Справа № 140/245/14-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 140/245/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Безрученко
Суддя-доповідач: Совгира Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року
м.
Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Немирівському районі Вінницької
області на постанову Немирівського
районного суду Вінницької області від
13 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України у
Немирівському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до Немирівського
районного суду Вінницької області з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Немирівському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії.

Немирівський районний суд Вінницької
області постановою від 13 лютого 2014 року
вказаний позов задовольнив частково.
Не погоджуючись з даною постановою
суду, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального права просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити.

Сторони не скористалися своїм правом
на участь в судовому засіданні, хоча
про дату, час та місце проведення
судового засідання були повідомлені
належним чином, про що свідчать
повідомлення про вручення сторонам
рекомендованою кореспонденцією
судових повісток та копій ухвал суду.

Згідно ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у
судове засідання сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про дату, час і
місце апеляційного розгляду, не
перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

З врахуванням приписів вищевказаних
статей, розгляд апеляційної скарги
здійснюється судовою колегією в
порядку письмового провадження за
відсутності представників сторін,
неявка яких не перешкоджає перегляду
оскарженого судового акту.

Заслухавши, суддю-доповідача,
пояснення сторін, перевіривши доводи
апеляційної скарги наявними в
матеріалах справи письмовими доказами,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, в грудні 2010 року позивач
вийшла на пенсію по віку, як державний
службовець у редакції закону України
«Про держану службу» до 08.07.2011 року в
розмірі 90 % від суми заробітної плати,
на які нараховувалися страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

На день подання заяви на призначення
пенсії позивач працювала на державній
службі - заступником начальника
управління - начальником відділу з
призначення пенсій управління
Пенсійного фонду України в
Немирівському районі Вінницької
області. Їй була призначена пенсія
державного службовця. Для призначення
пенсії управлінням Пенсійного фонду
України в Немирівському районі
Вінницької області була надана
довідка про заробітну плату та
довідка про складові заробітної
плати по яких їй була нарахована
пенсія.

30.12.2013 року позивач направила в
управління ПФУ у Немирівському районі
Вінницької області заяву про
перерахунок пенсії з більшого
заробітку по закону України «Про
держану службу» до 01.07.2011 року з
врахуванням сум інших виплат за період
з грудня 2008 року по листопад 2010 року
включно, які не включалися (індексація
заробітної плати, щорічні матеріальні
допомоги на оздоровлення та
соціально-побутові умови).

Управлінням ПФУ в Немирівському районі
Вінницької області у перерахунку її
пенсії враховуючи інші виплати було
відмовлено. Дане рішення на
переконання позивача є неправомірним,
постановленим в порушення вимог Закону
«Про державну службу», та таким, що
порушує її права на пенсійне
забезпечення. У зв'язку з цим виникла
необхідність звернення до суду з
відповідною позовною заявою.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
управлінням Пенсійного фонду України в
Немирівському районі Вінницької
області призначено позивачу пенсію за
віком в порушення вимог Конституції
України та Закону України «Про
державну службу», колегія суддів
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, зважаючи на наступне.

Із дослідженої судом довідки УПФ в
Немирівському районі Вінницької
області № М-59 від 31.12.2013 року
встановлено, що позивач перебуває на
обліку в управлінні з 04.12.2010 року і
отримує пенсію відповідно ЗУ «Про
державну службу» за віком.

Із довідки від 30.12.2013 року виданої
управлінням ПФУ в Немирівському районі
Вінницької області встановлено, що
позивач дійсно працювала в управлінні
Пенсійного фонду України у
Немирівському районі Вінницької
області та протягом 2008-2010 років їй
проводилися наступні виплати:

Індексація за 2008 рік 78.27 грн;

Індексація за 2009 рік 1709.00 грн;

Індексація за 2010 рік 3127.51 грн;

Матеріальна допомога за 2009 рік 6171.69
грн;

Матеріальна допомога за 2010 рік 8495.73
грн. Разом сума становить 19627.20 грн.,
кошти, які виплачувалися згідно ЗУ «Про
державну службу», з яких проводились
утримання та перерахування до
Пенсійного фонду відповідно до ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»

На момент її виходу на пенсію
відповідно до ст.. 37 ЗУ «Про державну
службу» в редакції до 08.07.2011 року
передбачено, що пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80 %
від сум їх заробітної плати, на які
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, без обмеження граничного
розміру пенсії, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі. За кожний
повний рік роботи понад 10 років на
державній службі, пенсія збільшується
на один відсоток заробітку, але не
менше 90 відсотків заробітної плати.
Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії ( ст.. 37-1 Закону
України «Про державну службу»).

Відповідно до ч.2 ст.33 Закону України
«Про державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавку за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ст.66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» до заробітку
для обчислення пенсії включаються всі
види оплати праці (виплат, доходу), на
які відповідно до Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподаткованого доходу (прибутку),
сукупного оподаткованого доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року «Про
оплату праці» встановлено, що
заробітна плата це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
оплату праці» та Наказу Державного
комітету статистики України № 5 «Про
затвердження інструкції зі статистики
заробітної плати» від 13 січня 2004 року
структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у тому числі
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, суми виплат,
пов'язані з індексацією заробітної
плати, матеріальна допомога, яка
надається всім або більшості
працівників та виплати соціального
характеру.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань,
а також сума індексації входили до
системи оплати праці державного
службовця.

Таким чином вказані позивачем виплати
індексації грошових коштів,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань на загальну суму 19627.20 грн.
законом віднесено до структури
заробітної плати для нарахування
пенсії, з цих виплат нараховані та
сплачені страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, тому ці виплати необхідно
включити в заробітну плату для
призначення пенсії.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції обґрунтованими,
постанова місцевого суду ухвалена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, зміні або
скасуванню не підлягає, а апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Немирівському районі Вінницької
області, - залишити без задоволення, а
постанову Немирівського районного
суду Вінницької області від 13 лютого 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий суддя
Совгира Д. І.

Судді
Білоус О.В.

Курко О. П.