Справа № 826/18698/13-а
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Григорович
Суддя-доповідач: Мамчур Я.С.
У Х В А Л А

Іменем України

25 березня 2014 року
м.
Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді Мамчура
Я.С.

суддів
Горяйнова А.М., Желтобрюх І.Л.

при секретарі Гімарі
Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Вельмона»
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 16
січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Вельмона»
до Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у м. Києві про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення -рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати протиправним та
скасувати податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у м. Києві від
31 липня 2013 року №.

В обгрунтування адміністративного
позову позивач вказує на те, що
господарські операції, здійснені між
позивачем та ТОВ «Фірма «Асіа» за
період, що перевірявся мали реальний
характер. А податкові накладні даного
контрагента є належною підставою для
виникнення у позивача права на
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 16
січня 2014 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить дану постанову
скасувати та прийняти нову про
задоволення адміністративного позову
повністю, посилаючись на те, що судом
першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги
позивач вказує на те, що ним не були
порушені положення п.198.6 ст.198
Податкового кодексу України.
Господарські операції з ТОВ «Фірма
«Асіа» за період, що перевірявся мали
реальний характер. А тому податкові
накладні даного контрагента є належною
підставою для виникнення у позивача
права на формування податкового
кредиту з податку на додану вартість за
період, що перевівся.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач ТОВ «Вельмона» зареєстроване
як юридична особа та є платником
податку а додану вартість.

Так, Державною податкової інспекцією у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ТОВ «Вельмона» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість при взаємовідносинах з ТОВ
«Фірма «Асіа» за період з 01 січня 2011
року по 31 грудня 2012 року, за
результатами якої складено акт від 15
липня 2013 року №344/26-58-22-08-11/37939443.

В ході проведеної перевірки
відповідачем встановлено порушення
п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України
в результаті чого занижено податок на
додану вартість за листопада 2012 року на
загальну суму 3283,00 грн.

На підставі даного акту відповідачем
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 31 липня 2013
року №, яким позивачу визначено
суму податкового зобов'язання з
податку на додану вартість на суму 3283,00
грн. та застосовані штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 821,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим
повідомлення -рішенням позивач
звернувся до суду з даним
адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції зазначив, що господарські
операції, здійснені між позивачем та
ТОВ «Фірма «Асіа» за період, що
перевірявся не мали реального
характеру, а тому податкові накладні
даного контрагента не є належною
підставою для виникнення у позивача
права на формування податкового
кредиту з податку на додану вартість.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

З системного аналізу положень ст. ст. 14,
198 Податкового кодексу України
вбачається наступне.

Витрати платника податків - це будь-які
його витрати, понесені ним під час
здійснення господарської діяльності,
визначальною ознакою якої є якою є те,
що вона повинна спричиняти реальні
зміни майнового стану платника
податків та повинна бути підтверджена
первинними документами, складеними під
час здійснення господарської операції.

Умовою для виникнення у платника
податку права на формування
податкового кредиту є придбання
платником податків товарів (послуг) для
використання їх в своїй господарській
діяльності. Підставою для виникнення
такого права є податкова накладна,
виписана контрагентом платника
податків, зареєстрованого як платник
податку на додану вартість.

З матеріалів справи вбачається, що між
ТОВ «Вельмона» (Замовник) та ТОВ «Фірма
«Асіа» (Виконавець) укладено договір
від 30 жовтня 2012 року №3010/1, відповідно
до умов якого Замовник доручає, а
Виконавець зобов'язується виконати, у
відповідності до умов даного договору
транспортні (логістичні) послуги, а
Замовник зобов'язується прийняти
послуги та оплатити їх.

На виконання умов даного договору його
сторонами складені акт наданих послуг
№2911 від 29 листопада 2012 року, рахунок
№2911 від 29 листопада 2012 року та
податкову накладну №651 від 29 листопада
2012 року, з яких вбачається, що ТОВ
«Фірма «Асіа» надала позивачу послуг
на загальну суму 19 698,00 грн., втому числі
ПДВ 3283,00 грн.

Вивчивши матеріали справи колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про відсутність
належних доказів підтвердження того,
які саме транспортні (логістичні)
послуги виконувались контрагентом,
звідки забирався та куди перевозився
товар.

«Реєстр вантажів №11-2012» не є належним
доказом реальності господарських
операцій, здійснених між позивачем та
ТОВ «Фірма «Асіа». У видаткових
накладних, за якими ПП
«Гайсин-Мясокомбінат» поставляв товар
позивачу, жодним чином не йдеться про
участь в даній господарській операції
ТОВ «Фірма Асіа», при цьому, графа
«прийняв експедитор» залишилась не
заповненою.

Слід зазначити, що у видаткових
накладних, за якими позивач поставляв
товар його контрагенту ТОВ «Фудмаркет»
підставою для поставки товарів
зазанчено договір № від 27
листопада 2011 року. Однак, матеріали
справи не містять копії даного
договору.

Не мітять матеріали справи і належних
доказів того, яким чином ТОВ «Фірма
Асіа» отримувало товар від ПП
«Гайсин-Мясокомбінат» за відсутності
встановлених чинним законодавством на
це документів (довіреностей).

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про відсутність
реального характеру господарських
операцій, здійснених між позивачем та
ТОВ «Фірма Асіа» за період, що
перевірялись. Отже, податкові накладні
даного контрагента не є належною
підставою для виникнення у позивача на
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що відповідачем у
відповідності до положень ч.2 ст.71 КАС
України доведено правомірність
прийняття ним оскаржуваного
податкового повідомлення -рішення.

Суд першої інстанції вірно встановив
фактичні обставини справи, дослідив
наявні докази, надав їм належну оцінку
та прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування
не вбачається.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 212 КАС
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Вельмона»
- залишити без задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 16
січня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Мамчур Я.С.

Судді Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.

Повний текст складено 31.03.14 року.

.

Головуючий суддя
Мамчур Я.С

Судді:
Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.