Справа № 825/976/14
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2014 року
Чернігів Справа №
825/976/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого-судді
- Д'якова В.І.,

за участю секретаря
- Федорок К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чернігові
справу за адміністративним позовом
Чернігівського міського центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
допомоги по безробіттю,-

В С Т А Н О В И В:

Чернігівський міський центр
зайнятості (далі - Чернігівський МЦЗ,
позивач) звернувся до суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_1
(далі - ОСОБА_1, відповідач) про
стягнення незаконно отриманої
допомоги по безробіттю в сумі
719 грн. 48 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
ОСОБА_1 з 08.07.2013 по 27.08.2013 перебувала на
обліку як безробітна в Чернігівському
МЦЗ. Під час розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення було
встановлено, що на момент реєстрації в
центрі зайнятості та в період
перебування на обліку як безробітної,
ОСОБА_1 не повідомила центру зайнятості
про укладений нею з Київським
регіональним центром оцінювання
якості освіти цивільно-правовий
договір (про надання послуг) від 28.05.2013,
строк дії якого становить з 03.06.2013. по
11.07.2013. В період з 15.07.2013 по 24.08.2013
відповідачу виплачено 719 грн. 48 коп.
допомоги по безробіттю. На підставі ст.
36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», вказана сума підлягає
стягненню з відповідача.

Представник позивача до суду не
з'явився, надав заяву про розгляд
справи за його відсутності, позов
підтримав в повному обсязі та просив
його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся, у
встановленому законом порядку.

Судове засідання здійснювалося в
порядку, передбаченому статтею 41 КАС
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 08.07.2013 по
27.08.2013 перебувала на обліку в
Чернігівському МЦЗ як безробітна та
отримувала соціальні послуги та
забезпечення відповідно до ст. 7 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття».

Як вбачається з матеріалів справи, під
час розслідування страхових випадків
та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення було
встановлено, що на момент реєстрації
відповідача у центрі зайнятості та в
період перебування її на обліку як
безробітної, ОСОБА_1 не повідомила
центру зайнятості про укладений нею з
Київським регіональним центром
оцінювання якості освіти
цивільно-правовий договір про надання
послуг уповноваженою особою УЦОЯО під
час проведення процедури ЗНО-2013 №39498
від 28.05.2013, строк дії якого становить з
03.06.2013. по 11.07.2013 (а.с. 9).

За результатами розслідування
Чернігівським МЦЗ складено акт
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» та «Про
зайнятість населення» №68 від 18.02.2014
(а.с. 7).

Згідно довідки-розрахунку
Чернігівського МЦЗ від 25.02.2014 №06/833 сума
незаконно отриманої допомоги по
безробіттю відповідача, за період з
15.07.2013 по 24.08.2013, становить 719 грн. 48 коп.
(а.с.12).

На підставі виявлених правопорушень з
боку відповідача, директором
Чернігівського МЦЗ прийнято наказ від
25.02.2014 №101 «Про повернення коштів гр.
ОСОБА_1» (а.с.13). та листом від 25.02.2014 за
№05/853 запропоновано відповідачу
добровільно повернути незаконно
отримані кошти в сумі 719 грн. 48 коп.
(а.с.14).

Відповідно до повідомлення про
вручення поштового відправлення, 28.02.2014
ОСОБА_1 отримала копію вказаного
наказу та лист Чернігівського МЦЗ,
проте на даний час заборгованість в
добровільному поряду не сплатила.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, суд зважає на
наступне.

Відповідно до статті 4 Закону України
від 05.07.2012 року №5067-VI «Про зайнятість
населення» до зайнятого населення
належать, зокрема, особи, які працюють
за наймом на умовах трудового договору
(контракту) або на інших умовах,
передбачених законодавством, особи,
які забезпечують себе роботою
самостійно.

