Справа № 826/97/14
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/97/14
інстанції: Шейко Т.І.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

27 березня 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -
судді Земляної Г.В.

суддів
Горбань Н.І., Межевича М.В.

за участю
секретаря Рижкової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу Міністерства
внутрішніх справ України на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 05 лютого 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх
справ України про визнання
неправомірними дій, зобов'язання
вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з
позовом до Міністерства внутрішніх
справ України, в якому просив визнати
протиправною не реєстрацію
відповідачем скарги № СДР-13/01-02 від 13
березня 2013 року та зобов'язати
відповідача зареєструвати скаргу
позивача № СДР-13/01-02 від 13 березня 2013
року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05 лютого 2014 року позов задоволено.
Визнано протиправною не реєстрацію
Міністерством внутрішніх справ
України скарги ОСОБА_2 № СДР-13/01-02 від 13
березня 2013 року. Зобов'язано
Міністерство внутрішніх справ України
вчинити дії щодо реєстрації скарги
позивача № СДР-13/01-02 від 13 березня 2013
року.

Не погоджуючись з прийнятою постановою
представник Міністерства внутрішніх
справ України подав апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати постанову
суду першої інстанції та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову. В своїй апеляційній скарзі
апелянт посилається на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
рішення суду, неповне з'ясування всіх
обставин, що мають значення для
вирішення справи, порушення судом норм
процесуального права, що є підставою
для скасування судового рішення

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанова суду
підлягає залишенню без змін, з
наступних підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини справи, наданим
доказам дав правильну правову оцінку і
прийшов до обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
від позивача до Департаменту
режимно-секретного та документального
забезпечення Міністерства внутрішніх
справ України 18.03.2013 року надійшов
пакет, в якому знаходилося п'ять скарг
від 13 та 14 березня 2013 року за вихідними
номерами позивача №СДР-13/09-01 (на
неналежний розгляд скарги
Державтоінспекцією м. Києва), №
ППД-12/28-02 (на бездіяльність ГУМВС
України в м. Києві) № СДР-13/01-02 (на
бездіяльність ДАІ та ГУ МВС), №
СДР-ІЗ/09-02 (на дії ДДАІ МВС) та № СДР-13/08-02
(на дії ДДАІ МВС України).

Однак, відповідачем вони не були
зареєстровані належним чином та не
надано відповідь.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, прийшов до висновку, що позовні
вимоги позивача є цілком
обґрунтованими, так як з боку
відповідача вбачається бездіяльність
при попередньому розгляді документів,
які надійшли 18 березня 2013 року поштовим
відправлення від позивача, що
проявилась у не реєстрації
відповідачем скарги № СДР-13/01-02 від 13
березня 2013 року.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
оскільки вони знайшли своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи виходячи з наступного.

Так, законодавство України про
звернення громадян включає Закон
України «Про звернення громадян» та
інші акти законодавства, що видаються
відповідно до Конституції України та
цього Закону (ст. 2 Закону України «Про
звернення громадян»),

Порядок роботи зі зверненнями громадян
і організації їх особистого прийому в
системі Міністерства внутрішніх справ
України станом на березень 2013 року
регламентувалися: Конституцією
України, Законами України «Про
інформацію» та «;Про звернення
громадян», Наказом МВС України від
10.10.2004, № 1177 «Про затвердження
Положення про порядок роботи зі
зверненнями громадян і організації їх
особистого прийому в системі
Міністерства внутрішніх справ
України», Інструкцією з діловодства в
системі МВС України затвердженої
наказом МВС України від 23.08.2012 № 747.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України
«Про звернення громадян та п. 16
Положення, під зверненнями громадян
слід розуміти викладені в письмовій
або усній формі пропозиції
(зауваження), заяви (клопотання) і
скарги.

Відповідно до п. 2.1 «Положення про
порядок роботи із зверненнями громадян
і організації їх особистого прийому в
системі МВС України», письмові
звернення громадян, оформлені належним
чином та подані в установленому
законом порядку, підлягають
обов'язковому прийняттю, реєстрації та
первинному розгляду з метою визначення
їх належності до компетенції органу
внутрішніх справ та призначення за
ними конкретного виконавця.

