недозволеному
місці. Щодо заявника вказаним
працівником Державтоінспекції було
складено протокол серії АВ2 № 109372 та
винесена постанова № 313171 серії ПС1 про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Не погоджуючись з рішенням працівника
Державтоінспекції позивач вказав у
протоколі про адміністративне
правопорушення, що порушень ПДР не
допускав, так як здійснив обгін в
дозволеному місці. Постанова № 313171
серії ПС1 винесена з порушенням вимог
КУпАП, так як на заперечення позивача
працівник ДАІ не надав жодних доказів
на підтвердження вчинення обгону в
недозволеному місці. Крім того позивач
вважає, що при винесенні постанови у
справі про адміністративні
правопорушення обмежені його права,
передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема він не
мав можливості скористатись правовою
З огляду на вищевикладене, позивач
просить суд скасувати постанову у
справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 № 313171 від
09.02.2014, як незаконну і закрити
провадження по справі.
Відповідач - інспектор взводу
супроводження роти ДПС ДАІ при УМВС
України в Кіровоградській області
Прядка О.С. позов не визнав, надіслав до
суду письмові заперечення проти позову
в яких позовні вимоги ОСОБА_1 вважає
необґрунтованими, оскільки твердження
позивача не підтверджуються жодними
доказами з його боку, просить відмовити
у задоволенні позовної заяви, а
оскаржувану постанову залишити без
змін. Прохав розглянути справу без його
участі посилаючись на зайнятість по
Свої дії щодо притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідач вважає
правомірними та такими, що вчинені у
повній відповідності з
нормативно-правовими актами, якими у
своїй службовій діяльності керуються
підрозділи Державтоінспекції, зокрема
у відповідності до вимого ст. 122, 222, 276,
278-280, 283-285 КУпАП.
В якості доказу вчинення позивачем
адміністративного правопорушення
долучив до свого заперечення копії
адміністративного протоколу та
В судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали, просили
постанову про накладення на позивача
адміністративного стягнення
скасувати, як незаконну.
У наданих суду поясненнях позивач
зазначив, що він 03 лютого 2014 року в
обідній час рухався на службовому
автомобілі МАН з вантажем цукру по
автодорозі Знам'янка - Кіровоград в
напрямку м. Миколаєва.
Позаду нього на іншому вантажному
автомобілі їхав його колега
ОСОБА_4Також між їхніми автомобілями на
протязі близько1,5 км слідував
службовий автомобіль ДАІ, який через
деякий час, порушуючи на думку позивача
ПДР, обігнав його автомобіль та їдучий
попереду автомобіль КАМАЗ, пересікши
суцільну смугу. Після цього позивач
також здійснив обгін автомобіля КАМАЗ,
який рухався занадто повільно та через
кількасот метрів був зупинений
працівниками ДАІ за здійснення обгону
в недозволеному місці. Вважає, що не
порушував Правил дорожнього руху
оскільки обгін здійснив на
переривчастій лінії дорожньої
розмітки по закінченню затяжного
підйому, ще до перехрестя, в умовах
нормальної оглядовості. Разом з ним
працівниками ДАІ також був зупинений
водій автомобіля КАМАЗ, який він
обганяв, водій якого був відпущений з
місця приблизно через 3-5 хвилин після
зупинки. Під час складання протоколу та
винесення постанови у справі позивач
спілкувався лише з одним працівником
ДАІ, дії якого він оскаржує, інший
інспектор проводив вимірювання
швидкості руху автотранспорту, який
рухався по дорозі. Зазначає, що свідок
ОСОБА_5 в його присутності письмове
пояснення не писав та вказане
пояснення позивачу при розгляді справи
не оголошувалось, але не заперечує, що
на деякий час відлучався до свого
автомобіля з метою взяти необхідні
документи. Зазначає, що свідком
вказаної події є ОСОБА_4, який рухався
на автомобілі позаду та бачив, що він
здійснив обгін автомобіля КАМАЗ без
порушень ПДР, проте при оформленні
адміністративного протоколу та
винесенні постанови у справі вказаний
свідок присутній не був. Вважає, що
жодних доказів на підтвердження
порушення ним ПДР працівники ДАІ не
надали, належним доказом, що міг би
підтвердити його провину, вважає
наявність матеріалів відеофіксації.
Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, повідомив, що є
колегою по роботі позивача та на
протязі останніх 4 років здійснює разом
з останнім перевезення цукру до різних
міст України. 03 лютого 2014 року вони
рухались в напрямку м. Миколаєва з
вантажем. Після здійснення маневру
обгону автомобіля КАМАЗ, який їхав
повільно близько 20 км на годину, по
закінченню затяжного підйому в районі
с. Суботці Кіровоградської області
автомобіль його колеги було зупинено
працівниками ДАІ та на останнього було
складено адміністративний протокол за
порушення правил обгону. Стверджує, що
позивач правил обгону не порушував
оскільки здійснив його через
переривчасту лінію дорожньої розмітки
по закінченню підйому до перехрестя, в
умовах достатньої оглядовості. Він
також підтверджує факт зупинення
працівниками ДАІ водія автомобіля
КАМАЗ та його спілкування з ними на
протязі декількох хвилин. Зазначає, що
у хід спілкування ОСОБА_1 з
працівниками ДАІ не втручався,
залишаючись чекати його в кабіні свого
Заслухавши пояснення позивача,
допитавши в судовому засіданні свідка,
перевіривши фактичні обставини справи,
наявними в ній, доказами, суд приходить
до висновку, що позов задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.
Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, надав письмові заперечення
щодо адміністративного позову та
надіслав до суду копії окремих
документів у якості доказів на їх
підтвердження, а тому суд вирішує спір
на підставі наявних письмових доказів,
пояснень позивача та свідка.
Як встановлено судом 04 лютого 2014 року
близько 14 год. 10 хв. позивача ОСОБА_1,
який керував службовим автомобілем МАН
18-480 д.н.з. НОМЕР_1, було зупинено старшим
інспектором ДПС Кіровоградської роти
ДПС ДАІ при УМВС України в
Кіровоградській області молодшим
лейтенантом міліції Прядкою О.С. на 742
кілометрі автодороги
Стрий-Кіровоград-Знам'янка, як такого,
що допустив порушення п.14.6 Правил
дорожнього руху України, тобто
здійснив обгін транспортного засобу
автомобіля КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_2 на
перехресті та ділянці дороги з
обмеженою оглядовістю. В подальшому
відносно позивача зазначеною
посадовою особою було складено
протокол про адміністративне
правопорушення серії АВ2 № 109272 від
04.02.2014, а його дій кваліфіковані за ч. 2
ст. 122 КУпАП (а.с.5).
За наслідками розгляду даного
протоколу, відразу після його
складання, а саме 04.02.2014 року старшим
інспектором ДПС Кіровоградської роти
ДПС ДАІ при УМВС України в
Кіровоградській області молодшим
лейтенантом міліції Прядкою О.С. на
місці було винесено постанову у справі
про адміністративне правопорушення
серії ПС1 № 313171, згідно якої ОСОБА_1 було
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та
накладено на нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 450
Згідно п.п. «а», «г» п. 14.6 Правил
дорожнього руху України, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 10 жовтня 2001 року № 1306 обгін
заборонено на перехресті та ділянках
доріг з обмеженою оглядовістю чи в
умовах недостатньої видимості.
За порушення водіями транспортних
засобів правил обгону і зустрічного
роз'їзду частиною 2 ст. 122 КУпАП
передбачена адміністративна
відповідальність у вигляді штрафу від
