Справа № 2а-12870/12/2070
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2014 м.
Київ К/800/29357/13

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя-доповідач Кочан В.М.,
судді Бутенко В.І. , Винокуров К.С. ,
розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредекс Фінанс" на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 24.12.2012р. та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 10.04.2013р. у
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Кредекс
Фінанс" до Відділу державної
виконавчої служби Борівського
районного управління юстиції у
Харківській області про звільнення
майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2013 року ТОВ "Кредекс Фінанс"
звернулося до суду з позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Борівського районного управління
юстиції у Харківській області з
вимогами про звільнення майна з-під
арешту.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 24.12.2012р. у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 10.04.2013р.
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Кредекс
Фінанс" залишено без задоволення,
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 24.12.2012р. по
справі залишено без змін.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимоги, суди першої та апеляційної
інстанцій виходили з того, що діями
відповідача не були порушені права
позивача, який є заставодержателем
майна, на яке накладено було арешт, у
зв'язку з чим дії відповідача
узгоджуються з приписами закону
Апеляційний суд також зробив посилання
на право позивача на зняття арешту з
майна боржника за постановою
начальника відповідного відділу
виконавчої служби на підставі п. 3 ст. 60
Закону України "Про виконавче
провадження" та зазначив, що ТОВ
"Кредекс Фінанс" не зверталося до ВДВС
Борівського районного управління
юстиції у Харківській області із
відповідною скаргою про зняття арешту
із заставленого манна.

У касаційній скарзі ТОВ "Кредекс
Фінанс" просить скасувати судові
рішення та задовольнити позовні вимоги
в повному обсязі.

Справа вирішується в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами відповідно до ст. 222
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки відсутні клопотання
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
висновку про задоволення касаційної
скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 10.10.2007р. між Публічним
акціонерним товариством "УкрСиббанк"
та ОСОБА_2 укладено договір про надання
споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу №0 від
10.10.2007р., відповідно до якого банк надав
Позичальнику кредит в сумі 40000,00
доларів США, та у забезпечення
виконання умов Кредитного договору по
поверненню отриманих кредитних коштів,
ОСОБА_2 передав у заставу Банку,
належний йому на праві власності
легковий автомобіль.

На підставі вказаного договору, до
Державного реєстру обтяження рухомого
майна було внесено запис за №6059970 від
20.11.2007р. про приватне обтяження
обтяжувачем - АТ "УкрСиббанк" майна на
підставі Кредитного договору №0
від 10.10.2007р.

20.04.2012 р. на підставі дговір факторингу
№ 05/12 відбулося відступлення права
вимоги за Кредитним договором №0
від 10.10.2007 р. для ТОВ "Кредекс Фінанс" та
внесено запис про заміну
Заставодержателя автомобіля, а саме
змінено АТ "УкрСиббанк" на його
правонаступника відповідно до
Договору факторингу на ТОВ "Кредекс
Фінанс".

13.01.2012р. державним виконавцем ВДВС
Борівського районного управління
юстиції у Харківській області винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження №30642693 з виконання
виконавчого листа № 2-372/11 виданого
Борівським районним судом від 12.12.2011р.
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 боргу за договором позики в сумі
432690,72 грн., судовий збір в сумі 1 700,00 грн.,
витрати 120.00 грн., витрати за послуги
банку 21.00 грн., витрати за правову
допомогу 500,00 грн. Вказаною постановою
державний виконавець наклав арешт на
все майно в межах суми стягнення, що
належить ОСОБА_2

На підставі даної постанови державного
виконавця 10.02.2012р. здійснено запис у
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна про арешт рухомого майна
боржника та визначено об'єкт обтяження:
все майно в межах суми стягнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України
"Про заставу" заставодавцем при заставі
майна може бути його власник, який має
право відчужувати заставлене майно на
підставах, передбачених законом, а
також особа, якій власник у
встановленому порядку передав майно і
право застави на це майно. При цьому, в
статті 16 цього Закону передбачено, що
право застави виникає з моменту
укладення договору застави.

Частиною 1 статті 52 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлено, що
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації.

Відповідно до ч. 8 ст. 54 Закону України
«Про виконавче провадження» примусове
звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється державним виконавцем з
урахуванням положень Закону України
«Про іпотеку».

Згідно з ч. 6 ст. 3 Закону України «Про
іпотеку» у разі порушення боржником
основного зобов'язання відповідно до
іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.

У відповідності до ст. 7 вищевказаного
Закону за рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України «Про
заставу» в силу застави кредитор
(заставодержатель) має право в разі
невиконання боржником (заставодавцем)
забезпеченого заставою зобов'язання
одержати задоволення з вартості
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами.

Пунктом 5.3.1 Інструкції про проведення
виконавчих дій, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України від
15.12.1999р. № 74/5, передбачено, що стягнення
на заставлене майно в порядку
примусового виконання допускається за
виконавчими документами для
задоволення вимог стягувача -
заставодержателя.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 54 Закону
України «Про виконавче провадження»
для задоволення вимог стягувачів, які
не є заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернено у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів та коли
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 вказаного закону
про звернення стягнення на заставлене
майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателя не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або тоді, коли йому стало
відомо, що арештоване майно боржника
знаходиться у заставі, та роз'яснює
заставодержателю право на звернення до
суду з позовом про зняття арешту із
заставленого майна.

З матеріалів справи встановлено, що
вартість предмету іпотеки не перевищує
розміру заборгованості боржника перед
позивачем як іпотекодержателем. При
цьому, договір із іпотекодержателем та
обтяження на майно боржника
зареєстровано раніше винесеного
рішення суду про стягнення боргу за
договором позики і відповідно, підстав
для застосування вимог ч. 3 ст. 54 Закону
у відповідача не було.

Також колегія суддів зазначає, що суди
попередніх інстанцій помилково
послалися на відсутність звернення ТОВ
"Кредекс Фінанс" до ВДВС Борівського
районного управління юстиції у
Харківській області із відповідною
скаргою про зняття арешту із
заставленого манна, оскільки ст. 54
Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено право на
звернення саме до суду з позовом про
зняття арешту із заставленого майна.

...

я

Таким чином, у Відділу державної
виконавчої служби Борівського
районного управління юстиції
Харківської області були відсутні
правові підстави для накладення арешту
на майно боржника, яке передано
позивачу в іпотеку, оскільки вказані
дії унеможливлюють реалізацію
останнім першочергового права
задоволення вимог до боржника за
рахунок предмету іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Кредекс
Фінанс" залишити без задоволення, а
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 24.12.2012р. та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 10.04.2013р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, може
бути переглянута Верховним Судом
України з підстав і в порядку,
встановлених статтями 237-244 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя - доповідач
В.М. Кочан

судді

Бутенко В.І.

Винокуров К.С.