Справа № 490/5774/13-а
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 490/5774/13-а

Категорія: 6 Головуючий в 1 інстанції:
Прохоров П.А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та
Лук'янчук О.В.

при секретарі Івановій-Черноус К.І.

за участю представника позивача -
Комбурлей С.К.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу
Миколаївської міської ради на
постанову Центрального районного суду
м. Миколаєва від 06.08.2013 року по справі за
позовом Малого підприємства "Вектор" до
Миколаївської міської ради про
оспорювання рішення від 19.09.2008 р. №27/75, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2009 року Мале підприємство
"Вектор" звернулось до суду з позовом до
Миколаївської міської ради про
оспорювання рішення від 19.09.2008 р. №27/75.

В обґрунтування позову зазначалося, що
з моменту набуття чинності Земельного
Кодексу України в 2002 році до дати
ухвалення оскаржуваного рішення до
підприємства-позивача не надходило
жодних вимог або пропозицій від
відповідача щодо вирішення питання
правового статусу земель відведених
під паркування, які обслуговувало
підприємство-позивач, разом з тим
позивач зауважив, що надаючи послуги з
обслуговування місць паркування
підприємство не набувало статусу
орендаря або власника земельних
ділянок, які залишалися у комунальній
власності, натомість оскаржуване
рішення вмотивоване тим, що відповідно
до положено Земельного кодексу
України, при відведені місць для
паркування вказані земельні ділянки
мають передаватися у власність або
оренду підприємствам що обслуговують
такі місця.

Постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 06.08.2013 року позов
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано рішення Миколаївської
міської ради від 19.09.2008 року № 27/75 «Про
скасування рішення виконкому
Ленінської районної ради народних
депутатів від 15.12.1995 року № 233 «Про
створення місць паркового
автотранспорту».

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, Миколаївська
міська рада в апеляційній скарзі
зазначає про невідповідність
висновків суду обставинам справи. При
цьому апелянт вважає, що судом допущено
порушення матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи по
суті. У зв'язку з чим в апеляційній
скарзі ставиться питання про
скасування постанови суду першої
інстанції і винесення нової постанови
із відмовою в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про відсутність підстав для її
задоволення.

15.12.1995 року виконкомом Ленінської
районної ради народних депутатів було
ухвалено рішення № 233, яким, було
визначено місця для парковок та
позивачу була доручена організація та
експлуатація цих парковок, організація
збору плати за парковку та
перерахування парковочного збору до
бюджету (п.2, 4 вказаного рішення).

Одночасно з цим з рішення
Господарського суду Миколаївської
області від 12.12.2002 року, що на час
розгляду справи має законну силу,
випливає, що між МП
«Вектор» (позивачем) та Ленінським
райвиконкомом було укладено угоду про
організацію місць парковки
автотранспорту та їх експлуатацію.

19 вересня 2008 року Миколаївська міська
рада ухвалила рішення №27/75 яким
вищевказане рішення Ленінського
райвиконкому №233 було скасовано з
мотивів протиріччя вказаного рішення
положенням Земельного кодексу України
що набрав чинності в січні 2002 року в
контексті ст.ст. 116, 125 Кодексу, в силу
яких юридичні особи набувають права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності лише за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування, та таке право виникає
після одержання її власником
(користувачем) документа, що посвідчує
право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою, та
його державної реєстрації.

Зокрема, до мотивувальної частини
вказаного рішення включено посилання
на підстави виникнення права особи на
оренду земельної ділянки та посилання
на момент настання права користувача
(власника) на використання земельної
ділянки, на те, що МП «Вектор» на
день ухвалення оскаржуваного рішення
немає жодних правовстановлюючих
документів на земельні ділянки
відведені під місця парковок, а
відповідно до діючого законодавства
використання земельних ділянок
можливо лише після отримання на них
правовстановлюючих документів та
виділення їх в натурі.

Суд першої інстанції дійшов вірного
висновку, що оскільки в силу ст. 3
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про місцеві податки і збори» та ст. 15
Закону України «Про систему
оподаткування», що були чинними на час
ухвалення оскаржуваного рішення, збір
за паркування автомобілів є різновидом
місцевих зборів, що сплачується
фізичними або юридичними особами які
паркують автомобілі в спеціально
обладнаних або відведених для цього
місцях, при цьому сплата такого збору
відбувається на місці паркування, а за
такого можна дійти висновку що
установа (якою), якій доручені функції з
утримання збору за парковку
автомобільного транспорту акумулюють
даний збір та в подальшому
перераховують його до місцевого
бюджету, таким чином такі установи
виступають податковими агентами по
збору за парковку автотранспорту. При
цьому для здійснення такої діяльності
установі достатньо рішення
компетентного органу виконавчої влади
або місцевого самоврядування про
доручення їм такої діяльності, що не
тягне за собою перехід права власності
або користування на земельні ділянки
що відведені під місця для паркування.

Окрім того, відповідно до положення
«Про збір за паркування
автотранспорту», що затверджено
рішенням Миколаївської міської ради
від 14 липня 2006 року №3/5, що було чинним
на час ухвалення Миколаївською міською
радою оскаржуваного рішення, визначає,
що відведені місця припаркування
автотранспорту в місті визначаються
виконкомом міської ради. Спеціально
обладнані та відведені місця для
припаркування автотранспорту повинні
бути відмічені дорожніми знаками
згідно з Правилами дорожнього руху
України і мати розмітку місць стоянки
автотранспорту; спеціально обладнані
місця повинні мати огорожу, у тому
числі тимчасову.

Разом з тим про правомірність й
обґрунтованість експлуатації та
утримання збору за паркування МП
«Вектор» в період після набрання
чинності земельного Кодексу України
(після січня 2002 року) свідчить і
наведене позивачем рішення
Господарського суду Миколаївської
області від 31 травня 2007 року (що на час
розгляду справи набуло чинності) по
справі №8/92/07 про визнання частково
недійсними розпоряджень та
зобов'язання вчинити певні дії, яким
позовні вимоги частково задоволені та
на компетентну установу покладено
обов'язок з відновлення прав позивача
щодо обслуговування місць паркування.
На виконання вказаного рішення суду
23.07.2009 року управлінням з використання
та розвитку комунальної власності
видане розпорядження про відновлення
прав МП «Вектор» з обслуговування
місць парковки автотранспорту в районі
ринку «Колос», ринку «Південний»,
міського автовокзалу, по вул.
Будівельників, будинку торгівлі
«Південний Буг».

Одночасно, з тексту вказаного рішення
випливає, що місця парковки, про які
йдеться, являють собою частину
дорожнього покриття, яке для їх
обслуговування закріплені за
позивачем.

З огляду на викладене апеляційний суд
не приймає до уваги доводи апелянта,
оскільки доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків, зазначених у
рішенні суду першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, суд апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 200 КАС України,
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову місцевого
суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195,196,198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Миколаївської
міської ради - залишити без
задоволення, а постанову Центрального
районного суду м. Миколаєва від 06.08.2013
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів після складання
повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та
підписано 31.03.2014 р.

Головуючий: суддя
Зуєва Л.Є.

суддя
Шевчук О.А.

суддя
Лук'янчук О.В.