Справа № 2а-15421/10/0570
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 року
м. Київ К-37550/10

Колегії суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Карася О.В. (головуючого), Голубєвої
Г.К., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Краматорську
Донецької області на постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26.10.2010 у
справі № 2а-15421/10/0570

за позовом Державної податкової
інспекції у м. Краматорську Донецької
області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Грандпроектбізнес",

до Приватного підприємства
"Славянин-Билдинг"

про стягнення вартості
виконання робіт по розробці проекту
каменедробильної установки за
договором підряду, -

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція
звернулася до суду з позовом, у якому
заявлено вимоги застосувати наслідки
до відповідачів, встановлених ст. 208
Господарського кодексу України, з
підстав, передбачених ст. 207 цього
Кодексу.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 08.09.2010 позов
задоволено: з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Грандпроектбізнес"
на користь Приватного підприємства
"Славянин-Билдинг" стягнуто вартість
виконаних робіт по розробці проекту
каменедробильної установки за
договором підряду від 06.04.2009 № 17 у
розмірі 489 600,00 грн., а отримана
Приватним підприємства
"Славянин-Билдинг" сума у розмірі 489 600,00
грн. - в дохід держави.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26.10.2010
судове рішення першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовлено з тих підстав, що наявність
умислу у відповідачів при здійсненні
господарського правочину ухилитися
від сплати податків або наявність мети,
завідомо суперечною інтересам держави
і суспільства, належними та
допустимими доказами не підтверджено.

У касаційній скарзі орган податкової
служби, посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить судове рішення апеляційної
інстанції скасувати та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, доводи касаційної скарги,
колегія суддів вважає, що касаційну
скаргу необхідно відхилити з наступних
підстав.

Судами першої і апеляційної інстанції
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що передумовою
звернення державного податкового
органу до суду з вказаним позовом була
виїзна перевірка ТОВ
"Грандпроектбізнес" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 13.02.2007 по
31.12.2009, результати якої викладені у акті
від 07.05.2010.

У ході вказаної перевірки працівники
державного податкового органу
встановили господарські
взаємовідносини між відповідачами на
підставі договору підряду від 06.04.2009 №
17. Держаний податковий орган вважає, що
дані господарські взаємовідносини є
такими, що вчинені з метою, суперечною
інтересам держави і суспільства,
направленою на ухилення сторонами від
сплати податків, оскільки у ТОВ
"Грандпроектбізнес" відсутні
матеріально - технічні та трудові
ресурси для здійснення відповідної
господарської діяльності, під час
перевірки не надано будь - які договори,
що свідчать про укладення правочинів з
іншими суб'єктами господарювання, а
також не надано до перевірки
кошторисно - проектна документація,
технічне завдання, вихідні дані, які
необхідно для складання проекту та
інші документи, які дають змогу
визначити вартість виконаних робіт.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, підтримуючи позицію
державного податкового органу про
відсутність матеріально - технічної
бази у ТОВ "Грандпроектбізнес" для
здійснення відповідної господарської
діяльності, зокрема, для виконання
зобов'язань за договором поставки
каменедробильної установки на користь
іншого контрагента, виходив з того, що
ТОВ "Грандпроектбізнес" не
обґрунтовано та не підтверджено
відповідними доказами підстави
звернення до ПП "Славянин-Билдинг" для
підготовки проектування
каменедробильної установки, в той час
як перший відповідач (ТОВ
"Грандпроектбізнес") безпосередньо має
такий вид діяльності як проектування
та монтаж систем керування
технологічними процесами.

При цьому судом першої інстанції було
встановлено, що також було
підтверджено апеляційною інстанцією,
що 05.03.2009 ТОВ "Контакт" надісланий ТОВ
"Грандпроектбізнес" лист з проханням
розглянути можливість підготовки
проектно-технічної документації з
подрібнення гірської породи, скласти
технічне завдання, зазначити очікувану
рентабельність та технічні
характеристики запланованої
установки, у зв'язка уз чим 06.03.2009 ТОВ
"Грандпроектбізнес" звернулося до ПП
"Славянин-Билдинг" щодо розгляду
можливості розробки
проектно-технічної документації
"Комплекс з подрібнення" гірської
породи, скласти креслення та вказати
строк та вартість робіт.

