Справа № 826/20455/13-а
Суддя: Соколова О.А.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 березня 2014 року справа №
826/20455/13-а

приміщення суду за адресою: м. Київ, вул.
Хрещатик, 10

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Соколової О.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом Корюківської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного

управління Міндоходів у Чернігівській
області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «СП Транс Люкс»

про надання дозволу на
погашення податкового боргу за рахунок
майна

платника податків, що перебуває у
податковій заставі, -

встановив:

До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернулася Корюківська
об'єднана Державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області з позовною
заявою до Товариства з обмеженою
відповідальністю «СП Транс Люкс» про
надання дозволу на погашення усієї
суми податкового боргу за рахунок
майна платника податків, що перебуває у
податковій заставі.

В обґрунтування позову посилається на
те, що відповідач станом на день
подання позову має податковий борг по
орендній платі за землю у сумі 138
185,94грн. Позивачем здійснено опис майна
TOB «СП Транс Люкс», на яке поширюється
право податкової застави та складено
відповідний акт. На виконання рішення
Окружного адміністративного суду м.
Києва Корюківська ОДПІ надсилала
платіжні вимоги до виконання банкам,
проте вказані вимоги були повернені
без виконання. Отже, зазначає
представник позивача, передбачені
законодавством заходи не призвели до
погашення податкового боргу. Виходячи
з вищевказаного та посилаючись на п.95.3
ст.95 Податкового кодексу України,
позивач просить надати дозвіл на
погашення усієї суми податкового боргу
за рахунок майна TOB «СП Транс Люкс», що
перебуває у податковій заставі.

Представники сторін у судове засідання
не з'явилися, про час і місце судового
розгляду повідомлялися належним чином.
Представник позивача надав до суду
клопотання про розгляд справи без його
участі та просив суд задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача заяв про
відкладення розгляду справи або про
розгляд справи за його відсутності
суду не надавав.

За таких обставин суд вважає за можливе
розглянути справу за їх відсутності на
підставі наявних у справі доказів.

Керуючись ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином
повідомленні про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи зазначене, суд вирішив
розглядати справу у порядку письмового
провадження.

Таким чином, суд керуючись ч.6 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України вирішує справу на підставі
наявних в ній доказів.

Відповідач - Товариство з обмеженою
відповідальністю «СП Транс Люкс» є
юридичною особою, зареєстроване
Печерською районною в місті Києві
державною адміністрацією 27.09.2005 року №
0002459, ідентифікаційний код
юридичної особи 33739556, про що свідчить
витяг з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців. (а.с.5-7)

Відповідно до ст.67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Згідно п.41.1 ст.41 Податкового кодексу
України, контролюючими органами є,
зокрема, органи державної податкової
служби - щодо податків, які
справляються до бюджетів та державних
цільових фондів, крім зазначених у
підпункті 41.1.2 цього пункту, а також
стосовно законодавства, контроль за
дотриманням якого покладається на
органи державної податкової служби.

Із матеріалів справи судом
встановлено, що за відповідачем
рахується податковий борг у загальній
сумі 138 185,94грн., який складається із
заборгованості по орендній платі за
землю у розмірі 72 410,48грн., по штрафним
санкціям у розмірі 55 805,86грн. і пені - 9
969,60грн., що підтверджено довідкою про
наявність податкового боргу по ТОВ «СП
Транс Люкс» та розрахунком
заборгованості станом на 12.12.2013 року.
(а.с.62-63)

Крім того, податкові зобов'язання по
орендній платі за землю нараховані
відповідачем самостійно у податкових
деклараціях з плати за землю (земельний
податок та/або орендна плата за
земельні ділянки державної або
комунальної власності) за 2011 та 2012 роки.
(а.с.8-47)

Заборгованість по штрафним санкціям
виникла у відповідача у зв'язку з
несплатою останнім сум на підставі
податкових повідомленнях-рішеннях
прийнятих позивачем 07.12.2011 року № 000451500
та 14.09.2012 року № про нарахування
штрафних санкцій за несвоєчасну сплату
узгоджених сум податкових зобов'язань,
у розмірах 43 130,09грн. і 12 675,77грн.
відповідно. (а.с.48-49)

Також, позивачем нарахована сума пені
на протязі 2011-2012 роках при сплаті
узгоджених сум, по яких минули строки
сплати, у розмірі 9 969,60грн., про що
свідчить зворотній бік облікової
картки платника податків - відповідача
по платежу орендна плата з юридичних
осіб. (а.с.61)

Відповідно до статті 67 Конституції
України, кожен повинен сплачувати
податки і збори у порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний, зокрема,
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

Згідно п.п.31.1 ст.31 кодексу, строком
сплати податку та збору визнається
період, що розпочинається з моменту
виникнення податкового обов'язку
платника податку із сплати конкретного
виду податку і завершується останнім
днем строку, протягом якого такий
податок чи збір повинен бути сплачений
у порядку, визначеному податковим
законодавством. Податок чи збір, що не
був сплачений у визначений строк,
вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно із п.54.1 ст.54 Податкового кодексу
України крім випадків, передбачених
податковим законодавством, платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового
кодексу України передбачено, що
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.58.1 ст.58 Податкового
кодексу України, у разі коли сума
грошового зобов'язання платника
податків, передбаченого податковим або
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

В п.57.3 ст.57 кодексу вказано, у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Підпунктом 14.1.175 п.14.1 ст.14 Кодексу
встановлено, що суми грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання вважаються податковим
боргом.