На виконання Закону України від 02.03.2000
№1533-III «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» (далі - Закон
№1533-III) був розроблений Порядок надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затверджений наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 20 листопада 2000
року №307 та зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 14 грудня
2000 року за № 915/5136 (далі - Порядок №307),
який визначає механізм призначення,
виплати допомоги по безробіттю, у
т.ч. одноразової для організації
безробітними підприємницької
діяльності, та обчислення страхового
стажу.

Згідно пункту 1.2. розділу 1 Порядку №307
допомога по безробіттю, у тому числі
одноразова її виплата для організації
безробітними підприємницької
діяльності надається застрахованим та
незастрахованим особам, визнаним у
встановленому порядку безробітними.

Відповідно до статті 43 Закону України
«Про зайнятість населення» статус
безробітного може набути: особа
працездатного віку до призначення
пенсії (зокрема на пільгових умовах або
за вислугу років), яка через
відсутність роботи не має заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів, готова та здатна приступити до
роботи; інвалід, який не досяг
встановленого статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» пенсійного віку
та отримує пенсію по інвалідності або
соціальну допомогу відповідно до
законів України «Про державну
соціальну допомогу інвалідам з
дитинства та дітям-інвалідам» та «Про
державну соціальну допомогу особам,
які не мають права на пенсію, та
інвалідам»; особа, молодша 16-річного
віку, яка працювала і була звільнена у
зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці, зокрема
припиненням або перепрофілюванням
підприємств, установ та організацій,
скороченням чисельності (штату)
працівників. Статус безробітного
надається зазначеним у частині першій
цієї статті особам за їх особистою
заявою у разі відсутності підходящої
роботи з першого дня реєстрації у
територіальних органах центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції,
незалежно від зареєстрованого місця
проживання чи місця перебування.

Пунктом 8 частини 1 статті 45 Закону
України «Про зайнятість населення»
встановлено, що реєстрація
безробітного в територіальному органі
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
зайнятості населення та трудової
міграції, припиняється у разі, зокрема,
встановлення факту подання особою
недостовірних даних та документів, на
підставі яких було прийнято рішення
про надання їй статусу безробітного,
призначення (виплати) матеріального
забезпечення на випадок безробіття та
надання соціальних послуг.

Крім того, підпунктом 1 пункту 5.5.
розділу 5 Порядку №307 встановлено, що
виплата допомоги по безробіттю
припиняється, зокрема, у разі
працевлаштування безробітного,
зайняття підприємницькою або іншою
діяльністю, пов'язаною з одержанням
доходу безпосередньо від цієї
діяльності, виконання робіт (послуг) за
цивільно-правовими угодами (з дня
працевлаштування, державної
реєстрації як суб'єкта підприємницької
або іншої діяльності, виконання робіт
(послуг) за цивільно-правовими угодами).

Відповідно статті 36 Закону №1533-III
застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг. Сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що ОСОБА_1 незаконно отримувала
допомогу по безробіттю, відповідно до
статті 7 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», оскільки, на момент
реєстрації та в період перебування на
обліку в Чернігівському МЦЗ, одночасно
перебувала у трудових відносинах з
Київським регіональним центром
оцінювання якості освіти, про що,
всупереч вимогам статті 36 Закону
№1533-III, не повідомила центр зайнятості.

Відповідно до статті 39 Закону №1533-III
спори, що виникають із правовідносин за
цим Законом, вирішуються в судовому
порядку.

Відповідачем не надано жодних належних
доказів, що спростовують викладені в
позовній заяві обставини.

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги Чернігівського
міського центру зайнятості до ОСОБА_1
про стягнення допомоги по безробіттю є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги Чернігівського
міського центру зайнятості
задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1,
АДРЕСА_1, 14000) на користь Чернігівського
міського центру зайнятості
(вул. Попудренка, 14, м. Чернігів, 14017, , р/р 1002 в ГУ ДКСУ у
Чернігівській області, МФО 853592)
незаконно отриману допомогу по
безробіттю в сумі 719 (сімсот
дев'ятнадцять) грн. 48 коп.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
В.І. Д'яков

З оригіналом згідно.

Суддя
В.І. Д'яков