В подальшому між ТОВ
"Грандпроектбізнес" та ТОВ "Контакт"
було укладено договір на виготовлення
та поставку товару від 05.04.2009 № 05/04-09,
згідно з яким ТОВ "Грандпроектбізнес"
зобов'язалось виготовити та поставити
у власність ТОВ "Контакт"
каменедробильну установку у строк 360
днів з моменту підписання договору. При
цьому п. 8.11 договору строк дії
останнього визначено до 31.12.2011.

На виконання умов договору від 05.04.2009 №
05/04-09 ТОВ "Грандпроектбізнес" 06.04.2009 було
укладено договір підряду № 17 з ПП
"Славянин-Билдинг", предметом якого є
обов'язок проектанта (ПП
"Славянин-Билдинг") виконати за
завданням замовника (ТОВ
"Грандпроектбізнес"), а у замовника є
обов'язок прийняти та оплатити роботи
по розробці проекту каменедробильної
установки. Вартість робіт визначається
кошторисно-проектної документацією та
складає 489 600,00 грн., в тому числі податок
на додану вартість в сумі 81 600,00 грн.

19.06.2009 між ТОВ "Грандпроектбізнес" та
Державним регіональним геологічним
підприємством "Донецькгеологія"
складений акт приймання-передачі
виконаних робіт до гарантійного листа
від 19.06.2009 № 554 про те, що роботи по
визначенню дробимості та глинистої
складової 1-ї проби каменю згідно
замовлення № 229 виконані у повному
обсязі. Першим відповідачем також
наданий протокол лабораторних
досліджень № П 310-06-09, відповідно до
яких, за замовленням ТОВ
"Грандпроектбізнес" від 19.06.2009 № 229,
Центральною лабораторією Державного
регіонального геологічного
підприємства "Донецькгеологія" були
проведені лабораторні дослідження за
період з 19.06.2009 по 23.06.2009 проб замовника
щебінь фр. 20-40 мм, втрата маси 19,68 %, марка
Д-1000, вміст глиняних часток 0,50 %.

25.06.2009 ПП "Славянин-Билдинг" було
передано ТОВ "Грандпроектбізнес"
проектну документацію за договором
підряду від 06.04.2009 № 17, що
підтверджується складеним між
сторонами актом приймання - передачі
проектної документації, та виписано
податкову накладну № 03 на сума 489 600,00
грн.

Аналізуючи вказані обставини, суд
апеляційної інстанції вірно зазначив,
що предметом спору між сторонами є
договір підряду, який є виконаним, а не
договір поставки товару, строк дії
якого закінчується 31.12.2011.

Так, ст. 215 Господарського кодексу
України встановлює загальне правило
про те, що операція є недійсною у
зв'язку з недотриманням у момент її
здійснення стороною (сторонами)
загальних вимог, необхідних для
дійсності операції, передбачених ст. 203
цього кодексу.

Статтею 203 Господарського кодексу
України передбачено загальні вимоги,
дотримання яких є необхідним для
дійсності операції.

Тобто операція є недійсною, якщо вона
здійснена з порушенням вимог закону.

Згідно із ст. 651 Цивільного кодексу
України, в разі істотного порушення
положень договору другою стороною і в
інших випадках, встановлених договором
або законом, такий договір може бути
розірваний за рішенням суду.

Договір може бути розірваний і за
відсутності істотних порушень за
наявності підстав, при яких одна із
сторін має право вимагати розірвання
договору при порушеннях його другою
стороною.

