Справа № 2а-96/11
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/67719/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Департаменту соціальної політики
Черкаської міської ради на постанову
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 21 березня 2011 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 15 вересня
2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Департаменту соціальної політики
Черкаської міської ради про
зобов'язання перерахувати та виплатити
недоплачену грошову допомогу по
догляду за дитиною до трьох років, -

встановила:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
Департаменту соціальної політики
Черкаської міської ради про
зобов'язання перерахувати та виплатити
недоплачену грошову допомогу по
догляду за дитиною до трьох років

Постановою Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 21 березня 2011 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 15 вересня 2011 року, позов задоволено
частково. Зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок ОСОБА_2
щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, що передбачена статтею 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» в розмірі встановленого
статтею 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» та провести відповідні
виплати за період з лютого 2010 року по 21
березня 2011 року. В решті позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі, Департамент
соціальної політики Черкаської
міської ради не погоджуючись з
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій, посилаючись на допущені
судами порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій, і постановити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225-229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судових рішень.

Судами було встановлено, що ОСОБА_2
доглядає сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до
досягнення ним трирічного віку,
перебувала на обліку як застрахована
особа в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
отримувала державну допомогу по
догляду за дитиною до досягнення ним
трьох років.

Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України» -
правовідносини щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку регулювалися Законом
України «Про допомогу сім'ям з дітьми»
№2811-ХII, дія якого поширювалася на осіб,
не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими законами. Зокрема, частиною 1
статтею 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» передбачено,
що допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
внесені відповідні зміни до Закону
України «Про допомогу сім'ям з дітьми»
та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням». Зокрема, змінами до статті
13 Закону України «Про допомогу сім'ям з
дітьми» його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» було виключено статті 40-44.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано
неконституційним пункт 25 розділу II
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
щодо виключення статей 40-44 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням».

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням", а з 1 січня 2009 року - статті
13, 15 Закону України «Про допомогу сім'ям
з дітьми».

Частиною третьою статті 45 Закону
України від 27 квітня 2010 року № 2154-VI «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
(Закон № 2154-VI) було визначено, що
допомога при народженні дитини та по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України «Про допомогу сім'ям з дітьми»
та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751 саме на виконання Закону України
«Про допомогу сім'ям з дітьми» (пункт 1
Порядку). Новий акт Уряду на виконання
статті 45 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2010 рік» не приймався.

Крім того, за змістом пункту 17 цього
Порядку право на виплату допомоги
мають особи, зазначені в статті 13
Закону України «Про допомогу сім'ям з
дітьми», яка на час виникнення спірних
відносин поширювала свою дію щодо
виплати допомоги лише на
незастрахованих осіб.

Розміри і порядок виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» на виконання статті 45
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік» Кабінет Міністрів
України не визначав.

Аналогічні правовідносини склалися і у
2011 році, оскільки ані Законом України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік», ані іншими Законами, не
встановлювалось на 2011 рік іншій, ніж у
Законах №2811-ХII та №2240-III розмір
допомоги, а дії Законів про державний
бюджет діяли лише у відповідних роках.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суди першої та апеляційної інстанції
дійшли вірного висновку про
нарахування та сплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі,
встановленому статтею 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» та за період з лютого 2010
року по 21 березня 2011 року у розмірі,
встановленому Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Отже, доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло б призвести до
невірного вирішення спору, а тому
оскаржувані судові рішення є законними
та обґрунтованими, і підстави для їх
скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Департаменту
соціальної політики Черкаської
міської ради залишити без задоволення,
а постанову Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 21 березня
2011 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 15 вересня 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Департаменту
соціальної політики Черкаської
міської ради про зобов'язання
перерахувати та виплатити недоплачену
грошову допомогу по догляду за дитиною
до трьох років, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко