Справа № 2а/0527/3069/12
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/63397/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 08 червня 2012 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 04 вересня
2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Костянтинівської
міської ради про визнання
протиправними дій та зобов'язання
здійснити перерахунок виплати
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Костянтинівської
міської ради про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
провести перерахунок нарахованих сум
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 08 червня 2012 року позовні вимоги за
період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 27.09.2011 залишено
без розгляду на підставі статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постановою Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 08 червня 2012 року, залишеною без
змін ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 04 вересня
2012 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 із
посиланням на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просила скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та змінити
рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню, з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що ОСОБА_2 згідно із
свідоцтвом про народження є матір'ю
ОСОБА_3, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1; з
06.05.2009 по 18.03.2012 перебувала на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення Костянтинівської
міської ради; отримувала допомогу по
догляду за дитиною до досягненню нею
трирічного віку у розмірі 130 грн.
щомісячно.

Вказуючи на невідповідність розміру
отриманих сум допомоги розміру,
визначеному статтею 15 Закону України
"Про допомогу сім'ям з дітьми", ОСОБА_2
звернулась до суду із вказаним позовом.

З урахуванням ухвали
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 08 червня 2012 року,
якою залишеною без розгляду позовні
вимоги за період з 18.03.2009 по 27.09.2011,
предметом переданого на вирішення суду
спору є правомірність виплати дороги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 28.09.2011 по
18.03.2012.

Відмовляючи у задоволенні позову за
період з 28.09.2011 по 18.03.2012, суд першої
інстанції, з позицією якого погодився
суд апеляційної інстанції, виходив з
того, що у вказаний період стаття 15
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" продовжувала діяти в
редакції Закону України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України", згідно з якою допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень. За вказаних
обставин, суди дійшли висновку про
правомірність дій відповідача із
виплати допомоги у зазначеному
розмірі.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, не погоджується
із вказаними висновками судів
попередніх інстанцій.

Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" від 28.12.2007
№107-VI, - правовідносини щодо виплати
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
регулювалися Законом України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми"
№2811-ХІІ (далі - Закон №2811-ХІІ), дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 13), та Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" №2240-III (далі - Закон №2240-III),
який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб (стаття 42).

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" від 28.12.2007
№107-VI (далі - Закон №107-VI) внесено зміни
до Закону №2811-ХІІ та Закону №2240-III.

Зокрема, змінами до статті 13 Закону
№2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40-44.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 №10-рп/2008 визнано
неконституційними низку положень
Закону №107-VI, в тому числі й пункту 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону №107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
від 22.05.2008 №10-рп/2008 положення Закону
№2240-III відновили свою дію.

У свою чергу, з 1 січня 2009 року відновили
свою дію статті 13, 15 Закону №2811-ХІІ,
якими передбачено, зокрема, що право на
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за цим
Законом має не застрахована в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування особа (статті
13).

Таким чином, висновки судів попередніх
інстанцій про те, що положення пункту 23
розділу ІІ Закону №107-VI, яким внесено
зміни до статей 13, 15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми"
№2811-XII, залишалися чинними у 2009, 2010, 2011
та 2012 роках, є неправильним, адже з
01.01.2009 свою дію відновили редакції цих
статей до внесення в них змін Законом
№107-VI.

Зазначена позиція суду узгоджується з
позицією Верховного Суду України,
викладеною в постанові від 11 грудня 2012
року у справі №21-300а12 та в постанові від
25 грудня 2012 року у справі №21-410а12.

Частиною третьою статті 46 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" установлено, що у 2009 році
допомога при народженні дитини та по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" та Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Аналогічні положення на 2010 рік
містилися у статті 45 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2010
рік".

У той же час, ні Законом України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік", ні
Законом України "Про Державний бюджет
України на 2012 рік", ні іншими законами
на 2011 та 2012 роки відповідно не
встановлювався інший ніж у Законах
№2811-ХII та №2240-III розмір допомоги.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
дійшла висновку, що у 2011 та у 2012 роках
правовідносини з виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку регулювалися,
відповідно, Законом №2811-ХII та Законом
№2240-III як нормативно-правовими актами
вищої юридичної сили у порівнянні із
постановами Кабінету Міністрів
України.

У той же час, суди попередніх інстанцій
при розгляді зазначеної справи не
встановили до якої категорії осіб -
застрахованих чи незастрахованих у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
відноситься позивач.

За вказаних обставин, а також
враховуючи те, що у 2011-2012 роках виплата
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
застрахованим та незастрахованим
особам регулювалась різними
нормативно-правовими актами - Законом
№2811-ХII та Законом №2240-III , суди
попередніх інстанцій при вирішенні
спору мали встановити до якої
категорії осіб - застрахованих чи
незастрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, відноситься
позивач, та застосувати положення
відповідного нормативно-правового
акту у відповідній редакції.

Враховуючи викладене, зважаючи на
неповноту встановлених судами
попередніх інстанцій обставин справи,
колегія суддів дійшла висновку про
наявність підстав для скасування
судових рішень із направленням справи
на новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Згідно з частиною другою статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 08 червня 2012 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 04 вересня
2012 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до Управління
праці та соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради про
визнання протиправними дій та
зобов'язання здійснити перерахунок
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
направити до суду першої інстанції на
новий судовий розгляд.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: