Справа № 2а/0545/6963/12
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 року м.
Київ К/9991/66685/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_2, яка діє в
інтересах ОСОБА_3, на ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду 27
вересня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сніжне Донецької області про
нарахування пенсії,

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до
суду в інтересах ОСОБА_3 з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сніжне Донецької області про
нарахування та виплату пенсії.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
рішенням Сніжнянського міського суду
Донецької області від 20.09.2007 ОСОБА_3
було визнано недієздатним; рішенням
від 07.11.2007 її було призначено опікуном
ОСОБА_3 З 01.01.1990 ОСОБА_3 знаходиться на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в м. Сніжне Донецької області
та отримує пенсію у зв'язку з втратою
годувальника. З 11.08.2003 виплата пенсії
була припинена. 19.03.2012 позивачка
звернулась до відповідача із заявою
про виплату ОСОБА_3 пенсії у зв'язку з
втратою годувальника за період з 11.08.2003
по дату її звернення до Управління
Пенсійного фонду України в м. Сніжне
Донецької області щодо призначення
ОСОБА_3 пенсії у зв'язку з втратою
годувальника. Відповідач відмовив в
нарахуванні та виплаті ОСОБА_3 пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, у
зв'язку з чим позивач, з урахуванням
заяви про збільшення позовних вимог,
просить поновити строк звернення до
суду з даним позовом, зобов'язати
відповідача здійснити нарахування та
виплату пенсії у зв'язку з втратою
годувальника за період з 01.09.2003 по
04.12.2004, нарахувати компенсацію втрат
частини доходів у вигляді своєчасно
невиплаченої пенсії за період з 04.12.2004
по дату подання заяви до Пенсійного
фонду.

Постановою Сніжнянського міського
суду Донецької області від 04 липня 2012
року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду 27 вересня 2012
року скасовано постанову суду першої
інстанції, позов залишено без
розгляду.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 з
посиланням на порушення апеляційним
судом норм процесуального права,
просить скасувати оскаржуване судове
рішення та ухвалити нове, яким позов
задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
процесуального права, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що з 01.01.1990 інваліду з
дитинства ОСОБА_3 призначена пенсія у
зв'язку з втратою годувальника,
померлого внаслідок нещасного випадку
на виробництві.

До 31.08.2003 за недієздатного ОСОБА_3
отримувала пенсію його опікун ОСОБА_4
Виплата пенсії була припинена у зв'язку
зі смертю опікуна 01.09.2003.

Рішенням Сніжнянського міського суду
від 7 листопада 2007 року ОСОБА_2
призначена опікуном над недієздатним
ОСОБА_3

За заявою ОСОБА_2 виплата пенсії ОСОБА_3
відновлена з 01.01.2008.

У березні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сніжне Донецької області із заявою
про виплату пенсії у зв'язку з втратою
годувальника з 11.08.2003.

Листом від 04.04.2012 Управління Пенсійного
фонду України в м. Сніжне Донецької
області повідомило позивача про те, що
у зв'язку з відновленням виплати пенсії
у зв'язку з втратою годувальника з
01.01.2008 Фондом нараховано та виплачено
суми пенсії за три минулі роки, а саме
за період з 05.12.2004 по 31.12.2007. Не виплачено
за період з 01.09.2003 по 04.12.2004 через
відсутність на це законних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову, виходив з
наявності підстав для поновлення
строку для звернення до суду з даними
позовними вимогами, а також
необґрунтованості позовних вимог,
оскільки виплата пенсії була припинена
на загальних підставах, а поновлена з
01.01.2008 із виплатою за три минулі роки, як
це передбачено Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та залишаючи позов без
розгляду, суд апеляційної інстанції
виходив з недоведеності з боку
позивача поважності причин пропуску
строку для звернення до суду.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується з
такими висновками суду апеляційної
інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною другою статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України в редакції, яка діяла до
набрання чинності Законом України від
07.07.2010 №2453-VI, для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлювався річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислювався з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Законом України від 07.07.2010 №2453-VI
частину другу статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
викладено в редакції, згідно з якою для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк.

Правовий припис «в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого законом» означає, що
позов має подаватися лише в тих межах
часу, які встановлені законом. Крім
того, можливість захисту прав та
інтересів залежить від дотримання
строків, встановле них на цей випадок
законом.

Дана норма закону означає, що за
загальним правилом перебіг строку на
звернення до адміністративного суду
починається від дня виникнення права
на адміністративний позов, тобто коли
особа дізналася або могла дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Слід зазначити, що
процесуальним строком є проміжок часу,
встановлений законом або судом, у який
суд та особи, що беруть участь у справі,
та інші учасники процесу вчиняють
певні процесуальні дії, передбачені
Кодексом адміністративного
судочинства України, в результаті
вчинення яких настають певні правові
наслідки.

Апеляційним судом встановлено, що
позивач про порушення прав ОСОБА_3
дізналась у січні 2008 року, з даним
позовом звернулась до суду у травні 2012
року.

Колегія суддів погоджується із
позицією апеляційного суду щодо
наявності підстав для застосування
наслідків пропуску строку звернення до
суду, встановлених статтею 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки позивачем не
дотримано строк звернення до суду із
врахуванням положень Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо його тривалості та порядку
обчислення в редакції закону, чинній на
момент порушення прав.

Доводи касаційної скарги висновків
апеляційного суду не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин
справи апеляційним судом дана вірно,
порушень норм процесуального права при
ухваленні оскаржуваного судового
рішення судом апеляційної інстанції не
допущено.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в
інтересах ОСОБА_3, відхилити, а ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду 27 вересня 2012
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
не може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: