Справа № 810/2046/14
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі

31 березня 2014 року 810/2046/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Панова Г.В.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
Переяслав-Хмельницької міжрайонної
прокуратури, треті особи: Головне
управління Міністерства внутрішніх
справ України, Генеральна прокуратура
України, прокуратура Київської
області, Головне управління Міндоходів
у Київській області про зобов'язання
вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

До Київського окружного
адміністративного суду звернулась
ОСОБА_1 з позовом до
Переяслав-Хмельницької міжрайонної
прокуратури, треті особи: Головне
управління Міністерства внутрішніх
справ України, Генеральна прокуратура
України, прокуратура Київської
області, Головне управління Міндоходів
у Київській області про зобов'язання
відповідача зняти з обліку
зареєстрований злочин відносно
позивача за відсутності події злочину.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 107 Кодексу адміністративного
судочинства України суддя після
одержання позовної заяви з'ясовує, чи
належить позовну заяву розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Розглянувши позовну заяву та додані до
неї матеріали, суд дійшов висновку, що
даний позов не належить розглядати в
порядку адміністративного судочинства
з таких підстав.

Відповідно до статті 55 Конституції
України кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

У позовні й заяві позивач зазначила, що
у 2013 вона одержала довідку відповідно
до якої відносно неї 09.02.2006 порушено
кримінальну справу № 001171
Переяслав-Хмельницьким ГРУВС
Київської області за ст. 212 ч. 3 КК
України. Як стверджує позивач, їй
нічого не відомо про порушення
зазначеної кримінальної справи,
звинувачення не було їй пред'явлено,
будь-які пояснення у неї не
відбирались. Таким чином, на думку
позивача, органами прокуратури
зобов'язані зняти з обліку реєстрацію
злочину, проте цього не зробили.

Так, позивачем додано до позовної заяви
копію довідки Управління
інформаційно-аналітичного
забезпечення ГУ МВС України в м. Києві
від 02.01.2013 згідно з якою за
автоматизованими обліками ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України
станом на 02.01.2013 значиться такою,
відносно якої 09.02.2006 порушено
кримінальну справу № 001171.

Згідно з частиною другою статті 4
Кодексу адміністративного судочинства
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на всі
публічно-правові спори, крім спорів,
для яких законом встановлений інший
порядок судового вирішення.

Відповідно до частини першої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України справа
адміністративної юрисдикції - це
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Із аналізу вказаних норм вбачається, що
публічно-правовим спором за Кодексом
адміністративного судочинства України
є не будь-який публічно-правовий спір, а
лише той, який випливає із здійснення
суб'єктом владних повноважень своїх
владних управлінських функцій.

При цьому, суд звертає увагу на те, що
органи дізнання, слідства та
прокуратури під час перевірки заяви
про злочин та її вирішення, виконують
не владні управлінські функції, а
владні процесуальні функції.

Тому, враховуючи приписи Кодексу
адміністративного судочинства
України, такі спори не випливають із
здійснення суб'єктом владних
повноважень своїх владних
управлінських функцій, а тому не
належать до юрисдикції
адміністративних судів.

Відповідно до статті 2 Кримінального
процесуального кодексу України захист
особи, суспільства та держави від
кримінальних правопорушень, охорона
прав, свобод та законних інтересів
учасників кримінального провадження, а
також забезпечення швидкого, повного
та неупередженого розслідування і
судового розгляду з тим, щоб кожний, хто
вчинив кримінальне правопорушення, був
притягнутий до відповідальності в міру
своєї вини, жоден невинуватий не був
обвинувачений або засуджений, жодна
особа не була піддана необґрунтованому
процесуальному примусу і щоб до
кожного учасника кримінального
провадження була застосована належна
правова процедура, є завданням
кримінального провадження.

За приписами частини 1 статті 24
Кримінального процесуального кодексу
України кожному гарантується право на
оскарження процесуальних рішень, дій
чи бездіяльності суду, слідчого судді,
прокурора, слідчого в порядку,
передбаченому цим Кодексом.

Оскарження рішень, дій чи
бездіяльності під час досудового
розслідування регламентується главою
26 Кримінального процесуального
кодексу України.

Згідно частини 1 статті 306
Кримінального процесуального кодексу
України скарги на рішення, дії чи
бездіяльність слідчого чи прокурора
розглядаються слідчим суддею
місцевого суду згідно з правилами
судового розгляду, передбаченими
статтями 318-380 цього Кодексу, з
урахуванням положень цієї глави.

Таким чином, спірні відносини, які
виникають між заявниками та
прокуратурою, слідчим, органом
дізнання під час організації перевірки
заяв і повідомлень про злочини, не є
управлінськими, а повноваження цих
органів та їхніх посадових осіб щодо
порядку прийняття заяв і повідомлень
про злочини та їх розгляду
регламентовані
Кримінально-процесуальним кодексом
України.

Крім того, захист прав заявників,
з урахуванням обов'язковості
дотримання вимог частини третьої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, вимагав би від
адміністративного суду, до якого
надійшла заява, перевірити, чи містить
звернення викладені ознаки суспільно
небезпечного діяння, встановленого
Кримінальним кодексом України,
відповідність заяви вимогам
Кримінально-процесуального кодексу
України, дотримання відповідачем інших
приписів, установлених
Кримінально-процесуальним кодексом
України.

Адміністративний суд не має
повноважень на здійснення такої
перевірки та на відновлення порушених
у рамках кримінального процесу прав
заявника.

За таких обставин, вимога заявника про
зобов'язання Переяслав-Хмельницьку
міжрайонну прокуратуру зняти з обліку
зареєстрований злочин повинна
розглядатися у межах кримінального, а
не адміністративного судочинства.

Наведена правова позиція також
викладена в інформаційному листі
Вищого адміністративного суду України
та Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11.03.2012 № 334/8/13-11
(№ 259/0/4-11).

Враховуючи викладене, дана справа не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства,
оскільки відноситься до юрисдикції
загальних судів і повинна розглядатися
за правилами
Кримінально-процесуального кодексу
України.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 109 Кодексу адміністративного
України, суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
лише якщо заяву не належить розглядати
в порядку адміністративного
судочинства України.

Керуючись пунктом 1 частини першої
статті 109, статтями 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В :

1. У відкритті провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до
Переяслав-Хмельницької міжрайонної
прокуратури, треті особи: Головне
управління Міністерства внутрішніх
справ України, Генеральна прокуратура
України, прокуратура Київської
області, Головне управління Міндоходів
у Київській області про зобов'язання
вчинити дії, - відмовити.

2. Повернути ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 74 (сімдесят чотири) грн.,
сплачений відповідно до квитанції від
27.01.2014 № 11419625.

3. Копію ухвали разом із позовною заявою
та доданими до неї матеріалами
надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд.

Згідно з частиною третьою статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України апеляційна скарга на ухвалу
суду першої інстанції подається
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у
письмовому провадженні або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя
Панова Г. В.