Справа № 2а-9163/10/1370
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 р.
Справа № 20545/11

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Ніколіна В.В.,

суддів
Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
14.02.2011 року у справі за позовом
Прокурора Золочівського району в
інтересах держави в особі
Золочівського районного центру
зайнятості до ОСОБА_1 про відшкодування
незаконно отриманої допомоги по
безробіттю в сумі 2917,98 грн., -

ВСТАНОВИЛА :

14.10.2010 р. Прокурор Золочівського району
в інтересах держави в особі
Золочівського районного центру
зайнятості звернувся у Львівський
окружний адміністративний суд з
позовом до ОСОБА_1 в якому просить з
наведених в ньому підстав стягнути з
відповідача заборгованість у розмірі
2917,98 грн.

В позові прокурор Золочівського району
в інтересах держави в особі
Золочівського районного центру
зайнятості покликається на те, що
ОСОБА_1 перебувала на обліку у
Золочівському районному центрі
зайнятості з 19.08.2005 року по 13.06.2006 року
та з 06.02.2007 року по 15.11.2007 року,
одержувала допомогу з безробіття та
була зареєстрована, як суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа. Тому, за час перебування на
обліку відповідачка будучи в цей час
працевлаштованою, незаконно
одержувала допомогу з безробіття.

Оскаржуваною постановою Львівського
окружного адміністративного суду від
14.02.2011 року позовну заяву прокурора
Золочівського району в інтересах
держави в особі Золочівського
районного центру зайнятості до ОСОБА_1
про відшкодування незаконно отриманої
допомоги по безробіттю в сумі 2917,98 грн. -
задоволено.

У поданій апеляційній скарзі
відповідач просить зазначену
постанову скасувати та прийняти нову,
якою в задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі,
покликаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права.
Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що пропущений
позивачем строк звернення до суду.

Сторони по справі належним чином судом
були повідомлені, однак з невідомих для
суду причин не з'явилися в зал судового
засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст.
197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Задовольняючи позов прокурора
Золочівського району в інтересах
держави в особі Золочівського
районного центру зайнятості суд
першої інстанції виходив з того, що
перебуваючи на обліку в центрі
зайнятості відповідачка приховала
факт своєї реєстрації, як суб'єкта
підприємницької діяльності, подавши
недостовірні дані та безпідставно
отримала допомогу по безробіттю в сумі
2917,98 грн.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, що
ОСОБА_1 зверталася в органи Державного
центру зайнятості 06.02.2007 року з заявою,
як така, що шукає роботу. Відповідачці
було надано статус безробітної.На
підставі ст.ст. 23, 31 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» відповідачу було
встановлено виплату допомоги з
безробіття строком з 19.08.2005 року по
13.06.2006 року та з 06.02.2007 року по 15.11.2007 року
в сумі 2917,98 грн.Як вбачається з Довідки
з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
ОСОБА_1 з 30.12.1999 року зареєстрована, як
фізична особа - підприємець, тобто в
період коли перебувала в органах
державного центру зайнятості на
обліку, як безробітна. Отже, судом
встановлено, що перебуваючи на обліку в
центрі зайнятості відповідачка
приховала факт своєї реєстрації, як
суб'єкта підприємницької діяльності,
подавши недостовірні дані та
безпідставно отримала допомогу по
безробіттю в сумі 2917,98 грн. Суд не
погоджується з твердженням
відповідача про порушення позивачем
строку звернення до суду, оскільки факт
незаконного одержання відповідачем
коштів від центру зайнятості
встановлений актом № 85 від 19.07.2010 року,
а з позовом в суд позивач звернувся
14.10.2010 року, тобто в строк передбачений
ч.2 ст.99 КАС України.

Таким чином, на підставі наявних у
справі доказів, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

А тому висновки суду першої інстанції
відповідають нормам матеріального та
процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції, при винесені оскаржуваної
постанови вірно дано правову оцінку
обставинам справі та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що згідно ст. 200 КАС України є підставою
для залишення апеляційної скарги без
задоволення, а постанови суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити
без задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 14.02.2011 року
у справі № 2а-9163/10/1370 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду у порядку
адміністративного судочинства
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
В.В. Ніколін

Судді
О.М. Гінда

В.Я. Качмар