Таким чином, права особи, в разі
несумлінного виконання або
невиконання умов договору, не
підлягають захисту шляхом визнання
його недійсним з використанням
правового механізму, встановленого
статтями 215, 216 Господарського кодексу
України. Такий захист можливий лише
шляхом задоволення позовних вимог про
розірвання або зміну такого договору,
якщо є підстави, передбачені ст. 651
Цивільного кодексу України, із
застосуванням правових наслідків
такого розірвання або зміни.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач не є належною стороною
договору, чиї права порушено внаслідок
несумлінного виконання договірних
зобов'язань іншою стороною договору
(договору поставки каменедробильної
установки).

Також, визнаючи угоду недійсною з
підстав, передбачених ст. 207
Господарського кодексу України, суди
мають встановити у діях контрагентів
наявність ознак вчинення дій, що
об'єктивно призводять до порушення
інтересів держави та суспільства,
порушення такими діями норм законів та
нормативних актів, які визначають
соціально-економічні основи держави і
суспільства, наявність суб'єктивного
наміру сторін (чи однієї сторони)
порушити вимоги закону. Зважаючи на що,
судами при визнанні угод недійсними
обов'язково має бути встановлена вина
сторін (або, принаймні, однієї з них) у
формі умислу при укладенні угоди.

Частиною 1 ст. 228 Цивільного кодексу
України передбачено, що правочин
вважається таким, що порушує публічний
порядок, якщо він був спрямований на
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина, знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, Автономної
Республіки Крим, територіальної
громади, незаконне заволодіння ним.

Зміст наведеної норми свідчить на
користь висновку, що законодавець
відокремив порушення публічного
порядку від інших підстав нікчемності
правочинів та передбачив наявність
умислу сторін (сторони) на незаконний
результат, а також суперечність його
публічно-правовим актам держави.

Зважаючи на те, що публічний порядок
держави порушується у разі
недотримання нормативних актів, у яких
він закріплений, а ухилення від сплати
податків, на факт якого позивач
посилається як на підставу позовних
вимог, є злочином, відповідальність за
який встановлена Кримінальним
кодексом України, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що за обставин, які склалися у
даній справі, визначенню правочину як
такого, що порушує публічний порядок,
повинен передувати вирок суду про
притягнення учасника (учасників)
такого правочину до кримінальної
відповідальності, який би набрав
законної сили. Всупереч вимогам ч. 2 ст.
71 Кодексу адміністративного
судочинства України позивачем таких
доказів надано не було.

Є безпідставними і доводи позивача
щодо відсутності у ТОВ
"Грандпроектбізнес" виробничих
потужностей та трудових ресурсів,
оскільки наявність або відсутність
матеріально - технічної бази у
господарюючого суб'єкта не є
передумовою для визначення
господарської компетенції останнього
та не має правового значення для
вирішення питання про наявність наміру
сторін на реальне настання правових
наслідків, обумовлених укладеними
угодами або порушення позивачем правил
оподаткування.

Статтею 42 Господарського кодексу
України визначено, що підприємництво -
це самостійна, ініціативна,
систематична, на власний ризик
господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Отже, виходячи із необхідності
встановлення більш раціональних
договірних відносин з метою отримання
прибутку, господарюючий суб'єкт
самостійно визначає структуру
договірних зв'язків підприємства, яка,
в свою чергу, залежить від
спеціалізації даного підприємства,
його структури, матеріально - технічної
бази, тощо.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні
позовних вимог щодо застосуванням
наслідків до сторін, встановлених ст. 208
Господарського кодексу України, з
підстав, передбачених ст. 207 цього
Кодексу, суд апеляційної інстанції
дійшов правильного висновку про те, що
позивачем не доведено належними
засобами доказування наявність у
відповідачів умислу на укладення
договору з метою ухилення від сплати
податків.

Керуючись ст. ст. 157, 160, 167, 210 - 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Краматорську Донецької
області відхилити.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26.10.2010 у
справі № 2а-15421/10/0570 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
крім як з підстав, у строк та в порядку,
визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
Г.К. Голубєва

А.О. Рибченко