Справа № 2610/17310/12
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
у 1-й інстанції: Волошин В.О.
Суддя-доповідач: Горбань Н.І.
У Х В А Л А

Іменем України

18 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Горбань Н.І.,

суддів:
Земляної Г.В., Межевича
М.В.,

при секретарі:
Алдановій К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Національного медичного університету
імені О.О. Богомольця на постанову
Шевченківського районного суду міста
Києва від 04.11.2013 року у справі за його
позовом до Козинської селищної ради
Обухівського району Київської області,
треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про
визнання дій протиправними, скасування
рішень та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Національний медичний університет
імені О.О. Богомольця звернувся до
Шевченківського районного суду міста
Києва з адміністративним позовом до
Козинської селищної ради Обухівського
району Київської області, треті особи:
ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання дій
протиправними, скасування рішень та
зобов'язання вчинити дії.

Постановою Шевченківського районного
суду міста Києва від 04.11.2013 року в
позові відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, Національний медичний
університет імені О.О. Богомольця подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати незаконну, на його думку,
постанову суду першої інстанції та
постановити нову, якою задовольнити
позов. В своїй апеляційній скарзі
апелянт посилається на неповне
з'ясування всіх обставин, що мають
значення для вирішення справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
незаконність, необґрунтованість та
необ'єктивність оскаржуваного рішення,
що є підставою для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, що з'явилися в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
розпорядженням Обухівської районної
державної адміністрації Київської
області № 401 від 10 вересня 2002 р. було
надано в постійне користування
позивачу земельну ділянку, загальною
площею 10,0 га, що знаходиться за адресою:
смт Козин, вул. Солов'яненка, 349-А, під
розміщення спортивно-оздоровчого
табору «Медик». 27 травня 2003 р. позивачу
видано Державний акт на право
постійного користування землею серії
ІІ-КВ №002676.

30 березня 2009 р. на ХХІІІ сесії V
скликання відповідачем ухвалено
рішення № 23 «Про звернення до суду з
метою анулювання державного акту на
право постійного користування
земельною ділянкою», а 13 квітня 2009 р. на
ХХIV сесії V скликання прийнято рішення
№15 «Про внесення змін до Рішення
двадцять третьої сесії Козинської
селищної ради V скликання від 30 березня
2009 р. №23 «Про звернення до суду з метою
анулювання державного акту на право
постійного користування земельною
ділянкою».

Відповідно до ч 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Як роз'яснив Вищий адміністративний
суд України у своєму листі від 14
листопада 2012 р. № 2379/12/13-12 за змістом
частини першої статті 72 КАС України
учасники адміністративного процесу
звільнені від надання доказів на
підтвердження обставин, які
встановлені судом при розгляді іншої
адміністративної, цивільної чи
господарської справи. Натомість такі
учасники мають право посилатися на
зміст судового рішення у відповідних
справах, що набрало законної сили, в
якому відповідні обставини зазначені,
як установлені.

Для спростування преюдиційних
обставин, передбачених частиною першою
статті 72 КАС України, учасник
адміністративного процесу, який ці
обставини заперечує, повинен подати
суду належні та допустимі докази. Ці
докази повинні бути оцінені судом, що
розглядає справу, у загальному порядку
за правилами статті 86 КАС України.

Так, згідно постанови Вищого
господарського суду України від 01
жовтня 2010 р., яка набрала законної сили,
постанову Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 18
травня 2010 р. у справі № 10/124-09 змінено та
викладено в наступній редакції:
«розпорядження Обухівської районної
державної адміністрації Київської
області від 10 вересня 2002 р. № 401 визнати
недійсним. Повернути земельну ділянку
площею 10,0 га до земель запасу
Козинської селищної ради Обухівського
району Київської області».

У мотивувальній частині даної
постанови зазначено: «як встановили
суди попередніх судових інстанцій,
зазначена спірна земельна ділянка на
час прийняття розпорядження
Обухівською райдержадміністрацією
Київської області №401 від 10 вересня 2002
р. знаходилась в межах смт. Козин
Обухівського району Київської області,
відтак регулювання питань земельних
відносин в межах населеного пункту
відноситься до виключної компетенції
Козинської селищної ради Обухівського
району Київської області, як
представницького органу
територіальної громади селища».

Відповідно до п.ж), ч. 1 ст. 12 ЗК України
до повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить обмеження, тимчасова заборона
(зупинення) використання земель
громадянами і юридичними особами у
разі порушення ними вимог земельного
законодавства.

Враховуючи обставини, встановлені
рішеннями судів, які набрали законної
сили та те, що сторонами дані обставини
не оспорюються, суд першої інстанції
обґрунтовано прийшов до висновку про
відсутність правових підстав для
визнання рішення відповідача
ухваленого 13 квітня 2009 р. на ХХIV сесії V
скликання «Про внесення змін до
Рішення двадцять третьої сесії
селищної ради V скликання від 30 березня
2009 р. №23 «Про звернення до суду з метою
анулювання державного акту на право
постійного користування земельною
ділянкою» протиправним та його
скасування.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи,
викладені в апеляційній скарзі, не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта, які викладені в
апеляційній скарзі та проголошені його
представником в судовому засіданні, не
спростовують рішення суду першої
інстанції.

За таких підстав, апеляційну скаргу -
необхідно залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні апеляційної скарги
Національного медичного університету
імені О.О. Богомольця - відмовити.

Постанову Шевченківського районного
суду міста Києва від 04.11.2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Н.І.Горбань

Судді:
Г.В. Земляна

М.В. Межевич

Повний текст ухвали виготовлено 21.03.2014
року.

.

Головуючий суддя
Горбань Н.І.

Судді:
Земляна Г.В.

Межевич М.В.