двадцяти п'яти до тридцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить від 425 до 517 грн.
Згідно приписів ст.ст. 222, 276 КУпАП
адміністративні правопорушення,
передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП
розглядаються органами внутрішніх
справ за місцем вчинення
правопорушення. Від імені органів
внутрішніх справ (міліції) розглядати
справи про адміністративні
правопорушення передбачені ч. 2 ст. 122
КУпАП і накладати адміністративні
стягнення мають право працівники
відповідних підрозділів Міністерства
внутрішніх справ України, що
забезпечують безпеку дорожнього руху,
які мають спеціальні звання.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі
про адміністративне правопорушення є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.
Згідно п. 12 ст. 11 Закону України «Про
міліцію» міліції, до складу якої,
відповідно до ст. 7 вказаного закону
входить державна автомобільна
інспекція, для виконання покладених на
неї обов'язків надається право
проводити аудіо-, відео-, фотофіксацію
як допоміжний засіб попередження
протиправних дій та розкриття
Як слідує з аналізу вказаної правової
норми аудіо-, відео-, фото фіксація є не
основним, а лише допоміжним засобом, що
застосовується при документуванні
працівниками міліції правопорушень, а
застосування спеціальних пристроїв
такої фіксації є не обов'язком, а правом
працівників міліції, а тому твердження
позивача, що чи не єдиним належним
доказом порушення ним вимог ПДР можуть
бути матеріали відеофіксації є
Факт порушення ОСОБА_1 04 лютого 2014 року
742 кілометрі автодороги
Стрий-Кіровоград-Знам'янка п.п. «а», «г»
ст. 14.6 Правил дорожнього руху України,
що виразилось в здійсненні обгону
транспортного засобу автомобіля КАМАЗ
д.н.з. НОМЕР_3 на перехресті та ділянці
дороги з обмеженою оглядовістю, окрім
самого протоколу про адміністративне
правопорушення підтверджуються
доданим до нього письмовим поясненням
ОСОБА_5, що став свідком даного
правопорушення, а саме керував
автомобілем КАМАЗ, який з порушенням
ПДР обігнав ОСОБА_1 (а.с. 25).
Твердження позивача про те, що в його
присутності вказаний свідок не писав
письмового пояснення та воно не
оголошувалось при розгляді справи на
місці, на думку суду, є надуманим та
безпідставним та спростовується, як
поясненнями самого позивача, так і
іншими матеріалами справи.
Так, при огляді письмового пояснення
ОСОБА_5 встановлено, що воно відібрано
не відповідачем, а іншим працівником
ДАІ - Колесником А.В., при цьому написано
свідком власноручно, що виключає
можливість лише його розпису на
відповідному чистому бланку пояснення.
В той же час позивач стверджує, що він
весь час спілкувався лише з одним
працівником ДАІ, а саме відповідачем, в
той час як інший працівник ДАІ
виконував свої обов'язки по контролю за
безпекою дорожнього руху. Позивач не
заперечує факту зупинки водія
автомобіля КАМАЗ та його спілкування з
працівниками ДАІ на протязі декількох
хвилин та того, що він особисто на
декілька хвилин відлучався до свого
автомобіля в зв'язку з необхідністю
взяти документи, залишивши таким чином
працівників ДАІ та водія автомобіля
Крім того в протоколі про
адміністративне правопорушення, копію
якого було надано позивачем до суду
вказано, що до нього додається
пояснення свідка, а у відповідній графі
«свідки чи потерпілі» зазначено
прізвище ОСОБА_5 та міститься підпис
останнього. В той же час жодних
заперечень щодо відсутності свідка у
справі позивач в протоколі не зазначив.
Крім того, маючи копію даного протоколу
на руках, жодних посилань у позовній
заяві про наявність чи відсутність у
справі свідка ОСОБА_5 позивач не зробив.
Покази допитаного в якості свідка
ОСОБА_4 суд оцінює критично та не
приймає їх до уваги при прийняття
рішення виходячи з нижче викладеного:

- Свідок ОСОБА_4 є колегою по роботі
позивача ОСОБА_1 та на протязі більше 4
років разом з останнім постійно
перебуває у службових відрядженнях по
перевезенню вантажів, а отже певною
мірою може бути зацікавленим у
вирішенні справи на корить останнього.

- В позовній заяві позивач ОСОБА_1,
помилково зазначив, що обставини, які є
предметом даного судового розгляду
мали місце 09 лютого 2014 року. В своїх
поясненнях наданих суду, як позивач
ОСОБА_1, так і свідок ОСОБА_4 також
помилились у істотних обставинах
справи та обидва зазначили, що факт
зупинки позивача та притягнення його
до адміністративної відповідальності
мали місце не 4-го, а 3-го лютого 2014 року,
що опосередковано свідчить про те, що
вищевказані обставини обговорювались
між ними та фактичну помилку щодо дати
вказаної події позивача, помилково
сприйняв та запам'ятав свідок.

- З метою перевірки показів свідка
ОСОБА_4 судом, відповідно до ч. 5 ст. 71 КАС
України, якою йому надається право
збирати докази з власної ініціативи,
досліджено архівну адміністративну
справу Шишацького районного суду
Полтавської області 1631/1488/12 за позовом
ОСОБА_4 до інспектора ДПС ВДАІ
Компаніївського РВ УМВС України в
Кіровоградській області Буришина Р.Ф. В
ході дослідження справи було
встановлено, що постановою
вищевказаного працівника ДАІ від 30.11.2012
за скоєння аналогічного
правопорушення, а саме здійснення
обгону на ділянці дороги з обмеженою
оглядовістю (крутий поворот) ОСОБА_4
було визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та
накладене стягнення у вигляді штрафу у
розмірі 425 грн. Вказана постанова по
справі про адміністративне
правопорушення була скасована
постанова Шишацького районного суду
Полтавської області від 24 січня 2013
року, а однією з причин її скасування
стали свідчення свідка ОСОБА_1, який в
даній адміністративній справі є вже
позивачем.

Виходячи з всіх вище перелічених
обставин в їх сукупності та
взаємозв'язку суд вважає, що свідок
ОСОБА_4, який в січні 2013 року в законний
спосіб уник адміністративної
відповідальності за скоєння
аналогічного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП в першу
чергу завдячуючи наданим в судовому
засіданні показам свідка ОСОБА_1 (в
даній справі вже позивача) може
відчувати себе в своєрідному «боргу»
перед останнім, а отже є упередженою та
зацікавленою собою, покази якої не
можуть бути покладені в основу
судового рішення.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані
працівниками Державтоінспекції за ч. 2
ст. 122 КУпАП, про що 04.02.2014 о 14-20 год. було
складено відповідний протокол серії
АВ2 № 109372. Своїм особистим підписом у
протоколі гр. ОСОБА_1 підтвердив, що
йому роз'яснені права та обов'язки
передбачені ст. 63 Конституції України
та ст. 268 КУпАП, а також його повідомлено
про те, що розгляд адміністративної
справи відбудеться 04.02.2014 року о 14 год. 25
хв. на місці скоєння. При цьому у
відповідній графі протоколу
порушником записані його пояснення по
суті правопорушення, будь-яких
письмових зауважень щодо форми та
змісту протоколу, а також клопотань про
перенесення розгляду справи на інший
час за для забезпечення його
можливістю скористуватись правовою
допомогою у протоколі порушником не
відображено, в зв'язку з чим суд визнає
його твердження про обмеження
працівниками ДАІ його прав,
передбачених КУпАП необґрунтованими
та надуманими.

Дії відповідача щодо притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, на
думку суду, вчинені у повній
відповідності з процедурою,
встановленою ст.ст. 222, 276, 278-280, 283-285
КУпАП, висновок про його винуватість
зроблено на підставі наявних на час
розгляду справи доказів, а саме
письмового пояснення свідка
правопорушення ОСОБА_5, наявність якого
відображена у відповідному протоколі,
а саме пояснення долучено працівниками
ДАІ до матеріалів адміністративної
справи, адміністративне стягнення
накладено у межах санкції ч. 2 ст. 122
КУпАП.

Правову позицію позивача у даній
справі суд розцінює, як намагання
уникнути ним адміністративної
відповідальності за вчинене порушення,
користуючись при цьому територіальної
віддаленістю місця служби відповідача
від місця розгляду справи, що практично
унеможливлює його участь при розгляді
даної справи, за наявності
встановленого КАС України обов'язку
доказування правомірності свого
рішення, як суб'єкта владних
повноважень.

На підставі вищевикладеного, суд
приходе до висновку про
необґрунтованість вимог позивача та
відсутність об'єктивних підстав для їх
задоволення.

Керуючись ст.ст. 7, 287-289 КУпАП, ст.ст. 71,
158-163, 171-2 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до старшого інспектора
ДПС роти ДПС ДАІ Кіровоградської
області Прядки Олександра
Станіславовича про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення -
відмовити.

У відповідності з вимогами ст. 171-2 КАС
України постанова є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Д.С. Сиволап