Пунктом 38.1 ст.38 Податкового кодексу
України встановлено, що виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк.

На підставі п.п.6.2.1 п.6.2 ст.6 Закону
України 21 грудня 2000 року № 2181-III «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (який
діяв на той час), у разі коли платник
податків не сплачує узгоджену суму
податкового зобов'язання в установлені
строки, податковий орган надсилає
такому платнику податків податкові
вимоги.

З метою погашення податкового боргу
відповідачу були відправлені перша
податкова вимога від 05.11.2010 року № 1/32 та
друга податкова вимога від 09.12.2010 року
№ 2/34, які були направлені відповідачу
рекомендованою поштою та отриманні
його представником, про що свідчать
відмітки на повідомленнях про вручення
поштового відправлення. (а.с.59-60)

Відповідно до п. 89.1 ст. 89 Податкового
кодексу України, право податкової
застави виникає у разі: несплати у
строки, встановлені цим Кодексом, суми
грошового зобов'язання, самостійно
визначеної платником податків у
податковій декларації, - з дня, що
настає за останнім днем зазначеного
строку; несплати у строки, встановлені
цим Кодексом, суми грошового
зобов'язання, самостійно визначеної
контролюючим органом, - з дня
виникнення податкового боргу.

З урахуванням положень цієї статті
право податкової застави поширюється
на будь-яке майно платника податків,
яке перебуває в його власності
(господарському віданні або
оперативному управлінні) у день
виникнення такого права і балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу платника податків,
крім випадків, передбачених пунктом 89.5
цієї статті, а також на інше майно, на
яке платник податків набуде прав
власності у майбутньому. (п.89.2 ст.89
Податкового кодексу України)

Керуючись п.п.89.3 ст.89 вказаного кодексу,
майно, на яке поширюється право
податкової застави, оформлюється актом
опису.

До акта опису включається ліквідне
майно, яке можливо використати як
джерело погашення податкового боргу.

Акт опису майна, на яке поширюється
право податкової застави, складається
податковим керуючим у порядку та за
формою, що затверджені центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
фінансової політики.

На виконання визначених норм
законодавства, податковим керуючим ДПІ
у Корюківському районі Чернігівської
області складено акт опису майна (щодо
заміни предмета податкової застави)
платника податків товариства з
обмеженою відповідальністю «СП Транс
Люкс» у податкову заставу № 1/24-019 від
21.06.2011 року на загальну суму 20 366,38грн.,
який підписаний податковим керуючим та
представником відповідача. (а.с.57-58)

Також, відповідно до п.89.8 ст.89
Податкового кодексу України, орган
державної податкової служби
зобов'язаний безоплатно зареєструвати
податкову заставу у відповідному
державному реєстрі.

Позивачем до матеріалів справи наданий
витяг про реєстрацію в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна
(реєстрація змін) щодо обтяження в
податкову заставу майна відповідача,
згідно з актом опису від 21.06.2011 року №
1/24-019, зареєстрованого 25.06.2011 року,
реєстраційний номер 10562427. (а.с.56)

Згідно п.95.1 ст.95 Податкового кодексу
України, орган державної податкової
служби здійснює за платника податків і
на користь держави заходи щодо
погашення податкового боргу такого
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, а в разі їх недостатності -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі.

Пунктом 95.2 ст.95 кодексу передбачено, що
стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Приписи п.95.3 ст.95 Податкового кодексу
України визначають, що стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Судом встановлено, що у зв'язку з
наявністю у відповідача податкового
боргу, Корюківською об'єднаною
Державною податковою інспекцією в
Чернігівській області ДПС на виконання
постанови Окружного адміністративного
суду міста Києва від 29.03.2013 року по
справі № 826/1959/13-а виставлялися на
розрахунковий рахунок відповідача
інкасові доручення (розпорядження) № 16,
№ 17, № 18 від 22.05.2013 року, які банком
виконані не були, у зв'язку з
відсутністю коштів на рахунку. (а.с.50-55)

Таким чином, заходи, прийняті
податковим органом щодо стягнення
податкового боргу, не призвели до їх
погашення, строки їх добровільної
сплати вийшли.

Відповідно до ст.50 Бюджетного кодексу
України податки, збори (обов'язкові
платежі) та інші доходи до державного
бюджету визнаються зарахованими в
доход державного бюджету з моменту
зарахування на єдиний казначейський
рахунок державного бюджету.

Керуючись абз.2 п.95.3 ст.95 Податкового
кодексу України, орган державної
податкової служби звертається до суду
щодо надання дозволу на погашення
усієї суми податкового боргу за
рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного
дозволу є підставою для прийняття
органом державної податкової служби
рішення про погашення усієї суми
податкового боргу. Рішення органу
державної податкової служби
підписується його керівником та
скріплюється гербовою печаткою органу
державної податкової служби. Перелік
відомостей, які зазначаються у такому
рішенні, встановлюється центральним
органом державної податкової служби.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
до висновку, що позовні вимоги
податкового органу підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59,
69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158,
162, 163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

постановив:

Позов Корюківської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області - задовольнити.

Надати Корюківській об'єднаній
Державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області дозвіл на
погашення усієї суми податкового боргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «СП Транс Люкс» за
рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі (згідно
акту опису № 1/24-019 від 21.06.2011 року).

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку за правилами, встановленими
ст. ст. 185-187 цього Кодексу.

Суддя
О.А. Соколова