Справа № 807/42/14
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2014 рокум. Ужгород№ 807/42/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд під головуванням
судді Плеханова З.Б розглянувши у
порядку письмового провадження
адміністративну справу за позовною
заявою ТзОВ "САВ- ДИСТРИБЬЮШН" до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Закарпатській області
про визнання протиправним та
скасування Наказу № 130 від 06.11.2013 року
та постанови № 49 від 28.1.2013 року,-

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ "САВ-ДИСТРИБЬЮШН" звернулося до
Закарпатського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Закарпатській області про визнання
протиправним та скасування Наказу № 130
від 06.11.2013 року та постанови № 49 від
28.1.2013 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
перевірка характеристик продукції, що
реалізовується ТОВ "САВ-Дістрибьюшн" у
магазині "Фокстрот" проведена
Держспоживінспекцією у Закарпатській
області з порушеннями вимог діючого
законодавства, зокрема, виходячи з
підстав її проведення (депутатське
звернення) - фактичний предмет
перевірки не відповідає поставленим у
зверненні питанням, в зв'язку з чим всі
дії при її проведенні та наказ на
проведення перевірки є протиправними,
та незаконною є постанова про
накладення штрафних санкцій, оскільки
ТОВ "САВ-Дістибьюшн" є лише
розповсюджувачем продукції та не
вводило продукцію в обіг, тобто,
фінансові санкції до позивача
застосовуватись не можуть.

В судове засідання представник
позивача не з'явився та ТОВ
"САВ-Дістибьюшн", надавши суду
клопотання про розгляд справи за
відсутності представника позивача.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, належним чином
був повідомлений про розгляд справи
,що вбачається з розписки ( а.с. 104). Однак
до суду були надані письмові
заперечення на адміністративний позов,
згідно яких проти позову заперечує та
просить суд відмовити в його
задоволенні, посилаючись як на
правомірність проведення перевірки
(наявність підстав для проведення
перевірки, дотримання процедури її
проведення, наявність та надання
суб'єкту господарювання необхідних
розпорядчих документів для її
проведення), так і на правомірність
винесення постанови (встановлення
порушення - відсутності Національного
знаку відповідності, застосування
санкцій за виявлене порушення в
порядку та у розмірі, що встановлений
законодавством), в зв'язку з чим
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог.

Суд вважає, що спір можливо вирішити на
підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 128 частини 6 КАС
України, якщо немає перешкод для
розгляду у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули
не всі особи, які беруть у справі, хоча і
були належним чином повідомлені про
дату, час, і місце судового розгляду,
суд, має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Відповідно до статті 3 частини 1 пункту
10 КАС України, письмове провадження -
розгляд і вирішення адміністративної
справи в суді першої, апеляційної чи
касаційної інстанції без виклику осіб,
які беруть участь у справі, та
проведення судового засідання на
основі наявних у суду матеріалів у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку про відмову в задоволенні
позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що 13 листопада 2013
року Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Закарпатській області
проведено позапланову перевірку
характеристик продукції, що
реалізовується об'єктом торгівлі ТОВ
«САВ-Дістрибьюшн», а саме магазином
«Фокстрот» за адресою: м. Мукачево, вул.
Валенберга, 36.

Згідно акту перевірки характеристик
продукції від 13 листопада 2013 року за
№ 0000086 (а.с.16-20), підставами для
здійснення перевірки були: наказ від №
130 від 06.11.2013 року, виданого
Держспоживінспекцією України на
підставі депутатського звернення
народного депутата України В.Б. Бойка.
(а.с.25) , направлення від 13.11.2013 року № 115
(а.с.27).

Вказаним актом перевірки було
встановлено, що на електрообладнанні
та/або табличці з її технічними даними
відсутній Національний знак
відповідності (п. 1, 2, 3, 4, 5 додатку до
акту перевірки № 0000086 від 13.11.2013 року)
(а.с.17-20).

Постановою від 28.11.2013 року № 49 за
введення в обіг продукції, яка не
відповідає встановленим вимогам
технічних регламентів, до суб'єкта
господарювання застосовано санкції
передбачені п.2 ч.2 ст. 44 Закону України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції» у
вигляді штрафу у розмірі 1500
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що складає суму 25500,00 грн.( а.с.
8-9).

