Справа № 2а-15257/09/0570
Суддя: Арабей Т. Г.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мозгова Н.А.
Суддя-доповідач - Арабей Т. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
справа №2а-15257/09/0570
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючої Арабей Т.Г.

суддів Геращенка І.В., Губської Л.В.,

при секретарі: Томах О.О.

за участю:

представників позивача Шубчинської
Л.М., Ломоносової Н.П., Морозової Г.В.,

представника відповідача Давиденко
Г.І., діючих за довіреностями,

прокурора Григор'євої Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Волноваському
районі Головного управління
Міндоходів у Донецької області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
р. у справі № 2а-15257/09/0570 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Донбас Плюс" до
Державної податкової інспекції у
Волноваському районі Головного
управління Міндоходів у Донецької
області, Управління Державної
казначейської служби України у
Волноваському районі Донецької
області про стягнення бюджетної
заборгованості з податку на додану
вартість за квітень 2008 року в сумі 1 040 522
грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Донбас Плюс"
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Волноваському районі Головного
управління Міндоходів у Донецької
області, Управління Державної
казначейської служби України у
Волноваському районі Донецької
області, за участю прокурора про
стягнення бюджетної заборгованості з
податку на додану вартість за квітень
2008 року в сумі 1 040 522 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
р. у справі № 2а-15257/09/0570
адміністративний позов задоволено,
внаслідок чого, стягнуто з Державного
бюджету України бюджетну
заборгованість з податку на додану
вартість за квітень 2008 року в сумі 1040522
грн. шляхом перерахування зазначеної
суми з бюджетного рахунку на
розрахунковий рахунок ТОВ "Донбас Плюс"
№1611 у філії ПАТ "ГУ ПІБ України в
Донецькій області" м. Донецька, МФО 334011.

Не погодившись з судовим рішенням,
Державна податкова інспекція у
Волноваському районі Головного
управління Міндоходів у Донецької
області подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 05.02.2014 у
справі №2а-15257/09/0570 та прийняти нову
постанову, якою відмовити у задоволені
позовних вимог ТОВ «Донбас плюс»,
посилаючись на порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а саме: п. 1.8, ст.1, пп.7.7.1, 7.7.3, 7.7.4 п. 7.7 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР, діяв на
момент виникнення спірного
правопорушення, ст.ст. 11, 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, що призвело до неправильного
вирішення спору.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримала доводи
апеляційної скарги та просила
скасувати рішення суду першої
інстанції.

Представники позивача в судовому
засіданні заперечували проти доводів
апеляційної скарги та просили рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Прокурор в судовому засіданні
заперечувала проти задоволення
позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, заслухавши пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
вважає за необхідне вимоги, викладені в
апеляційній скарзі, залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції залишити без змін, з
наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції
встановлено, що Товариство з обмеженою
відповідальністю "Донбас Плюс" є
юридичною особою та перебуває на
податковому обліку в ДПІ у
Волноваському районі Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області.

Позивачем до Державної податкової
інспекції у Волноваському районі
Донецької області були подані
декларації з податку на додану
вартість за лютий, березень, квітень 2008
року.

Згідно податкової декларації з податку
на додану вартість за лютий 2008року від
25.03.2008року сума ПДВ поточного звітного
періоду має позитивне значення та
складає 935864грн. (рядок 18.1), залишок
від'ємного значення попереднього
звітного (податкового) періоду, що
включається до складу податкового
кредиту поточного звітного періоду
992412грн. (рядок 23), залишок від'ємного
значення попереднього періоду за
відрахуванням суми податку, яка
підлягає сплаті до бюджету, складає
56548грн. (рядок 24) ( т.1а. с.244-248).

Так, підприємством по декларації з
податку на додану вартість за лютий
2008року було заявлено бюджетне
відшкодування з податку на додану
вартість у розмірі 56548грн.,
достовірність нарахування якого
підтверджена довідкою від 31.05.2008року за
№1268/23-20/31471849.

