Справа № 817/188/14
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
УХВАЛА

іменем України

"02" квітня 2014 р.
Справа № 817/188/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Євпак В.В.

суддів:
Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Сарненської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області на
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "27" лютого
2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Сарненської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області про визнання протиправною та
скасування вимоги ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася з адміністративним
позовом до Сарненської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Рівненській області про
визнання протиправною та скасування
вимоги №Ф-29 від 11.12.2013 про сплату боргу
в сумі 795,49 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач є пенсіонером за віком, а тому
відповідно до норм Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI
(далі - Закон №2464-VI) сплачувати єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування не зобов'язана.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 27.02.2014 позов
задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано
вимогу Сарненської ОДПІ ГУ Міндоходів
у Рівненській області від 11.12.2013 року
№Ф-29 про сплату боргу з єдиного внеску
в сумі 795,49 грн.

Присуджено на користь позивача ОСОБА_3
із Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 182,70 грн.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу. Посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
суду та прийняти нову про відмову у
задоволенні позову. В апеляційній
скарзі зазначив В апеляційній скарзі
зазначив, що позивач не досягла
60-річного віку і згідно статті 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" №1058-ІV
від 09.07.2003 року не набула права на
пенсію за віком. Оскільки позивачу
призначена і виплачується пенсія
відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" №796-XII від
28.02.1991 року, положення частини
четвертої статті 4 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010
року на неї не поширюються.

Позивач та представник відповідача в
судове засідання не з"явились, про час
та місце судового розгляду
повідомлені належним чином.

З врахуванням приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС
України, розгляд апеляційної скарги
здійснюється судової колегією за
відсутності позивача та представника
відповідача, в порядку письмового
провадження.

Переглянувши судове рішення, доводи
апеляційної скарги, розглянувши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3
зареєстрована як фізична
особа-підприємець Сарненською
районною державною адміністрацією
Рівненської області 23.03.1995 року, та з
01.01.2012 року здійснює підприємницьку
діяльність із застосуванням спрощеної
системи оподаткування за видом
діяльності 52.62.2 - роздрібна торгівля з
лотків та на ринках згідно зі
свідоцтвом платника єдиного податку
серії НОМЕР_4 від 30.05.2012.

Як суб"єкт підприємницької діяльності,
позивач зобов"язана сплачувати
відповідні податки та платежі

11.12.2013 року Сарненською ОДПІ ГУ
Міндоходів у Рівненській області
сформовано для ОСОБА_3 вимогу про
сплату боргу зі сплати єдиного внеску
№Ф-29 на суму 795,49 грн.

Позивач з зазначеною вимогою не
погодилась та звернулась за
поновленням порушеного права до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, виходив з безпідставності
винесення вимоги щодо сплати боргу зі
сплати єдиного внеску.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, виходячи з наступного

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати,
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначаються
Законом №2464-VI.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно з п.4. ч.1. ст.4 Закону №2464-VI
платниками єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону №2464-VI
особи, зазначені у пункті 4 частини 1
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно зі ст.26 Закону №1058-IV особи мають
право на призначення пенсії за віком
після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років. До досягнення віку,
встановленого абзацом першим цієї
статті, право на пенсію за віком мають
жінки 1961 року народження і старші після
досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956
року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957
року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958
року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959
року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960
року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961
року по 31 грудня 1961 року.

Разом з тим, статтею 55 Закону №796-XII
встановлено, що особам, які працювали
або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
№1058-IV.

Встановлено, що позивач ОСОБА_3 є
громадянкою, яка постійно проживає в
зоні гарантованого добровільного
відселення 3 категорії, що
підтверджується посвідченням від
30.06.1993 року серії НОМЕР_3, і має пільги
та компенсації, встановлені для таких
осіб Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 року (а.с.10).

Судом встановлено, що позивачу,
відповідно до вимог Закону №796-XII у 2007
році була призначена пенсія за віком із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого ст.26 Закону №1058-IV.

Вказана пільгова пенсія є пенсією за
віком (лише зі зниженням останнього), а
ч.4 ст.4 Закону №2464-VI не передбачено
обов'язковою умовою звільнення від
сплати єдиного внеску призначення
особі пенсії за віком саме на підставі
Закону №1058-IV.

Статус ОСОБА_3 як пенсіонера за віком
підтверджується підтверджується
копією пенсійного посвідчення НОМЕР_1,
бланк серії НОМЕР_2 від 20.06.2007 року з
терміном дії - довічно (а.с.9).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
обов'язок сплачувати єдиний внесок у
ОСОБА_4 відсутній, а відтак відсутні
правові підстави для прийняття
відповідачем оспорюваного рішення.

Встановлено також, що позивач
дізналася про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів, а саме про
винесення оскаржуваної вимоги №Ф-29 від
11.12.2013 року, як вбачається з
відповідної помітки про отримання на
копії вимоги, 23.01.2014 року, з позовом до
суду звернулася 25.01.2014 року.

Відтак, нею не пропущений строк
звернення до суду

Відповідач відповідно до вимог ч.2 ст.71
КАС України не довів правомірності
прийнятого ним рішення щодо
визначення боргу зі сплати єдиного
внеску.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення про скасування вимоги
Сарненської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Рівненській області від 11.12.2013 року
№Ф-29 про сплату боргу з єдиного внеску
в сумі 795,49 грн. з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Сарненської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
залишити без задоволення, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "27" лютого
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
В.В. Євпак

судді:
М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Сарненська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області
вул.Широка,18,м.Сарни,Рівненська
область,34500

4-третій особі: - ,