Підпунктом 2.6.20 Інструкції з
діловодства в системі МВС України на
кожному документі, що підлягає
реєстрації, робиться відмітка про його
надходження до МВС шляхом проставляння
на лицьовому полі в правому кутку
нижнього поля першого аркушу оригіналу
документу відповідного запису від руки
або відбитку штампа, автоматичного
нумератора.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що рішенням Окружного
адміністративного суду міста Києва від
22 липня 2013 року у справі №826/8387/13-а за
позовом ОСОБА_2 до Міністерства
внутрішніх справ України, Департаменту
державної автомобільної інспекції
Міністерства внутрішніх справ України
про визнання дій незаконними та
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 жовтня 2013
року встановлено, що в порушення п. 2.1
Інструкції працівниками підрозділу
документального забезпечення МВС
України не здійснено реєстрацію скарги
позивача № СДР-13/01-02 від 13 березня 2013
року.

Згідно положень ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, зазначеним судовим
рішенням встановлено, що скаргу
позивача не було зареєстровано
відповідачем у відповідності до
чинного законодавства.

При розгляді даних спірних
правовідносин судом, в свою чергу,
також встановлено, що відповідно до пп.
2.10.1. Інструкції кореспонденцію, що
надійшла до МВС чи органу внутрішніх
справ, обов'язково попередньо
розглядає керівництво УДЗ або
начальники підрозділів
документального забезпечення чи
канцелярії в день її надходження.
Телеграми розглядають негайно.

Керівництву МВС, ГУМВС, УМВС
доповідають про всі документи і
звернення, що вимагають їхнього
рішення. Інші документи за вказівкою
начальника УДЗ, підрозділу
документального забезпечення
(канцелярії) передають до відповідних
структурних підрозділів (пп.2.10.2.
Інструкції).

Метою попереднього розгляду
документів є визначення необхідності
їх реєстрації підрозділом
документального забезпечення,
розподілення їх на такі, що потребують
обов'язкового розгляду керівництвом
Міністерства, та такі, що безпосередньо
направляються для виконання
структурним підрозділам апарату
Міністерства відповідно до покладених
на них завдань, а також установлення
термінів виконання документів, які
передаються структурним підрозділам
чи виконавцям (2.10.3. Інструкції).

Крім того, відповідно до приписів
пункту 2.1 зазначеного вище Положення -
письмові звернення громадян, оформлені
належним чином і подані в
установленому порядку, підлягають
обов'язковому прийняттю, реєстрації та
первинному розгляду з метою визначення
їх належності до компетенції органів
внутрішніх справ та призначення за
ними конкретного виконавця.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що з
боку відповідача вбачається
бездіяльність при попередньому
розгляді документів, які надійшли 18
березня 2013 року поштовим відправлення
від позивача, що проявилась у не
реєстрації відповідачем скарги №
СДР-13/01-02 від 13 березня 2013 року.

Доводи відповідача, що ним не було
вчинено бездіяльності, так як було
зареєстровано під одним вхідним всі
скарги, що містились в поштовому
відправленні та надана одна відповідь
на всі ці скарги, колегія суддів не
приймає до уваги, оскільки у
відповідності до чинного
законодавства, відповідач зобов'язаний
зареєструвати всі скарги окремо, та по
кожній з нах надати вмотивовану
відповідь, чого зроблено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не надано докази на
підтвердження правомірності своїх дій,
в той же час позивачем надано достатньо
доказів та обґрунтувань своїх позовних
вимог.

Згідно ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі і в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень суд перевіряє чи вчинені
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, визначений Конституцією і
законами України.

Виходячи з наведеного, а також
системного аналізу вищевказаних норм
права, колегія суддів приходить до
висновку, що відповідач не діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачений Конституцією
та законами України.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог.

Надані докази були оцінені судом
першої інстанції, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Крім того, було оцінено
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, що відповідає
вимогам ст. 86 КАС України.

При цьому апеляційна скарга не містить
посилання на обставини, передбачені
статтями 202 - 204 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за яких рішення суду підлягає
скасуванню.

Доводи, викладені заявником в
апеляційній скарзі були предметом
дослідження суду першої інстанції і не
знайшли свого належного підтвердження.

Вказані в апеляційній скарзі
процесуальні порушення не призвели до
неправильного вирішення справи і не є
підставою для скасування судового
рішення.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи, дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права, в зв'язку з чим
апеляційна скарга залишається без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Міністерства
внутрішніх справ України - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 05 лютого 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів із дня
складання у повному обсязі, тобто з 01
квітня 2014 року шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України у
порядку ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Головуючий суддя
Земляна Г.В.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.