Справа № 2104/631/12
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2104/631/12

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції:
Хомик Ірина Іванівна

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Косцової І.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Великоолександрівському
районі Херсонської області на
постанову Великоолександрівського
районного суду Херсонської області від
11 травня 2012 року по справі за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Великоолександрівському районі
Херсонської області до
Великоолександрівської селищної ради
Херсонської області про скасування
рішення,-

В С Т А Н О В И В:

23.04.2012р. Управління ПФУ в
Великоолександрівському районі
Херсонської області звернулося до суду
із позовом до Великоолександрівської
селищної ради Херсонської області про
скасування рішення №326 від 28.12.2011р.,
яким було скасовано свідоцтво про
право власності на приміщення першого
та третього поверхів будівлі літ.А та
будівлі літ.Б, розташованого за
адресою: смт.Велика Олександрівка
вул.Пролетарська,5.

Постановою Великоолександрівського
районного суду Херсонської області від
11 травня 2012 року у задоволені
адміністративного позову УПФУ в
Великоолександрівському районі
Херсонської області відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду 1-ї інстанції,
начальником УПФУ в
Великоолександрівському районі
Херсонської області 23.05.2012р. подано
апеляційну скаргу, в якій зазначено, що
судом, при винесенні оскаржуваної
постанови порушено норми
процесуального і матеріального права
та просить скасувати постанову
Великоолександрівського районного
суду Херсонської області від 11.05.2012
року, прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Представники позивача, будучи
присутніми в судовому засіданні
26.02.2014р. та надавши свої пояснення, в
останнє судове засідання 26.03.2014р. з
невідомих причин не прибули, про день
час та місце слухання справи були
своєчасно та належним чином
повідомлені.

Представник відповідача в жодне судове
засідання не прибув та надіслав свої
письмові заперечення на апеляційну
скаргу, а також заяву про розгляд
справи за його відсутності.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю
та /або неприбуття жодної з осіб, які
беруть участь у справі, сповіщених
належним чином про дату, час і місце
судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

Рішенням виконкому
Великоолександрівської селищної ради
№139 від 06.08.2002р. було вирішено передати
на баланс Управлінню ПФУ в
Великоолександрівському районі
частину будівлі колишнього дитячого
садку №3 з видачею усіх необхідних
правовстановлюючих документів.

Таким чином, у 2002 році Управління
Пенсійного Фонду України у
Великоолександрівському районі, на
підставі вказаного рішення виконкому
селищної ради №139 від 06.08.2002р., набуло
права власності на приміщення першого
та третього поверху будівлі літ.«А» та
будівлі літ.«Б», розташованого за
адресою: смт.Велика Олександрівка
вул.Пролетарська,5.

В подальшому, на вказані приміщення
позивачу було видано свідоцтво про
право власності від 28.01.2003р., яке
зареєстровано в БТІ.

Однак, в червні 2009 року, 46 сесія V
скликання Великоолександрівської
селищної ради прийняла рішення №990 від
24.06.2009р. про скасування вищезазначеного
рішення виконкому селищної ради №139
від 06.08.2002р, як незаконного, а потім, у 2011
році ухвалила додаткове рішення №326
від 28.12.2011р., яким, в свою чергу, внесла
зміни до свого ж рішення №990, а саме -
фактично скасувала видане позивачу
свідоцтво про право власності на
спірну будівлю.

Не погоджуючись з вказаним вище
рішенням селищної ради №326 від 28.12.2011р.,
позивач оскаржив його до суду.

Вирішуючи справу по суті та
відмовляючи у задоволенні позову, суд
1-ї інстанції виходив з
необґрунтованості позовних вимог, а
також з того, що дії та оскаржуване
рішення відповідача є правомірним та
відповідаючим діючому законодавству.

Колегія суддів апеляційного суду,
уважно дослідивши матеріали справи та
надані сторонами докази, цілком
погоджується з такими висновками суду
1-ї інстанції і вважає їх
обґрунтованими та заснованими на
законі, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та
ст.24 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» встановлено,
що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів ст.11 Закону
України «Про місцеве самоврядування»,
виконавчі органи сільських, селищних
міських, районних у містах рад - є
підконтрольними і підзвітними
відповідним радам, а з питань
здійснення делегованих їм повноважень
органів виконавчої влади - також
підконтрольними відповідним органам
виконавчої влади.

