Справа № 826/1585/14
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2014 року 16:05
№826/1585/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Літвінової А.В.,
при секретарі судового засідання
Давиденко Л.В., розглянув у порядку
письмового провадження
адміністративну справу
за позовомОСОБА_1додержавної
податкової інспекції у Оболонському
районі головного управління
Міністерства доходів та зборів у місті
Києвіпровизнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 11.10.2013
ОСОБА_1 звернулась до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до державної податкової
інспекції у Оболонському районі
головного управління Міністерства
доходів і зборів у місті Києві про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
Позовні вимоги мотивовано тим, що
державною податковою інспекцією у
Оболонському районі головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві необґрунтовано
оскільки не враховано приписи статті 207
Податкового кодексу України, якими
визначено порядок оподаткування
туроператорської та турагентської
Відповідач проти позову заперечив з
огляду на обґрунтованість висновків
акту перевірки від 01.10.2013
податкового повідомлення-рішення від
В судовому засіданні 17.03.2014 сторони
подали клопотання про розгляд
адміністративної справи в порядку
письмового провадження.
Відповідно до частини четвертої статті
122 Кодексу адміністративного
судочинства України особа, яка бере
участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд,
Державною податковою інспекцією у
Оболонському районі головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві проведено
документальну планову виїзну
перевірку дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 за період з
01.07.2010 по 31.12.2012.
Перевіркою встановлено порушення
ОСОБА_1 пункту 181.1 статті 181, пункту 183.2
статті 183, статті 187, пункту 201.8 статті 201,
пункту 207.6 статті 207 Податкового
кодексу України, що призвело до
заниження податку на додану вартість у
За наслідками перевірки державною
податковою інспекцією у Оболонському
районі головного управління
Міністерства доходів і зборів у місті
Києві складено акт від 01.10.2013
податкове повідомлення-рішення від
визначено грошове зобов'язання з
податку на додану вартість у розмірі 7
232,50 грн., у тому числі: 5 786,00 грн. -
основний платіж, 1 446,50 грн. - штрафні
(фінансові) санкції.
Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.
Відповідно до пункту 181.1 статті 181
Податкового кодексу України у разі
якщо загальна сума від здійснення
операцій з постачання товарів/послуг,
що підлягають оподаткуванню згідно з
цим розділом, у тому числі з
використанням локальної або
глобальної комп'ютерної мережі,
нарахована (сплачена) такій особі
протягом останніх 12 календарних
місяців, сукупно перевищує 300000 гривень
(без урахування податку на додану
вартість), така особа зобов'язана
зареєструватися як платник податку у
контролюючому органі за своїм
місцезнаходженням (місцем проживання)
з дотриманням вимог, передбачених
статтею 183 цього Кодексу, крім особи,
яка є платником єдиного податку.
Відповідно до пункту 183.2 статті 183
Податкового кодексу України у разі
обов'язкової реєстрації особи як
платника податку реєстраційна заява
подається до контролюючого органу не
пізніше 10 числа календарного місяця, що
настає за місяцем, в якому вперше
досягнуто обсягу оподатковуваних
операцій, визначеного у статті 181 цього
Відповідно до пункту 201.8 статті 201
Податкового кодексу України право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 207.6 статті 201
Податкового кодексу України суми
податку, сплачені (нараховані) при
придбанні товарів/послуг, які
включаються у вартість туристичного
продукту (туристичної послуги), не
відносяться до податкового кредиту та
не включаються до бази оподаткування
туристичного оператора.
Суми податку, сплачені (нараховані) при
придбанні товарів/послуг, які не
включаються у вартість туристичного
продукту (туристичної послуги),
включаються до податкового кредиту в
порядку, визначеному цим Кодексом.
Датою виникнення податкових
зобов'язань у туристичного оператора
при постачанні туристичного продукту
(туристичної послуги) є дата оформлення
документа, що засвідчує факт
постачання туристичного продукту
(туристичної послуги).