11 жовтня 2013 року № 216-к народний депутат
України Бойко В.Б. звернувся до
Генерального прокурора України В.П.
Пшонки з метою вжиття заходів
прокурорського реагування для
припинення порушень прав споживачів та
здійснення перевірки торгівельної
мережі мазазинів побутової техніки
"Фокстрот" на факт продажу
контрафактної продукції та не
сертифікованої продукції (а.с. 26).

При цьому суд зазначає про те, що
народний депутат як представник
державної влади у разі порушення прав,
свобод і інтересів людини та
громадянина, що охороняються законом,
та інших порушень законності має право
на місці вимагати негайного припинення
порушення або звертатися з вимогою до
відповідних органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, їх
посадових осіб, керівників
підприємств, установ та організацій
припинити такі порушення. У разі
порушення законності народний депутат
може звернутися з депутатським
зверненням до відповідних посадових
осіб правоохоронних органів чи органів
виконавчої влади, що здійснюють
державний контроль у відповідній
галузі (ч.5 ст. 17 Закону України "Про
статус народного депутата України").

13 листопада 2013 року
Держспоживінспекцією у Закарпатській
області видано направлення за № 115
(а.с.27) головному спеціалісту Андрієнко
О.О. та провідному спеціалісту
Саприкіній Л.М. для проведення
позапланової перевірки характеристик
продукції суб'єкта господарювання ТОВ
"САВ-Дістрибьюшн" за адресою: м.
Мукачево, вул. Валенберга,36, яка ними
проведена та результати якої викладені
в акті перевірки характеристик
продукції від від 13 листопада 2013 року
за № 0000086.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V
підставами для здійснення
позапланових заходів є, в тому числі,
звернення фізичних та юридичних осіб
про порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства. Позаплановий
захід у цьому разі здійснюється тільки
за наявності згоди центрального органу
виконавчої влади на його проведення.

Як встановлено судом, підставою для
проведення перевірки є звернення
народного депутата України Бойко В.Б.
та Дерспоживінспекцією України від
05.11.2013 року листом від № 5090-2-7/6 ( а.с. 96)
надана згода на проведення перевірки
ТОВ "САВ-Дістрибьюшн", відтак, у
Держспоживінспекція у Закарпатській
області були наявні підстави для
прийняття оскаржуваного наказу № 130
від 06.11.2013 року "Про проведення
позапланових заходів на предмет
дотримання вимог законодавства у сфері
здійснення державного ринкового
нагляду", оскільки у відповідності до
вищенаведеного положення ч. 1 ст. 6
Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" від 05.04.2007
року № 877-V звернення фізичної та/або
юридичної особи за наявності згоди
Держспоживінспекції України, як
центрального органу виконавчої влади у
сфері державного контролю за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, є однією із підстав
для проведення позапланової перевірки.

Беручи до уваги вищевикладене, суд
також критично оцінює доводи позову
щодо відсутності у
Держспоживінспекція у Закарпатській
області законодавчо визначених
підстав для проведення позапланової
перевірки з питань, визначених як
предмет перевірки у складеному акті та
констатує, що суб'єкт (діяльність якого
підлягає перевірці) має право не
допустити перевіряючих до проведення
перевірки, якщо на його думку порушено
порядок її призначення та/або
проведення. У разі коли суб'єкт,
діяльність якого підлягає перевірці,
не скористався даним правом і
перевірка була проведена, останній має
право оскаржити рішення, прийняте за
результатами перевірки.

Судом відхиляються доводи позивача
щодо того, що під час проведення
перевірки фахівці контролюючого
органу повинні були дослідити лише
дані щодо ймовірних фактів продажу
позивачем контрафактної продукції та
товарів (згідно депутатського
звернення), а не характеристик
реалізуємої продукції, виходячи з
наступного.

