Справа № 822/869/14
Суддя: Данилюк У.Т.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/869/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіДанилюк У.Т.
при секретаріГорячій Д.Л. за
участі:позивача, представника
позивачів, представника
відповідачарозглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Головного
управління Державного земельного
агенства у Хмельницькій області
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись в суд з позовом, в
якому просять визнати неправомірними
дії Головного управління Державного
земельного агентства у Хмельницькій
області щодо відмови у наданні дозволу
на розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності орієнтовною
площею 20 га. з метою подальшої передачі
в оренду для ведення фермерського
господарства за межами населених
пунктів Новосвітської сільської ради
Городоцького району, та зобов'язати
відповідача надати дозвіл на розробку
такого проекту землеустрою.

В обґрунтування позовних вимог
зазначають, що звертались до
відповідача із заявою про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення
вищевказаної земельної ділянки для
ведення фермерського господарства,
однак 28 січня 2014 року отримали відмову,
мотивовану неподанням графічних
матеріалів, на яких зазначено бажаний
розмір і місце розташування ділянки.
Вважають таку відмову необґрунтованою,
оскільки ними було повністю виконано
всі вимоги та подані необхідні
документи.

ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав в повному обсязі та
наполягав на їх задоволенні з вказаних
в позовній заяві підстав. Відмітив, що
перелік поданих разом з заявою
документів узгоджується з тим
переліком, який розміщений в
приміщенні відповідача. Щодо не
зазначення обґрунтування розмірів
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства вказав, що така може
становити комерційну таємницю.

Представник позивачів (ОСОБА_4 та
ОСОБА_5) також просив позов
задовольнити.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився,
однак подав до суду заяву, згідно якої
просить справу розглядати без його
участі.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав, просив в задоволенні
позовних вимог відмовити. Надав
письмові заперечення, згідно яких
позивачам було відмовлено в
задоволенні їх заяви, оскільки ними не
було подано разом з заявою усіх
необхідних документів, зокрема,
обґрунтування розмірів земельної
ділянки з урахуванням перспектив
діяльності фермерського господарства,
кількості членів господарства та
наявність у них права на безоплатне
одержання земельних ділянок у
власність; також у поданих графічних
матеріалах неможливо визначити бажане
місце розташування земельної ділянки.
Тому, відмовляючи в задоволенні
поданої заяви, відповідач діяв в межах
та на підставі чинного законодавства.
Також відмітив, що позивачі не
позбавлені права повторного звернення
з відповідною заявою, однак повинні
надати при цьому визначені
законодавством документи.

Заслухавши пояснення позивача та
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що в задоволенні позовних
вимог слід відмовити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивачами 09.01.2014
року було подано заяву до Головного
управління Державного земельного
агентства у Хмельницькій області щодо
надання дозволу на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності орієнтовною
площею 20 га. з метою подальшої передачі
в оренду для ведення фермерського
господарства за межами населених
пунктів Новосвітської сільської ради
Городоцького району.

Разом з заявою позивачами було надано
копії паспорту та ідентифікаційного
номеру, схему розташування земельної
ділянки з її розміром та викопіювання з
публічної кадастрової карти про місце
розташування, копію трудової книжки та
диплому ОСОБА_3

Листом від 28.01.2014 року за №10-05-09/1005
відповідачем було відмовлено в
задоволенні заяви в зв'язку з
відсутністю усіх необхідних
документів. Відмічено, що згідно ст.7
Закону України "Про фермерське
господарство" у заяві зазначається
бажаний розмір і місце розташування
земельної ділянки, кількість членів
фермерського господарства та
наявність у них права на безоплатне
одержання земельних ділянок у
власність, обґрунтування розмірів
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства, кількості членів
господарства. Крім того, відповідно до
поданого графічного матеріалу
неможливо визначити бажане місце
розташування земельної ділянки.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.2 ст.123 Земельного
кодексу України від 25 жовтня 2001 року №
2768-III (далі - ЗК України) особа,
зацікавлена в одержанні у користування
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності за проектом
землеустрою щодо її відведення,
звертається з клопотанням про надання
дозволу на його розробку до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
які відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу,
передають у власність або користування
такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний
розмір земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки).

Поряд з цим, особливості надання
земельних ділянок для ведення
фермерського господарства визначені
Законом України "Про фермерське
господарство" від 19 червня 2003 року №
973-IV (далі - Закон № 973-IV). Зазначений
Закон має спеціальний порівняно із
Земельним кодексом України статус,
тобто, під час розгляду компетентними
органами питання про передачу
земельної ділянки в оренду для ведення
фермерського господарства повинен
мати пріоритетне значення.

Згідно з ч.1 ст.7 Закону № 973-IV для
отримання (придбання) у власність або в
оренду земельної ділянки державної
власності з метою ведення фермерського
господарства громадяни звертаються до
відповідної районної державної
адміністрації.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і
місце розташування ділянки, кількість
членів фермерського господарства та
наявність у них права на безоплатне
одержання земельних ділянок у
власність, обґрунтування розмірів
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства. До заяви додаються
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі.

Досліджуючи вищевказану заяву від
09.01.2014 року, поданої відповідачеві, суд
встановив, що позивачами не було
зазначено у ній кількість членів
фермерського господарства та
наявність у них права на безоплатне
одержання земельних ділянок у
власність, не було обґрунтовано розмір
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства. Крім того, подані
графічні матеріали щодо місця
розташування земельної ділянки не
дозволяють чітко встановити місце її
розташування.

Отже, позивачами при поданні заяви до
відповідача не було дотримано вимог
ст.7 Закону № 973-IV та ст. 123 ЗК України.

При цьому, згідно положень ч. 1 ст. 1
Закону № 973-IV, фермерське господарство
є формою підприємницької діяльності
громадян із створенням юридичної
особи, які виявили бажання виробляти
товарну сільськогосподарську
продукцію, займатися її переробкою та
реалізацією з метою отримання прибутку
на земельних ділянках, наданих їм для
ведення фермерського господарства,
відповідно до закону.

Згідно Преамбули Закону № 973-IV цей
Закон, крім іншого, спрямований на
забезпечення раціонального
використання і охорони земель
фермерських господарств.

Отже, в порушення норм законодавства
позивачами не було вказано та додано до
заяви необхідної інформації. Суд
звертає увагу на те, що недотримання
обов'язкових вимог до такої заяви
унеможливлює розгляд порушеного
питання по суті, а тому відповідачем
було правомірно зроблено висновок про
відсутність підстав для її
задоволення.

Посилання позивача на те, що ним були
подані всі документи, зазначені в
переліку, який доступний в приміщенні
відповідача, а також що перспективи
діяльності фермерського господарства
можуть становити комерційну таємницю,
не є достатньою підставою для
невиконання вимог Закону щодо
необхідності надання документів разом
із відповідною заявою.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а частиною 2 ст. 71 КАС
України встановлено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
відповідач довів правомірність своїх
дій, а тому адміністративний позов
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 11, 69, 71, 86, 158-163, 254 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 03
квітня 2014 року

Суддя/підпис/У.Т. Данилюк"Згідно з
оригіналом" Суддя У.Т. Данилюк