Згідно податкової декларації з податку
на додану вартість за березень 2008року
від 19.04.2008року сума ПДВ поточного
звітного періоду (з урахування
коригування) має від'ємне значення і
складає 3163614грн. (рядок 18.2), яка підлягає
включенню до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (рядок 22.2) (т.2 арк.с. 1-3).

Відповідно до податкової декларації з
податку на додану вартість за квітень
2008року від 19.05.2008року сума ПДВ
поточного звітного періоду має
від'ємне значення і складає 1400993грн.
(рядок 18.2), яка підлягає включенню до
складу податкового кредиту наступного
податкового періоду (рядок 22.2), залишок
від'ємного значення попереднього
звітного (податкового) періоду, що
включається до складу податкового
кредиту поточного звітного періоду
3163614грн. (рядок 23), сума, що підлягає
бюджетному відшкодуванню на рахунок в
установі банку 3163614грн. (рядок 25.1) (т.2
арк.с.4-8).

Відповідачем проведено виїзну
позапланову перевірку позивача з
питань достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування ПДВ на
розрахунковий рахунок за квітень 2008 р.
за наслідками якої складено акт від 15
липня 2008 р. № 1564/23-20/31471849. ( т.2арк. справи
24-39).

Перевіркою правильності визначення
податку на додану вартість, що підлягає
бюджетному відшкодуванню по
розрахунку суми бюджетного
відшкодування за квітень 2008 року у сумі
3163614грн. встановлено, що платником
податку до складу частини залишку
відємного значення, фактично
сплаченого у попередніх податкових
періодах, віднесено суму податку на
додану вартість, сплачену у березня 2008
року у розмірі 2132092 грн. та сплачену у
лютому 2008 року у розмірі 1040522 грн.

Як встановлено судом першої інстанції,
протягом 2008року на розрахунковий
рахунок ТОВ "Донбас Плюс" надходило
бюджетне відшкодування податку на
додану вартість на суму 2123092,00грн. на
підставі заяви про повернення суми
бюджетного відшкодування від
19.05.2008року до декларації за квітень
2008року, тобто спірною сумою в даній
справі є 1040522 грн., яка залишилась не
відшкодованою.

На дату підписання акту перевірки
розбіжностей за результатами
співставлення з контрагентами не
встановлено, платником податку було
надано копії документів, що
підтверджують показники його
звітності (т.2 а.с.31).

У ході перевірки встановлені порушення
підпунктів 7.7.1, 7.7.2 пункту 7.7 статті 7
Закону України "Про податок на додану
вартість", підпункту 5.12.2. наказу
Державної податкової адміністрації
України від 30 травня 1997 р. № 166 "Про
затвердження форми податкової
декларації та Порядку її заповнення і
подання" (зі змінами та доповненнями), а
саме: суб'єктом господарювання
завищено частину залишку від'ємного
значення, фактично сплаченого
отримувачем товарів (послуг) у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг)
на суму податку, визначеного із сум ПДВ,
у тому числі за лютий 2008 р., які не були
включені до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду
(березень 2008 р.) у розмірі 1040522 грн., отже,
завищено суму, що підлягає бюджетному
відшкодуванню за квітень 2008 р. на 1040522
грн.

За наслідками акту перевірки
відповідачем було прийняте спірне
податкове повідомлення рішення від 23
липня 2008 р. № /0 про зменшення
позивачу бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість в сумі 1040522
грн., заявлене у податковій декларації
з податку на додану вартість за квітень
2008 р. (арк. справи 4).

Однак,постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 23 вересня
2008 року, яка залишена без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 січня 2009
року, визнано недійсним податкове
повідомлення - рішення від 23.07.2008року за
№/0.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 25 жовтня 2010 року касаційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Волноваському районі Донецької
області по справі №2а-15812/08/0570 залишено
без задоволення, постанови суду першої
та другої інстанції залишені без змін.