Згідно зі ст.3 Закон України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V (в
редакції станом на час виникнення
спірних правовідносин, далі - Закон
877), державний нагляд (контроль)
здійснюється за принципами
пріоритетності безпеки у питаннях
життя і здоров'я людини, функціонування
і розвитку суспільства, середовища
проживання і життєдіяльності перед
будь-якими іншими інтересами і цілями у
сфері господарської діяльності.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції" від 2 грудня 2010
року за № 2735 - VI (в редакції станом на
час виникнення спірних правовідносин,
далі - Закон 2735) державний ринковий
нагляд - це діяльність органів
ринкового нагляду з метою забезпечення
відповідності продукції встановленим
вимогам, а також забезпечення
відсутності загроз суспільним
інтересам. Згідно ст. 23 цього Закону,
під час проведення перевірок
характеристик продукції органи
ринкового нагляду враховують ступінь
ризику, який може становити продукція,
а також інші відомості, що містяться у
зверненні про захист їх права на
безпечність продукції., відтак,
перевірці підлягає продукція, що є
предметом перевірки, (в даному випадку,
вся продукція, що реалізується ТОВ
"САВ-Дістибьюшн" в магазині за адресою:
м. Мукачево, вул. Валенберга,36), та під
час її проведення перевіряється
характеристика цієї продукції, що не
суперечить наведеним нормативно -
правовим актам.

Актом перевірки характеристик
продукції від 13 листопада 2013 року за
№ 0000086 встановлено наступні порушення:
на електрообладнанні та/або табличці з
її технічними даними відсутній
Національний знак відповідності (п. 1, 2,
3, 4, 5 додатку до акту перевірки, а.с.18-20),
про що суд констатує наступне:

Частиною 2 ст. 24 ст.1 Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції" від 2 грудня 2010
року встановлено, що під час
проведення органами ринкового нагляду
перевірки характеристик у її
розповсюджувачі об'єктами перевірки є,
зокрема, наявність на продукції
Національного знаку відповідності.

Постановою Кабінету Міністрів України
"Про затвердження опису та правил
застосування національного знака
відповідності" від 29 листопада 2001 року
№ 1599 встановлено, що національний
знак відповідності (далі - знак
відповідності) має форму
незамкненого з правого боку основного
кола, усередині якого вміщено
стилізоване зображення трилисника.

Відповідно до Правил застосування
національного знаку відповідності -
національний знак відповідності
засвідчує відповідність позначеної
ним продукції вимогам технічних
регламентів, які поширюються на неї.

Знак відповідності наноситься тільки
на ті види продукції, опис яких
міститься в технічних регламентах. При
цьому нанесення знака відповідності є
обов'язковим.

У разі підтвердження відповідності
продукції, призначеним органом з
оцінки відповідності поряд із
знаком відповідності наноситься
ідентифікаційний номер цього органу
згідно з державним реєстром таких
органів.

Знак відповідності наноситься на
продукцію безпосередньо її
виробниками, якщо інше не передбачено
відповідним технічним регламентом.

Знак відповідності наноситься на виріб
та/або на етикетку, тару, пакування,
експлуатаційну та товаросупровідну
документацію тощо, якщо інше не
передбачено відповідним технічним
регламентом. Місце та спосіб
нанесення (друкування, наклеювання,
гравірування, травлення, штампування,
лиття тощо) знака відповідності
визначається виробником продукції.
Дозволяється використовувати
зображення знака відповідності у
рекламі позначеної ним продукції.

Технічними регламентами можуть
встановлюватися особливості
застосування знака відповідності.

Позивачем не заперечується факту
відсутності на перевіреній продукції
Національного знака відповідності, а
зазначається про те, що ТОВ
"САВ-Дистрібьюшн" є лише
розповсюджувачем, відтак, не вводив не
марковану продукцію в обіг, про що суд
зазначає наступне:

Відповідальність суб'єкта
господарювання регулюється ст. 44
Закону України "Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції" від 2 грудня 2010 року , при
цьому нормами цієї статті передбачено
відповідальність як відносно осіб, які
ввели продукцію в обіг або вважаються
таким, що ввели її в обіг (ч. 2 цієї
статті), так і стосовно
розповсюджувачів продукції (ч. 3 цієї
статті), при цьому, під терміном
"введення в обіг продукції" слід
розуміти будь-яке постачання продукції
для її розповсюдження, споживання
(використання) на ринку України. Отже,
даний термін розповсюджується на
суб'єкта господарювання, який виконує
роботи або надає послуги на ринку
України або який не підтвердив
походження товару.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Нормативно-правовим актом, який
визначає правові та організаційні
засади, основні принципи і порядок
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності, повноваження органів
державного нагляду (контролю), їх
посадових осіб і права, обов'язки та
відповідальність суб'єктів
господарювання під час здійснення
державного нагляду (контролю) є Закон
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" від 05.04.2007
року № 877-V (в редакції станом на час
виникнення спірних правовідносин,
далі - Закон 877).