Як слідує зі змісту вимог ст.26 Закону
України «Про місцеве самоврядування»,
до виключної компетенції сільських,
селищних міських рад відноситься
скасування актів виконавчих органів
цих рад, які не відповідають
Конституції чи законам України, іншим
актам законодавства, рішенням
відповідної ради, прийнятим у межах її
повноважень.

Так, судовою колегією з матеріалів
справи встановлено, що рішенням
виконкому Великоолександрівської
селищної ради №139 від 06.08.2002р. було
вирішено передати на баланс Управлінню
ПФУ в Великоолександрівському районі
частину будівлі колишнього дитячого
садку №3 з видачею усіх необхідних
правовстановлюючих документів, на яку
28.01.2003р. позивачу було видано свідоцтво
про право власності.

Однак, в подальшому, т.б. в червні 2009
року, 46 сесія V скликання
Великоолександрівської селищної ради
прийняла рішення №990 від 24.06.2009р., яким
скасувала вищезазначене рішення
виконкому селищної ради №139 від 06.08.2002р,
як незаконне та таке, що прийняте в
порушення п.30 ст.26 та п.6 ст.60 Закону
України «Про місцеве самоврядування».

При цьому, слід зазначити, що вказане
вище рішення селищної ради №990 від
24.06.2009р. позивачем до цього часу у
будь-який спосіб не оскаржено.

Далі, як встановлено по справі, у 2011
році селищна рада ухвалила додаткове
рішення №326 від 28.12.2011р., яким, в свою
чергу, внесла зміни до свого ж рішення
№990, а саме - фактично скасувала видане
позивачу свідоцтво про право власності
на спірну будівлю, яке і зараз і
оскаржується позивачем.

Згідно зі змісту положень ч.ч.1,2 ст.5
Закону України «Про передачу об'єктів
права державної та комунальної
власності», передача об'єктів з
комунальної у державну власність
здійснюється за рішенням селищних рад
за наявності згоди на таку передачу
Кабінету Міністрів України - щодо
об'єктів, визначених в абз.2,3,5 ч.1 ст.2
цього закону, або органів,
уповноважених управляти державним
майном.

Таким чином, у разі прийняття рішення
селищної ради про передачу майна та
згоди КМУ, майно повинно бути передане
державі Україна в особі Міністерства
праці та соціальної політики України, а
не Управлінню Пенсійного фонду України
в Великоолександрівському районі.

Проте, як видно з матеріалів справи
спірне нерухоме майно, в даному
випадку, в порушення вище перелічених
норм діючого на той час законодавства,
було передано з комунальної до
державної власності не селищною радою,
а виконавчим комітетом селищної ради і
згоди на таку передачу Кабінетом
Міністрів України не надавалося.

Також, при цьому, слід вказати, що
спірне рішення селищної ради №326 від
28.12.2011р. фактично є додатковим і
«похідним» рішенням, яким внесено
зміни до основного рішення селищної
ради №990 від 24.06.2009р., яке позивачем не
оскаржено.

Окрім того, судова колегія, при
прийнятті остаточного рішення у даній
справі також вважає за необхідне
прийняти до уваги наявні в матеріалах
справи подання
Великоолександрівського міжрайонного
прокурора №108-534 від 14.03.2012р. та лист
селищного голови №02-22-186 від 16.03.2012р.,
згідно зі змісту яких, спірне нерухоме
майно, після свого повернення до
комунальної власності селищної ради,
буде знову передано Управлінню ПФУ в
Великоолександрівському районі в
оперативне управління на умовах
оренди.

Таким чином, за вказаних обставин,
апеляційний суд приходить до
аналогічного, що і суд 1-ї інстанції
висновку про те, що відповідач, в даному
випадку, діяв в межах наданих йому
Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні» повноважень
та у спосіб, що передбачений
Конституцією та законами України.

До того ж, при цьому ще слід вказати, що
згідно із ст.ст.11,71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж
Кодексу, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія приходить до висновку, що суд
першої інстанції порушень
матеріального і процесуального права
при вирішенні даної справи не допустив,
вірно встановив фактичні обставини
справи та надав їм належної правової
оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, оскільки ґрунтуються на
невірному трактуванні норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України,
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, судова колегія,
діючи виключно в межах позовних вимог
та доводів апеляційної скарги,
відповідно до ст.200 КАС України, залишає
цю апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Великоолександрівському районі
Херсонської області - залишити без
задоволення, а постанову
Великоолександрівського районного
суду Херсонської області від 11 травня
2012 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційного суду.

Головуючий:
Ю.В. Осіпов

Судді:
О.С. Золотніков

І.П. Косцова