Справа № К/9991/88734/11-С
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/88734/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Маріупольського міського центру
зайнятості на постанову Апеляційного
суду Донецької області від 27 липня 2010
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Маріупольського міського центру
зайнятості про стягнення допомоги по
безробіттю, -

встановила:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
Маріупольського міського центру
зайнятості про стягнення допомоги по
безробіттю у розмірі 3742,50 грн. та
моральної шкоди у розмірі 1700 грн.

Постановою Приморського районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
15 квітня 2010 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Постановою Апеляційного суду
Донецької області від 27 липня 2010 року
скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нове, яким
позовні вимоги задоволено повністю.

На зазначені рішення суду апеляційної
інстанції Маріупольський міський
центр зайнятості подав касаційну
скаргу, в якій посилаючись на
неправильне застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
ставить питання про скасування рішення
суду апеляційної інстанції та
залишення в силі рішення суду першої
інстанції.

Колегія суддів, перевіривши доводи
касаційної скарги та заперечення на
неї, рішення судів першої та
апеляційної інстанцій щодо
правильності застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, не
вбачає порушень судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
рішення, і тому вважає, що касаційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
рішення суду апеляційної інстанції -
без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 звільнена з
роботи на підставі пункту 1 статті 36
КЗпП за угодою сторін.

17 травня 2009 року у трудову книжку
позивача зроблено запис про початок
виплати допомоги по безробіттю. Однак,
допомога на випадок безробіття за
період з 17 лютого 2009 року по 02 серпня 2009
року позивачу була виплачена один раз 17
липня 2009 року у розмірі 736,67 грн.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» особам, звільненим
за угодою сторін, соціальні виплати з
нагоди безробіття починали
виплачуватися з 91-го дня після
присвоєння статусу безробітного.

Згідно частини 5 статті 31 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» тривалість
виплати допомоги по безробіттю,
матеріальної допомоги у період
професійної підготовки,
перепідготовки або підвищення
кваліфікації скорочується на строк 90
календарних днів у разі звільнення з
останнього місця роботи за власним
бажанням без поважних причин або за
угодою сторін.

Рішенням Конституційного Суду України
від 28 квітня 2009 року № 9-рп/2009 положення
частини 3 статті 23 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» визнані
неконституційними.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду апеляційної інстанції
про те, що з огляду на приписи пункту 1
статті 23 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» та пункту 2.4 Порядку
надання допомоги по безробіттю, у тому
числі одноразової її виплати для
організації безробітними
підприємницької діяльності, позовні
вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому
задоволенню з 28 квітня 2009 року з
урахуванням виплачених сум.

Також, суд апеляційної інстанції
дійшов вірного висновку щодо відмови в
задоволенні позовних вимог в частині
стягнення на користь ОСОБА_2 моральної
шкоди, оскільки позивач не надала суду
належних обґрунтувань та доказів
спричинення їй моральної шкоди
відповідачем, а лише вказала її розмір.

Отже, доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, що призвело або
могло б призвести до невірного
вирішення спору, а тому оскаржуване
судове рішення є законним та
обґрунтованим, і підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Маріупольського
міського центру зайнятості залишити
без задоволення, а постанову
Апеляційного суду Донецької області
від 27 липня 2010 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Маріупольського міського
центру зайнятості про стягнення
допомоги по безробіттю - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко