Справа № 761/33213/13-а
Суддя: Осаулов А. А.
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/30/2014
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 березня 2014 року
Шевченківський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого судді Осаулова
А.А.

при секретарі
Харланова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м.
Києва про визнання дій протиправними
та зобов'язання призначити пенсії за
віком, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м.
Києва надійшла позовна заява
представника ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м.Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання призначити пенсію за
віком.

Позовні вимоги представник позивача
обґрунтовує тим, що станом на 2013 рік
позивачка постійно проживає в США, але
до цього постійно проживала на Україні
та має право на отримання пенсії за
віком. 02.09.2013 року позивачка особисто
подала заяву і всі необхідні документи
до Пенсійного фонду для призначення
пенсії, але у призначенні пенсії за
віком позивачці було відмовлено з
підстав не надання документів про
проживання її в Україні. В той же час, не
призначення і не виплата їй пенсії є
порушення вимог Конституції України,
закону України «Про пенсійне
забезпечення», вимог Конвенції про
захист прав і свобод громадянина,
рішення Конституційного суду України
від 07.10.2009 року, згідно яких проживання
за кордоном не є перешкодою для виплати
пенсії в Україні. Просив зобов»язати
відповідача призначити пенсію за віком
з 02.09.2013 року.

В судовому засіданні представник
позивача подану заяву підтримав та
просив її задовольнити з викладених у
ній підстав. При цьому, він зазначив, що
позивачка отримала паспорт громадянки
України для виїзду за кордон, але
станом на той час мала право на
отримання пенсії за віком. Всі
передбачені законодавством документи
і оригіналах і нотаріально завірених
копіях до відповідача було подано. В
порушення вимог законодавства
відповідач відмовив у призначенні
пенсії.

Представник управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
в м.Києві в судовому засіданні просив
суд в задоволенні позову відмовити
повністю, надавши суду письмові
заперечення проти позову. Представник
відповідача зазначив, що позивач
особисто не надала усіх передбачених
п.2 постанови Правління Пенсійного
фонду України від 07.12.2009 року №27-7 «Про
затвердження порядку Порядку подання і
оформлення документів для призначення
у перерахунку пенсії».

Суд, дослідивши подані сторонами
документи, повно і всебічно з»ясувавши
всі фактичні обставини справи, на яких
грунтуються позовні вимоги, об»єктивно
дослідивши всі докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, вважає, що
позов підлягає задоволенню в повному
обсязі з огляду на наступне.

За наслідками дослідження судом
пенсійної справи позивача і наявних
документів було встановлено, що
позивач ОСОБА_1 отримала паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, де зазначено, що вона є
громадянкою України, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно заяви від 10.07.2013 року позивачка
звернулась до відповідача із заявою
про призначення пенсії за віком, де
зазначила про адресу свого проживання
в США та на території АДРЕСА_1.

Між тим, листами від 16.08.2013 року №17146/06,
від 20.09.2013 року №18833/06 управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м.Києва
позивачу було відмовлено у призначенні
пенсії за віком, оскільки відсутні
відомості про місце проживання
позивача (реєстрацію) і тому, що вона не
являється громадянкою України. Також,
відповідачем зазначено, що подача
документів здійснюється особисто
заявником за наявності повного
переліку документів, передбаченого
постановою Правління Пенсійного фонду
України від 07.12.2009 року №27-7 «Про
затвердження порядку Порядку подання і
оформлення документів для призначення
у перерахунку пенсії».

Однак, за наслідками огляду в судовому
засіданні матеріалів пенсійної справи
позивача було встановлено, що ним було
подано усі документи для призначення
пенсії, перелік яких визначено
вказаним Порядком №27-7 від 07.12.2009 року.

Відповідно до вказаного переліку
документів, то ним не передбачено
обставин для відмови у призначенні
пенсії особами, що місця реєстрації
(проживання) в Україні і не мають
паспорту громадянина України.

Згідно вимог ст.44 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування» Заява про призначення
(перерахунок) пенсії та необхідні
документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним
органу чи уповноваженій особі в
порядку, визначеному правлінням
Пенсійного фонду за погодженням із
центральним органом виконавчої
влади, що забезпечує формування
державної політики у сферах трудових
відносин, соціального захисту
населення, особисто або через
представника, який діє на підставі
виданої йому довіреності, посвідченої
нотаріально. Органи Пенсійного фонду
мають право вимагати відповідні
документи від підприємств, організацій
і окремих осіб, видані ними для
оформлення пенсії, а також в
необхідних випадках перевіряти
обґрунтованість їх видачі та
достовірність поданих відомостей про
осіб, які підлягають
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню, умови їх
праці та інших відомостей,
передбачених законодавством для
визначення права на пенсію.

Згідно ст.26 вказаного Закону особи
мають право на призначення пенсії за
віком після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років. До досягнення віку,
встановленого абзацом першим цієї
статті, право на пенсію за віком мають
жінки 1961 року народження і старші після
досягнення ними - 55 років, які
народилися до 30 вересня 1956 року
включно.

Як встановлено судом Позивач
ІНФОРМАЦІЯ_1 та на час звернення до
відповідача із заявою про призначення
пенсії вже досягла 55-річного віку, а
тому має право на отримання пенсії за
віком з 02.09.2013 року, тобто в межах
позовних вимог.

Крім того, станом на час звернення
позивача із заявою про призначення
пенсії за віком на липень 2013 року були
скасовані вимоги чинного
законодавства про обмеження щодо
призначення пенсії і виплату пенсії
громадянам на час їх проживання,
перебування за кордоном у
відповідності до Рішення
Конституційного Суду України від 07
жовтня 2009 р. № 25-рп/2009.

Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» виплата пенсії
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Статтею 51 цього ж Закону визначено, що у
разі виїзду пенсіонера на постійне
місце проживання за кордон пенсія,
призначена в Україні, за заявою
пенсіонера може бути виплачена йому за
шість місяців наперед перед від'їздом,
рахуючи з місяця, що настає за місяцем
зняття з обліку за місцем постійного
проживання. Під час перебування за
кордоном пенсія виплачується в тому
разі, якщо це передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Однак, Рішенням Конституційного Суду
України від 07 жовтня 2009 р. № 25-рп/2009
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), положення п. 2 ч. 1
ст. 49, другого речення ст. 51 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

У своєму рішенні Конституційний Суд
України зазначив, що оспорюваними
нормами Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» конституційне право на
соціальний захист поставлене в
залежність від факту укладення
Україною з відповідною державою
міжнародного договору з питань
пенсійного забезпечення. Таким чином,
держава всупереч конституційним
гарантіям соціального захисту для всіх
осіб, що мають право на отримання
пенсії у старості, на законодавчому
рівні позбавила цього права
пенсіонерів у тих випадках, коли вони
обрали постійним місцем проживання
країну, з якою не укладено відповідного
договору.

За викладених обставин, проживаючи в
США, позивач, як громадянин України, має
такі ж самі конституційні права, як і
інші громадяни цієї держави, оскільки
Конституція України та пенсійне
законодавство України не допускають
обмеження права на соціальний захист,
зокрема, права на отримання пенсії за
ознакою місця проживання.

Відповідно до ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Статтею 24 Конституції України
встановлено, що громадяни мають рівні
конституційні права і свободи та є
рівними перед законом. Не може бути
привілеїв чи обмежень за ознаками раси,
кольору шкіри, політичних, релігійних
та інших переконань, статі, етнічного
та соціального походження, майнового
стану, місця проживання, за мовними або
іншими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Згідно вимог статті 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Однак,
відповідач по справі не надав
беззаперечних доказів в обґрунтування
правомірності своїх дій.

Частиною другою статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень суд перевіряє чи вчинені
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, визначений Конституцією та
Законами України.

Оскільки, встановлено, що позивач
ОСОБА_1 на час звернення до управління
Пенсійного фонду досягла віку,
встановленого Законом для призначення
пенсії за віком, подала всі передбачені
чинним законодавством документи для її
призначення та в силу чинного
законодавства на даний час має право на
її отримання, проживаючи за кордоном,
тому управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м.
Києва не правомірно відмовило позивачу
у здійсненні вищезазначених дій.

В зв'язку із чим, суд позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в межах
позовних вимог у відповідності до ч.2
ст.11 КАС України, а тому необхідно
зобов»язати відповідача призначити
пенсію за віком ОСОБА_1 з 02.09.2013 року.

В порядку ст. 94 КАС України підлягає
стягненню з Державного бюджету на
користь позивача сплачений ним судовий
збір в сумі - 35 грн., що підтверджується
відповідною квитанцією про його
оплату.

На підстав викладеного, керуючись
ст.ст. 9, 11, 14, 18, 158-163, 167, 181, 254, 256 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити - повністю.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м. Києва щодо
відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за
віком.

Зобов»язати управління Пенсійного
фонду України у Шевченківському районі
міста Києва призначити ОСОБА_1 пенсію
за віком, починаючи з 02 вересня 2013 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі -
35 грн. 00 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя: (