Задовольняючи позовні вимоги. суд
першої інстанції правильно виходив з
того, що відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Так, станом на момент виникнення
спірних правовідносин, порядок
обчислення і сплати податку на додану
вартість був визначений Законом
України "Про податок на додану
вартість" від 03.04.1997року за №168/97-ВР.

Відповідно до пункту 1.8 статті 1 Закону
України "Про податок на додану
вартість" від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР (зі
змінами та доповненнями) (надалі - Закон
№ 168/97) бюджетне відшкодування - це сума,
що підлягає поверненню платнику
податку з бюджету у зв'язку з

надмірною сплатою податку у випадках,
визначених цим Законом.

Відповідно до підпункту 7.7.1 пункту 7.7
статті 7 Закону № 168/97 сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою податко
вого кредиту такого звітного
податкового періоду. При позитивному
значенні суми, розрахова ної згідно з
підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до бю
джету у строки, встановлені законом для
відповідного податкового періоду. При
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту,
така сума враховується у зменшення
суми податкового боргу з цього податку,
що виник за попередні податкові
періоди (у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до закону), а
при його відсут ності - зараховується
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду.

Відповідно до пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" якщо у наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту,
має від'ємне значення, то бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів (послуг) у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг).
Отже дана норма обмежує розраховану за
правилами підпункту 7.7.1 пункту 7.7
статті 7 Закону № 168/97 суму бюджетного
відшкодування звітного періоду
виключно сумою податку на додану
вартість фактично сплаченою платником
податку в ціні придбаних товарно -
матеріальних цінностей (робіт, послуг)
у попередніх податкових періодах.
Разом із тим, Закон не мі стить вимоги
про включення таких фактично сплачених
у попередніх податкових періодах сум
податку на додану вартість до складу
податкового кредиту відповідного
періоду.

Враховуючи, що податкове повідомлення -
рішення від 23.07.2008 року №/0, яким
зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість на 1040522,00 грн. по декларації за
квітень 2008 року, в судовому порядку
визнано недійсним, що є преюдиційною
обставиною і не потребує доказування,
суд першої інстанції прийшов до
правомірного висновку, що бюджетному
відшкодуванню підлягає сума коштів в
розмірі 1040522,00 грн.

Апелянтом розрахунок зазначеної суми
не спростовується, оскільки, на погляд
апелянта,спірним питанням в справі є
правомірність її віднесення до суми
від'ємного значення, фактично
сплаченого отримувачем товарів у
попередніх періодах постачальникам
таких товарів на суму податку,що брала
участь у розрахунку бюджетного
відшкодування у лютому 2008 року.

Суд апеляційної інстанції також
зазначає, що суд першої інстанції
правильно встановив, що податковий
орган не вжив передбачених законом
заходів щодо надання висновку органу
держказначейства та повернення
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Донбас Плюс"
бюджетного відшкодування по
декларації за квітень 2008 року на
загальну суму 1040522,00 грн., тому є
правомірними висновки суду першої
інстанції щодо стягнення з Державного
бюджету відшкодування податку на
додану вартість згідно декларації за
квітень 2008 року в сумі 1040522,00 грн. шляхом
перерахування зазначеної суми з
бюджетного рахунку на рахунок позивача
- ТОВ "Донбас - Плюс".

Приймаючи викладене до уваги суд
апеляційної інстанції вважає, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи та
ухвалено постанову з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують рішення суду.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 184, 195, 196, п.1 ч. 1ст. 198, 200, п. 1 ч. 1
ст. 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Волноваському
районі Головного управління
Міндоходів у Донецької області -
залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
р. у справі № 2а-15257/09/0570 - залишити без
змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали
постановлені у нарадчій кімнаті та
проголошені у судовому засіданні 26
березня 2014 р. Ухвала в повному обсязі
складена 31 березня 2014 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно
до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Судді
Т.Г.Арабей

І.В.Геращенко

Л.В.Губська