Справа № 809/544/14
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2014 р.
Справа № 809/544/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Тимощука О.Л.

при секретарі Жовнірович О.С.

за участю:

представників позивача - Кушніра
О.В., Неміша В.Р.,

представника відповідача -
Орловської М.Є.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: Управління Пенсійного
фонду України в м. Івано-Франківську

до відповідача: Товариства з
додатковою відповідальністю "Полімер",

про стягнення заборгованості в
сумі 163802,68 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську (надалі також -
позивач) звернулося в суд з
адміністративним позовом до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Полімер» (надалі
також - відповідач) про стягнення
заборгованості в сумі 163802,68 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
Товариство з додатковою
відповідальністю «Полімер» є
платником страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Об'єктом оподаткування
для платника зазначеного збору є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій за Списками №1 та №2,
призначених відповідно до пункту «а»,
пунктів «б» - «з» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого ст. 12 вказаного
Закону. Згідно з пенсійним
законодавством відповідач
зобов'язаний відшкодовувати фактичні
витрати органу Пенсійного фонду на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
особам, що здобули стаж, який дає право
на даний вид пенсії на цьому
підприємстві. Відповідач щомісяця, до
25-го числа зобов'язаний вносити до
Пенсійного фонду зазначену в
розрахунку місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.
Згідно із розрахунком фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та пунктів «а»,
«б»-«з» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» за Списками №1
та №2 за період з 01.10.2013 р., по 31.12.2013 р.,
відповідач повинен відшкодувати
виплачені пільгові пенсії у загальному
розмірі 163802,68 грн. Оскільки дані суми
відповідачем добровільно не
відшкодовано, просив стягнути їх з
відповідача в судовому порядку.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали в
повному обсязі з підстав, викладених в
позовній заяві та письмових поясненнях
щодо заперечення відповідача. Просили
позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти позову
заперечила з підстав, викладених в
письмових запереченнях, обґрунтовуючи
їх наступним чином.

Так, відповідач зазначає, що позовні
вимоги позивача по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій по списках
№1 та №2 охоплюють період з 01.10.2013 року
по 31.12.2013 року, проте згідно з
постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду у
справі №809/4099/13-а від 23.01.2004 року за
жовтень 2013 року заборгованість з
відповідача по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій уже стягувалася.

Крім цього, представник відповідача
звертала увагу суду, що по пенсіонеру
ОСОБА_4, наявне рішення суду, яке
набрало законної сили та за своїм
змістом підтверджує те, що останній
отримав право на пенсію у
відповідності до статті 100 Закону
України «Про пенсійне забезпечення», а
тому у відповідача не виникає обов'язку
з відшкодування пенсії по цьому
пенсіонеру. Також, позивачем з
аналогічних підстав неправомірно
включено в розрахунок з відшкодування
пільгових пенсій пенсіонера ОСОБА_5,
яка здобула пільговий стаж у
відповідача у період з 15.06.1987 року по
28.11.1991 року, тобто до 01.01.1992 року, також у
розрахунок по пенсіонеру ОСОБА_5М
позивачем включена заборгованість за
попередній період у розмірі 15513,65 грн.,
при тому, що за попередні періоди
відповідачу розрахунки з цим
пенсіонером взагалі не надсилалися до
відшкодування. А також, звертала увагу
суду, що пенсіонер ОСОБА_5, в квітні 2013
року досягла пенсійного віку - 55 років,
а тому включення її в списки на
відшкодування пільгових пенсій за
грудень 2013 року взагалі є
необґрунтованим. Також, вважає
безпідставним включення в розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до п. «а» статі 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
від 19.12.2013 року по пенсіонерах ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, сум відшкодувань за попередні
періоди. По решту пенсіонерах,
обґрунтовуючи свою правову позицію
вказувала на те, що обов'язок
відповідача щодо відшкодування
призначених ним пенсій відсутній,
оскільки вони були призначені до 01
січня 2004 року, тобто до набрання
чинності Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». За наведених підстав
просила в задоволенні позову відмовити
повністю.

Розглянувши адміністративний позов,
письмові пояснення та заперечення
проти нього, заслухавши додаткові
пояснення представників сторін,
дослідивши та оцінивши наявні в
матеріалах справи письмові докази в їх
сукупності, проаналізувавши зміст норм
матеріального права, які врегульовують
спірні правовідносини, судом
встановлено наступне.

Відповідно до супровідного листа від
15.10.2013 року №656/04 Управлінням
Пенсійного фонду в м.Івано-Франківську
надіслано відповідачу розрахунки по
фактичних витратах на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за списками №1 та №2
за жовтень 2013 року, а саме: за списком №1
на суму 20072,35 грн., за списком №2 на суму
4735,77 грн., а також визначено розмір
плати за попередні періоди, станом на
01.10.2013 року, згідно з розрахунками, що
надійшли з відділів призначення пенсій
органів ПФУ, який становив за списком
№1 - 41740,48 грн (а.с.38-41).

Досліджуючи достовірність доводів
відповідача в частині того, що згідно з
постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду в
іншій справі №809/4099/13-а від 23.01.2004 року
заборгованість з відповідача по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій за жовтень
2013 року уже стягувалася, суд встановив,
що у наведеній відповідачем постанові
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 23.01.2014р., по
справі №809/4099/13-а за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м.Івано-Франківську до
Товариства з додатковою
відповідальністю "Полімер" допущено
описку у визначенні періоду стягнення,
а саме: визначений вказаною постановою
період, становить «з 01.08.2013 року по
01.11.2013 року» проте фактично задоволено
позов по відшкодуванню сум витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
тільки за два місяці - за період з 01.08.2013
року по 01.10.2013 року, що становить 47269,88
грн (а.с.63-64).

Отже доводи відповідача, в цій частині
не підтвердилися, та спростовуються
встановленими судом обставинами та
наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно з розрахунками по фактичних
витратах на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
списками №1 та №2 за листопад 2013 року,
надісланих відповідачу листом від
18.11.2013 року №754/04 (а.с.22-37) розмір
фактичних витрат, який підлягав
відшкодуванню за листопад 2013 року
становив: за списком №1 - 20080,56 грн., за
списком №2 - 4735,77 грн. Також, позивачем
визначено розмір плати за попередні
періоди, станом на 01.11.2013 року, згідно з
розрахунками, що надійшли з відділів
призначення пенсій органів ПФУ, що
склав за списком №1 - 351,00 грн.

Так, в розрахунку від 16.09.2013 року №14636/04
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до пункту «а» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» на 2013 рік по пенсіонеру
ОСОБА_4 визначено до відшкодування
місячний розмір фактичних витрат в
розмірі 1226,55 грн., а також суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій за період з дати
призначення пенсії - з жовтня 2010 року до
дати формування розрахунку - серпня 2013
року, в розмірі 40513,93 грн (а.с.28)

Судом встановлено, що пенсіонеру
ОСОБА_4 з 07.10.2010 року призначено пенсію
за віком на пільгових умовах по списку
№ 1 на підставі постанови Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 15 серпня 2012 року, яка ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
28.02.2013 року залишена без змін, при цьому
судом зараховано в пільговий стаж
роботу на посаді апаратника по
виготовленню замісів олійних фарб в
шарових млинах ВАТ «Полімер» з 01.03.1982
року по 01.01.1992 року (а.с.65-68).

Доводи відповідача щодо
неправомірності призначення пільгової
пенсії ОСОБА_4 у відповідності до
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» обґрунтовувалися тим, що
в мотивувальній частині постанови
Львівського апеляційного
адміністративного суду як і ухвали
Вищого адміністративного суду України
суди зазначили, що період роботи до
31.12.1991 року включно, за який ВАТ
«Полімер» видало довідку, чинними є
списки №1 і №2, затверджені Постановою
Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.05.1956 року.

Суд вважає посилання відповідача
необґрунтованими та такими, що
опираються на однобічному трактуванні
вирваних із контексту висновків судів
апеляційної та касаційної інстанцій,
виходячи з наступного.

У вищенаведених судових рішеннях
Львівський апеляційний
адміністративний суд та Вищий
адміністративний суд України дійшли
висновків, що оскільки стаж роботи
пенсіонера ОСОБА_4, з 01.03.1982 року по
01.07.1992 року на посаді, яка надає право на
призначення пільгової пенсії
підтверджено як записами у трудовій
книжці, так і виданою ВАТ «Полімер»
довідкою, ОСОБА_4, має право на
зарахування до пільгового стажу роботи
час перебування на посаді апаратника
по виготовленню замісів олійних фарб в
шарових млинах ВАТ «Полімер» з 01.03.1982
року по 01.01.1992 року, який враховується
при визначенні пенсії за віком на
пільгових умовах згідно зі списком №1.

Відповідно до Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
Списком №1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
Списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди пенсії зазначеним
особам призначаються за нормами цього
Закону в разі досягнення ними
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення».

При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Статтею 100 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (який чинний з 01.01.1992р.),
передбачено, що особам, які мають на
день введення в дію цього Закону повний
стаж на зазначених роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, що
давав право на пенсію на пільгових
умовах, пенсії призначаються
відповідно до вимог за віком і стажем,
встановлених раніше діючим
законодавством. При цьому
законодавством, яке діяло до 01.01.1992р. не
передбачалось відшкодування
підприємствами сум виплачених
пільгових пенсій.

Отже, якщо особа набрала необхідний
пільговий стаж, працюючи на
підприємстві на посадах за Списком №1
чи №2 та звільнилась до 01.01.1992р., вона
має право на призначення пенсії згідно
з статтею 100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», і
відшкодування пенсії не проводиться.
При цьому пільговий стаж обчислюється
сумарно, і на його загальний підсумок
не впливає той факт, що особа працювала
на одному чи на декількох
підприємствах.

Якщо особа працювала на посадах за
Списком №1 чи №2 як до так і після
01.01.1992р., вона має право на призначення
пенсії згідно із статтею 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».
Пільговий стаж обчислюється повністю
або до моменту виходу особи на пенсію з
пільгової роботи, або до припинення
особою такої роботи. При цьому, діє
порядок покриття витрат на виплату і
доставку даної пенсії.

Витрати на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», до досягнення особою
загальновстановленого пенсійного
віку, підлягають відшкодуванню. Крім
того, якщо особа має пільговий стаж
роботи на кількох підприємствах, сума
коштів до відшкодування
розподіляється пропорційно до
пільгового стажу у відсотках.

За наведених правових норм, оскільки
ОСОБА_4, працював у відповідача як до
01.01.1992 року так і після, а саме до 01.07.1992
року на посадах, які дають право на
призначення пенсії на пільгових
умовах, що встановлено судовим
рішенням, позивачем правомірно
винесено розрахунок від 16.09.2013 року
№14636/04 в якому визначено до
відшкодування місячний розмір
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначеної
відповідно до пункту «а» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» в розмірі 1226,55 грн., та
суму фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій за період з дати
призначення пенсії до дати формування
розрахунку у відповідності до
протоколу №10 від 24.05.2013 року,
прийнятого на підставі вищевказаного
рішення суду та ухвали Львівського
апеляційного адміністративного суду
про роз'яснення судового рішення від
17.04.2013 року (а.с.80-88).

19.12.2013 року супровідним листом №911/04
позивачем на адресу відповідача
надіслано розрахунки по фактичних
витратах на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «а», «б»-«з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
відповідно до яких відповідачу з 01.12.2013
року визначено до відшкодування за
списком №1 - 20461,48 грн, за списком №2 -
5148,09 грн, а також плату за попередні
періоди станом на 01.12.2013 року, що
надійшли з відділів призначення пенсій
органів ПФУ по списках №1 та №2 на
загальну суму 44401,77 грн (а.с.7).

Відповідно до розрахунку на грудень 2013
року відповідачу визначено до
відшкодування, в тому числі, фактичні
витрати на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до пункту «а»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» по пенсіонеру ОСОБА_9.

Надаючи правову оцінку усним
запереченням відповідача, в частині
правомірності визначення до
відшкодування відповідачу розміру
пільгової пенсії за попередній період,
виплаченої ОСОБА_9, з дати призначення
пенсії до дати формування розрахунку,
судом встановлено наступне.

Пенсіонер ОСОБА_9, народилася 30.07.1968
року, із заявою про призначення пенсії
звернулася до Управління Пенсійного
фонду України в м. Стрию та Стрийському
районі 29 жовтня 2013 року, тобто через три
місяці після досягнення пенсійного
віку (а.с. 101).

Протоколом №139181 від 15.11.2013 року
пенсіонеру ОСОБА_9 на підставі Довідки
№32 від липня 2013 року про підтвердження
наявного трудового стажу за період з
12.02.1987 року по 21.08.1991 року, виданої ТзДВ
«Полімер», призначено пенсію з 31.07.2013
року та 5 грудня 2013 року надано додаток
№ 8 до відділу обліку надходження
платежів, який 19 грудня 2013 року
надіслано позивачу за місцем
знаходження підприємства-платника
(а.с.100, 102-104).

А отже, вказаний розрахунок фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій по пенсіонеру ОСОБА_9
надісланий відповідачу до
відшкодування в межах десяти днів з
новопризначених пенсій, як того
вимагають приписи пункту 6.4. Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 року №21-1.

Серед вказаних розрахунків наявний
розрахунок №5939 (а.с.16) згідно з яким на
відповідача покладений обов'язок з
відшкодування місячного розміру
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсії, призначеної
пенсіонеру ОСОБА_5, а також суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій по даному пенсіонеру
за період, з дати призначення пенсії до
дати формування розрахунку, в
загальному розмірі 15513,65 грн.

Судом проведений аналіз пенсійної
справи ОСОБА_5, та встановлено, що у
зв'язку із помилковим застосуванням
позивачем при відшкодуванні пільгової
пенсії статті 100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» щодо вказаного
пенсіонера, пенсійну справу було
приведено у відповідність та
розпорядженням №197675 від 29.10.2013 року
призначено пенсію у розмірі 253,48 грн.
місячного платежу та визначено доплату
15513,65 грн., що становить 29% від фактично
виплаченої пенсії з дня призначення
пенсії до листопада 2013р., згідно із
статтею 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення». Крім того, по пенсіонеру
ОСОБА_5 перевизначено дату досягнення
пенсійного віку у зв'язку з набранням
чинності 01.10.2011 року Законом України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08.07.2011р. за №3668-VI, яким
внесено зміни до статті 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування». Так,
статтю 26 викладено у новій редакції,
згідно з якою особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення 60 років та наявності
страхового стажу 15 років.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до протокольного доручення
Головного управління ПФУ в
Івано-Франківській області
спеціалістами відділу призначення
пенсій управління ПФУ в
м.Івано-Франківську було здійснено
аналіз пенсійних справ. При перевірці
правильності розподілу відсотків
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
які має здійснювати ТзДВ «Полімер»
встановлено, що по пенсіонеру ОСОБА_6
замість попередньо визначеного
пільгового стажу в розмірі 85,17%, а по
ОСОБА_7 - 86,19%, правильний пільговий стаж,
здобутий у ТзДВ «Полімер» повинен
становити - 100% (а.с.105-108).

У зв'язку із виявленими помилками,
вищевказані пенсійні справи приведено
у відповідність та в результаті
здійснених донарахувань, у грудні 2013
року відповідачу виставлено до
відшкодування 15252,32 грн по ОСОБА_6, що
становить 14,83% від фактично виплаченої
пенсії за період з дня призначення
пенсії до листопада 2013р., та 11179,03 грн по
пенсіонеру ОСОБА_7, що становить 13,81%
відповідно (а.с.8).

