Справа № 163/673/14-а
Суддя: Войтюк Л. М.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/673/14-а
Провадження № 2-а/163/26/14
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 року
м. Любомль

Любомльський районний суд Волинської
області в складі:

головуючого судді
Войтюка Л.М.,

при секретарі
Голядинець О.В.,

з участю позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

представника відповідача
Коцури В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Любомлі справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Римачівської сільської ради
Любомльського району Волинської
області про визнання протипраною та
скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

До суду з позовною заявою звернулась
ОСОБА_1 в якій просить визнати
протиправною та скасувати винесену
адміністративною комісією при
Римачівській сільській раді
Любомльського району 07.03.2014 року
постанову про притягнення позивачки
до відповідальності за ст.156 ч.2 КУпАП та
накладення стягнення у виді 510 гривень
штрафу і закрити провадження в справі.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що
оскаржуваною постановою її як продавця
бару «Київ», що знаходиться в селі
Римачі Любомльського району визнано
винною у порушенні правил торгівлі
алкогольними напоями. Вважає,
постанову адміністративної комісії
про накладення штрафу незаконною,
оскільки така постанова не відповідає
вимогам закону та обставинам справи.

Також в позовній заяві вона вказала, що
правопорушення вона не вчиняла
оскільки працює в барі «Київ» в с.
Римачі, Любомльського району,
Волинської області на посаді продавця.
В зазначений у постанові день близько 22
години 10 хвилин в бар прийшли хлопець
із дівчиною, попросили продати їм вина,
документів при собі не мали, вона їм
відмовила в продажі вина. При цьому,
вони попросили її посидіти в барі.
Через певний час хлопець вийшов на
вулицю та коли повернувся назад, то за
ним прийшли працівники міліції і
повідомили їй, що вона продала
неповнолітній особі алкогольний напій,
а саме 1 пляшку вина «Мускат дамський»
ємкістю 0,7 літра, склали відносно неї
протокол, при цьому показали їй порожню
пляшку з-під вина, походження якої їй не
відомо.

Вважає, що в її діях відсутній склад
адміністративного правопорушення,
оскільки вона не продавала алкогольних
напоїв неповнолітній особі, бар «Київ»
працює до 22 години та продаж
алкогольних напоїв здійснюється лише
через касовий апарат із видачею чека.
Згідно звіту контрольної стрічки
електронного контрольно-касового
апарата бару «Київ» за 30.01.2014 року вино
«Мускат дамський» ємкістю 0,7 літра не
реалізовувалось.

В судовому засіданні позивачка позов
підтримала з підстав, викладених у
позовній заяві. Просила позовну заяву
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав. Просив
відмовити в його задоволенні. Пояснив,
що був присутній на засіданні
адміністративної комісії під час
розгляду вказаного адміністративного
матеріалу. Було встановлено, що
позивачка продала малолітній ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, 1 пляшку вина «Мускат
дамський» ємкістю 0,7 літра в барі
«Київ», що знаходиться в селі Римачі.
Позивач вину у вчиненні вказаного
правопорушення на засіданні
адмінкомісії не визнала, однак її вина
була встановлена на підставі поданих
письмових доказів - матеріалів справи
про адмінправопорушення.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази, суд приходить до висновку, що
позов до задоволення не підлягає з
наступних підстав.

Факт вчинення вказаного порушення
підтверджується протоколом про
адміністративне правопорушення від
30.01.2014 року з якого вбачається, що
ОСОБА_1 30.01.2014 року о 22 год. 20 хв.,
працюючи продавцем бару «Київ», що в
с.Римачі Любомльського району,
Волинської області, здійснила продаж
вина «Мускат дамський» ємкістю 0,7 літра
малолітній особі, чим вчинила
правопорушення передбачене ч. 2 cт.156
КУпАП. Вказаний протокол підписаний
позивачкою ОСОБА_1, а також в протоколі
вказано, що вона вину свою визнає,
більше такого не повториться, що також
стверджено її особистим підписом.

Як вбачається з її письмового
пояснення від 30.01.2014 року вона свою вину
у вчиненні вказаного правопорушення
визнала.

Факт вчинення ОСОБА_1 вказаного
адміністративного правопорушення
також об"єктивно стверджений письмовим
поясненням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 від
30.01.2014 року в якому вона вказала, що
30.01.2014 року о 22 год. 20 хв. в барі «Київ»,
що в с.Римачі Любомльського району,
Волинської області, купила пляшку вина
«Мускат дамський» ємкістю 0,7 літра,
вино їй продала ОСОБА_1

Із постанови від 07.03.2014 року,
винесеної адміністративною комісією
при Римачівській сільській раді
вбачається, що ОСОБА_1 30.01.2014 року о 22
год. 20 хв. порушила правила торгівлі
алкогольними напоями за що притягнута
до адміністративної відповідальності
за ч. 2 cт.156 КУпАП у виді штрафу в сумі
510 грн.

З протоколів засідання
адміністративної комісії при
Римачівській сільській раді від 4 та 7
березня 2014 року вбачається, що
адміністративною комісією розглядався
адміністративний матеріал про
вчинення ОСОБА_1 правопорушення
передбаченого ч. 2 cт.156 КУпАП, а саме,
що вона працюючи в барі "Київ" в с.Римачі
Любомльського району продала
неповнолітній одну пляшку вина "Мускат
дамський" ємкістю 0,7 літра вміст спирту
9-13% за ціною 30,00 гривень.

Дані в суді пояснення ОСОБА_1 про те, що
протокол про адміністративне
правопорушення та письмове пояснення
вона підписала під тиском працівників
міліції так як боялась бути
доставленою в Любомльський РВ УМВС у
Волинській області суд вважає
неправдивими оскільки з часу складання
протоколу про адміністративне
правопорушення 30.01.2014 року до розгляду
справи в суді 27.03.2014 року вона з приводу
незаконності дій працівників міліції,
які виявили вчинене нею
адміністративне правопорушення, не
зверталась, причину цього суду не
пояснила.

Проаналізувавши приведені
докази, суд приходить до висновку про
безпідставність заявлених вимог та
вважає, що у задоволенні позову слід
відмовити.

Вимоги про закриття провадження в
справі суд вважає безпідставними,
оскільки згідно із положеннями п.3 ч.3
ст.17 КАС України юрисдикція
адміністративних судів не поширюється
на публічно-правові справи про
накладення адміністративних стягнень.

Отже, питання про прийняття
процесуального рішення в справі про
адміністративне правопорушення не
відносить до компетенції
адміністративного суду.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги не обґрунтовані та не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9-11, 158-163, 167, КАС
України, суд -

п о с т а н о в
и в :

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Римачівської
сільської ради Любомльського району
Волинської області про визнання
протиправною та скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення адміністративної
комісії при Римачівській сільській
Раді Любомльського району Волинської
області від 07.03.2014 року про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП та
накладення на неї стягнення у виді
штрафу 510 гривень відмовити.

Постанова суду є остаточна і
оскарженню не підлягає.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області
Л.М.Войтюк