Датою виникнення права на віднесення
сум податку до податкового кредиту
туристичного оператора при придбанні
товарів/послуг, які не включаються у
вартість туристичного продукту
(туристичної послуги), є дата отримання
товарів/послуг, підтверджена
податковою накладною.
Як вбачається з акту перевірки
державної податкової інспекції у
Оболонському районі головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві від 01.10.2013
порушення позивачем приписів
податкового законодавства зроблено з
огляду на те, що в період з 01.01.2012 по
31.12.2012 фізична особа-підприємець ОСОБА_1
не була платником податку на додану
вартість, проте мала дохід від
здійснення туристичних послуг, що
сукупно перевищив 300 000 грн. (без
урахування податку на додану вартість).
Отже, за посиланням органу державної
податкової служби, з 01.05.2012 фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 повинна була
зареєструватися платником податку на
додану вартість у зв'язку з
перевищенням протягом січня-квітня 2012
року 300000грн. загальної суми з надання
туристичних послуг. Проте ОСОБА_1 заяву
про реєстрацію платником податку у
зазначені строки не подала та
платником податку на додану вартість з
01.05.2012 не зареєструвалась. Отже
реалізовувавши туристичний продукт
протягом травня - листопада 2012 року,
без додаткового нарахування податку на
додану вартість, фізичною особою
занижено податкове зобов'язання із
податку на додану вартість у сумі 5 786,00
Разом з тим, суд не може погодитися із
зазначеними доводами відповідача
виходячи з наступного.
Особливості оподаткування
туроператорської та турагентської
діяльності визначені приписами статті
207 Податкового кодексу України.
Відповідно до пункту 207.2 статті 207
Податкового кодексу України базою
оподаткування в разі проведення
операцій з постачання туристичним
оператором туристичного продукту
(туристичної послуги), призначеного для
його споживання (отримання) на
території України, є винагорода, яка
визначається як різниця між вартістю
поставленого ним туристичного
продукту (туристичної послуги) та
вартістю витрат, понесених таким
туристичним оператором внаслідок
придбання (створення) такого
туристичного продукту (туристичної
Згідно наданої позивачем таблиці
розрахунку комісійної винагороди за 2012
рік, розмір такої винагороди в 2012 році
становив 34 150,03 грн., тобто: різниця між
сумою від здійснення операцій з
постачання туристичного продукту у
розмірі 1 348 168,12 грн. та сумою понесених
витрат (оплата туроператорам) у розмірі
За даними органу державної податкової
служби, викладеними в акті перевірки,
протягом травня-листопада 2012 року
відповідний дохід складав 28 930, 19 грн.
Враховуючи вид діяльності, що здійснює
позивач, встановлені Податковим
кодексом України особливості
оподаткування доходу від такого виду
діяльності, доводи органу державної
податкової служби щодо необхідності
обов'язкової реєстрації позивача
платником податку на додану вартість в
травні 2012 року є помилковими і такими,
що суперечать приписам статті 207
Податкового кодексу України.
Згідно із приписами статті 181, 207
Податкового кодексу України база
оподаткування від проведення операцій
з постачання туристичним оператором
туристичного продукту (туристичної
послуги), склала у позивача в 2012 році 34
150,03 грн, що не перевищує 300000 гривень.
Враховуючи викладене, позовні вимоги
ОСОБА_1 про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення державної
податкової інспекції у Оболонському
районі головного управління
Міністерства доходів та зборів у місті
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.
Щодо арифметичної помилки позивача в
декларації (сторінка 9 акту) та
розбіжності у визначенні валового
доходу за 2012 рік у сумі 400, 54 грн., то
відповідне порушення зафіксовано в
пункті 1 висновків акту перевірки
(занижено податок з доходів фізичних
осіб), визнано позивачем, грошове
зобов'язання сплачено позивачем. Проте
на суть спірних правовідносин щодо
визначення позивачеві податкового
зобов'язання із податку на додану
вартість (пункт 2 висновків акту
перевірки), зазначене не впливає.
Згідно з вимогами статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В И В:
Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у
Оболонському районі головного
управління Міністерства доходів та
Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному статтею 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції за
правилами, встановленими статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
Літвінова А.В.