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону 877, орган
державного нагляду (контролю) не може
здійснювати державний нагляд
(контроль) у сфері господарської
діяльності, якщо закон прямо не
уповноважує такий орган на здійснення
державного нагляду (контролю) у певній
сфері господарської діяльності та не
визначає повноваження такого органу
під час здійснення державного нагляду
(контролю).

Приписами Положення про Державну
інспекцію України з питань захисту
прав споживачів (затверджене указом
Президента України від 13.04.2011 року №
465/2011), визначено, що Державна інспекція
України з питань захисту прав
споживачів є спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері державного
контролю за додержанням законодавства
про захист прав споживачів. Згідно п.
7 вищезазначеного Положення та у
відповідності до п. 1 Положення про
інспекції з питань захисту прав
споживачів в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі (затверджене наказом
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України від 09.11.2011 року за № 206,
далі - Положення 206),
Держспоживінспекція України здійснює
свої повноваження через територіальні
інспекції. Положенням №206 зафіксовано
основні завдання Держспоживінспекції,
до яких віднесено здійснення
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів, рекламу в цій сфері та
державний ринковий нагляд. При цьому, в
пп. 6.1 Положення 206 передбачено, що
територіальні інспекції
Держспоживінспекції мають право
перевіряти у суб'єктів господарювання
сфери торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якість
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг, а також здійснювати державний
ринковий нагляд у межах сфери
відповідальності відповідно до
повноважень, визначених Законами
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової
продукції",;Прозагальну безпечність
нехарчової продукції", "Проосновні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності".

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону 877, державний
нагляд (контроль) здійснюється у формі
планових та позапланових заходів.
Підставами для здійснення
позапланових заходів, зокрема, є
звернення фізичних та юридичних осіб
про порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства. Позаплановий
захід у цьому разі здійснюється тільки
за наявності згоди центрального органу
виконавчої влади на його проведення (ч.
1 ст. 6 Закону 877).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача. Держінспекцією в
Закарпатській області з врахуванням
ст.70 КАСУ доведено правомірність дій
щодо проведення перевірки,
правомірність наказу про її
проведення від № 130 від 06.11.2013 року та
правомірність та правильність
оскарженої постанови про накладення
штрафних санкцій від 28.11.2013 року № 49
вимоги позову ТОв "САВ-Дістрибьюшн" не
відповідають вимогам закону та
обставинам справи, що підтверджується
належними та допустимими доказами, в
зв'язку з чим в задоволенні позову слід
відмовити.

Згідно ст. 94 КАС України та у
відповідності до ч. 3 ст. 4 Закону
України, судовий збір підлягає
стягненню з позивача до Державного
бюджету України та слід стягнути з ТОВ
"САВ-Дістрибьюшн", з врахуванням ставки
збору (встановленої пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4
цього Закону) та суми сплаченого
позивачем при зверненні до суду
судового збору (згідно квитанції від
16.12.2013 року № 477, а.с.2,3), на користь
Державного бюджету України судовий
збір у сумі 1496,00 грн.

Керуючись ст. 2, 17, 71, 86, 94, 160, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ

1. В задоволенні позову товариства з
обмеженою відповідальністю "САВ -
Дістрибьюшн" до Інспекції з питань
захисту прав споживачів у
Закарпатській області про визнання
незаконними дій, визнання
протиправними та скасування наказу№ 130
від 06.11.2013 року та постанови № 49 про
накладення штрафних санкцій від 28.11.2013
року - відмовити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "САВ - Дістрибьюшн"
(м. Київ, вул. Дорогожицька, 1 ) на користь Державного бюджету
України судовий збір у сумі 1496,00 грн(
тисячу чотириста девяносто шість

3. Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України, та може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, встановлені ст. 186 КАС України.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня проголошення, а в
разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до ст. 160 КАС України -
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови (копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції).

СуддяЗ.Б. Плеханова