Порядок відшкодування підприємствами
витрат Пенсійного фонду України на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
здійснюється відповідно до Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 року №21-1,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України від 16.01.2004 року за №64/8663, із
змінами та доповненнями, (надалі -
Інструкція).

Так, пунктом 6.1. Інструкції передбачено,
що відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, відповідно до
частини 2 «Прикінцевих положень»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», зокрема, 100 відсотків
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій працівникам, зайнятим повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
Списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, крім
працівників, що були безпосередньо
зайняті повний робочий день на
підземних роботах (включаючи особовий
склад гірничорятувальних частин) з
видобутку вугілля, сланцю, руди та
інших корисних копалин, на будівництві
шахт та рудників за списком робіт і
професій, затвердженим Кабінетом
Міністрів України, 100 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених з 2012 року.

Пунктом 6.4 Інструкції встановлено, що
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
"Прикінцевих положень" Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003
р. (згідно з додатками 6 та 7), які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Згідно з пунктом 6.5. Інструкції
розрахунки складаються на підставі
відомостей відділів з призначення
пенсій органів Пенсійного фонду
України, які подаються згідно з
додатком 8 та додатком 8а до 1 січня
поточного року та протягом 10 днів з дня
прийняття рішення про призначення
нової пенсії.

Відповідно до п. 6.8. вказаної Інструкції
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

В абзаці другому пункту 6.8. Інструкції
зазначено, що у разі зміни розміру
пенсії або настання обставин, які
впливають на суму відшкодування
(смерть пенсіонера, зміна місця
проживання та ін.), органи Пенсійного
фонду повідомляють про це підприємства
в місячний термін з моменту виникнення
цих обставин.

Суми фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
дати призначення пенсії до дати
складання розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до
частини 2 "Прикінцевих положень"

Закону №1058-15, сплачуються одночасно із
оплатою фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць.

Таким чином, із системного аналізу
вказаних правових норм, випливає, що
тільки у випадку зміни розміру пенсії
або настання обставин, які
безпосередньо впливають на суму
відшкодування, органи пенсійного фонду
мають право для донарахування
додаткової суми відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за попередні
періоди.

Оскільки розмір пільгових пенсій по
пенсіонерах ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
змінився в листопаді 2013 року внаслідок
виявлених помилок у формуванні даних
по відшкодуванню фактичних витрат по
вказаним пенсіонерам, які допущені з
вини позивача за період з моменту
призначення пенсії до моменту
формування нового розрахунку, вказані
обставини не охоплюються приписами
пункту 6.8. Інструкції, а відтак у
позивача, за вказаних причин, відсутні
законні підстави для виставлення до
відшкодування сум фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій за
попередні періоди.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Вищого адміністративного
суду України від 14.03.2013 року №К/9991/32264/11.

Аналізуючи зміст статті 19 Конституції
України, можна дійти висновку, що при
здійсненні своїх повноважень органи
державної влади, в даному випадку -
позивач, повинні керуватись принципом
«дозволено те, що дозволено законом».
Оскільки спірні донарахування виникли
внаслідок упущень окремих посадових
осіб відповідача, вина останніх не може
покладатися на позивача у спосіб, не
передбачений чинним законодавством.

За наведених підстав та вказаних
правових норм обов'язок відшкодування
відповідачем визначених позивачем
доплат за попередні періоди по
пенсіонерах ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, в
загальній сумі 41945,00 грн не передбачено
чинним законодавством.

Також, позивачем не підтверджено та не
надано будь-яких обґрунтувань щодо
визначеної ним сплати за попередні
періоди, станом на 01.11.2013 року в розмірі
351,00 грн. (а.с.57).

Обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності Кодекс
адміністративного судочинства України
покладає на суб'єкта владних
повноважень. Суб'єкт владних
повноважень повинен подати суду всі
наявні у нього документи та матеріали,
які можуть бути використані як докази у
справі. Таким чином, в
адміністративному судочинстві діє
презумпція неправомірності рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, який зобов'язаний в
порядку судової процедури, визначеної
законом, довести суду правомірність
своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Суд неодноразово оголошував перерву
для надання позивачу можливості
підтвердити та належними чином
обґрунтувати правомірність визначення
в частині розміру заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за період з 01.10.2013 року по 31.12.2013 року,
проте позивачем не доведено та не
підтверджено належними доказами
наявність обов'язку у відповідача щодо
відшкодування донарахованих витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за попередні періоди, які виникли
внаслідок помилок, допущених самим
позивачем, як і не доведено підстави
виникнення та природу походження суми
заборгованості за попередній період,
станом на 01.11.2013 року в розмірі 351,00 грн.

На думку суду, виявлені упущення чи
недоліки в роботі органів пенсійного
фонду, що призвели до ненадходження
відповідних коштів до пенсійного фонду
за попередні періоди, не можуть та не
повинні покладатися на самих
платників, якщо це прямо не передбачено
законом.

Що стосується доводів відповідача, що
пенсії, призначені окремим пенсіонерам
до набрання чинності Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», тобто до 01 січня
2004 року не підлягають відшкодуванню
відповідачем є помилковими та такими,
що суперечать вимогам чинного
законодавства.

Так, за змістом пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV, із
змінами та доповненнями, (надалі Закон
№ 1058-IV), пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими й
важкими умовами праці за списком № 1 та
на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через такі фонди особам, зазначеним в
абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами Закону № 1058-IV
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України від 5
листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про
пенсійне забезпечення» (далі - Закон №
1788-ХІІ). У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 Закону №
1058-IV. При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності зазначеним Законом.

За правилами абзацу четвертого
підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до ПФУ плату, що
покриває фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій особам, які були
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими й важкими умовами
праці за списком № 1, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників, за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку про те, що із набранням
чинності Законом № 1058-IV (з 1 січня 2004
року) витрати на виплату та доставку
пенсій, призначених на підставі пункту
«а» частини першої статті 13 Закону №
1788-XII особам, які були зайняті на
роботах за списком № 1, покриваються
підприємствами та організаціями.
Обов'язок підприємств та організацій з
відшкодування понесених ПФУ після 1
січня 2004 року витрат на виплату і
доставку зазначених пенсій не
пов'язаний із датою призначення такої
пенсії чи часом набуття необхідного
для цього пільгового стажу.

Винятком із цього правила є лише
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій особам, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України,
призначених з урахуванням вимог статті
14 Закону № 1788-XII.

За наведених правових норм позивачем
правомірно включено в розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, в тому
числі, пенсіонерів, пенсії яким
призначено до 01.01.2004 року.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
11.02.2014 року у справі №21-471а13.

Відповідно до частини першої статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

З огляду на вищенаведене та вказані
правові норми позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача доплат за
попередні періоди, а саме: з дати
призначення пільгової пенсії до дати
формування розрахунку по пенсіонерах
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в загальному
розмірі 41945,00 грн, а також не
підтверджений позивачем розмір сплати
за попередні періоди, станом на 01.11.2013
року в сумі 351,00 грн., є
необґрунтованими, не підтверджуються
нормами матеріального права та
належними доказами.

Правомірність стягнення з відповідача
решти суми заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
по списку №1 та списку № 2 за період з
01.10.2013 року по 31.12.2013 року в розмірі 121506,68
грн., підтверджується належними
доказами та не спростовується доводами
відповідача.

З огляду на вищевказане позовна заява
підлягає частковому задоволенню.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю "Полімер"
(ідентифікаційний код 02970174) на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську (ідентифікаційний
код 20550895) заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
по списку №1 та списку № 2 за період з
01.10.2013 року по 31.12.2013 року у розмірі 121506
(Сто двадцять одна тисяча п'ятсот шість)
гривень 68 коп.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя: /підпис/
Тимощук О.Л.

Постанова складена в повному обсязі
31.03.2014 року.