Справа № К-34272/10-С
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/26972/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Інформаційно-довідкового
департаменту Державної податкової
служби до Подільської міжрайонної
виконавчої дирекції Київського
міського відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про скасування припису,
касаційне провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою
Інформаційно-довідкового департаменту
Державної податкової служби на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 15 вересня 2009 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 07 квітня 2011
року, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2009 року
Інформаційно-довідковий департамент
Державної податкової служби звернувся
до суду з позовом до Подільської
міжрайонної виконавчої дирекції
Київського міського відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності про скасування
припису №8 про усунення виявлених
порушень законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням, від
20 липня 2009 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 вересня 2009 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 07 квітня 2011
року, позивачу відмовлено у
задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, Інформаційно-довідковий
департамент Державної податкової
служби звернувся з касаційною скаргою,
в якій просить рішення судів першої та
апеляційної інстанцій скасувати та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на виконання плану
роботи контрольно-ревізійного відділу
на ІІ півріччя 2009 року, та згідно з
наказами Подільської міжрайонної
виконавчої дирекції Київського
міського відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності від 14 липня 2009 року
№1000-Р та від 17 липня 2009 року №1027-Р,
відповідач у період з 15 по 17 липня 2009
року провів документальну ревізію
Інформаційно-довідкового департаменту
державної податкової служби, за
результатами якої складено Акт № 1013
від 17 липня 2009 року.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем вимог статті 53 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням» та п. п. 4, 9
Порядку «Про обчислення середньої
заробітної плати (доходу) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26 вересня 2001
року, № 1266.

Вказані порушення призвели до
неправомірних витрат коштів Фонду у
розмірі 12563,61 грн.

За результатами ревізії відповідач
видав оскаржуваний припис № 8 від
20 липня 2008 року про усунення виявлених
порушень законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими похованням.

Вказаним приписом позивача зобов'язано
усунути виявлені порушення протягом 30
діб з дня отримання припису та
відобразити у звіті про нараховані
страхові внески, перерахування та
витрати, пов'язані із
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності (Ф
4-ФСС з ТВП) платежі в таких розмірах: - р.
4 «Нараховано за актами внесків»- 0,00
грн.; - р. 7 «Не прийнято до зарахування
витрат» - 12563, 61 грн.

Позивач отримав припис 22 липня 2009 року,
що вбачається з відмітки на
супровідному листі відповідача від 20
липня 2009 року № 623.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням» фонд
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності є органом, який
здійснює керівництво та управління
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, провадить збір і
акумуляцію страхових внесків та інших
коштів, призначених для фінансування
матеріального забезпечення та
соціальних послуг, види яких
передбачені статтею 34 цього Закону, та
забезпечує їх надання, а також здійснює
контроль за використанням цих коштів.
Фонд належить до цільових
позабюджетних страхових фондів.

Згідно частини 3 статті 10 вказаного
Закону виконавча дирекція Фонду є
виконавчим органом правління Фонду,
який забезпечує виконання рішень
правління.

Відповідно до пункту 3.4 розділу 3
Положення «Про виконавчу дирекцію
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності»,
затвердженого постановою Фонду № 10 від
05 червня 2001 року виконавча дирекція
Фонду, зокрема, здійснює контроль за
правильним нарахуванням, своєчасною
сплатою страхових внесків та цільовим
використанням коштів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням. Удосконалює методи
фінансового планування та звітності по
коштах Фонду.

Відповідно до пункту 4.1 розділу 4
Положення «Про виконавчу дирекцію
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності»,
затвердженого постановою Фонду № 10 від
05 червня 2001 року виконавча дирекція
Фонду крім іншого має право вимагати
від страхувальників усунення порушень
законодавства щодо сплати і
використання коштів Фонду.

Згідно статті 53 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» у
редакції станом на 09 липня 2007 року при
обчисленні середньої заробітної плати
(доходу) для забезпечення допомогою по
тимчасовій непрацездатності, по
вагітності та пологах враховуються всі
види заробітної плати (доходу) в межах
граничної суми місячної заробітної
плати (доходу), на яку нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням,
відповідно до статті 21 цього Закону.
Порядок обчислення середньої
заробітної плати для надання допомоги
по тимчасовій непрацездатності, по
вагітності та пологах визначається
Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 15 пункту 25 розділу II Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» № 107-VI в
частину 1 статті 53 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
було внесено зміни, а саме частину
першу статті 53 після слів "місячної
заробітної плати (доходу)" доповнено
словами "за відпрацьований час".

За конституційними поданнями
Верховного Суду України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) окремих положень
статті 65 розділу I, пунктів 61, 62, 63, 66
розділу II, пункту 3 розділу III Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року N 107-VI і 101 народного
депутата України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положень статті 67 розділу I, пунктів 1 - 4,
6 - 22, 24 - 100 розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», 22 травня
2008 року Конституційним Судом України
прийнято рішення № 10-рп/2008.

Відповідно до вищевказаного рішення
крім іншого, Конституційний Суд
України визнав такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), положення статті 67
розділу I, пунктів 2 - 4, 6 - 8, 10 - 18,
підпункту 7 пункту 19, пунктів 20 - 22, 24 - 34,
підпунктів 1 - 6, 8 - 12 пункту 35, пунктів 36 -
100 розділу II «Внесення змін до деяких
законодавчих актів України» та пункту
3 розділу III «Прикінцеві положення»
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України».

Таким чином, з 22 травня 2008 року зміни,
внесені до частини 1 статті 53 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням» підпунктом 15
пункту 25 розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», втратили
чинність, а стаття 53 почала діяти в
попередній редакції.

Частина 2 статті 53 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» не
була предметом конституційного
провадження, неконституційною не
визнавалася, почала діяти з моменту
набрання Законом чинності та продовжує
діяти.

Відповідно до частини першої статті 117
Конституції України Кабінет Міністрів
України в межах своєї компетенції
видає постанови і розпорядження, які є
обов'язковими до виконання.

На виконання вимог статті 23 Закону
Кабінет Міністрів України прийняв
Постанову № 1266 від 26 вересня 2001року,
якою затверджено Порядок обчислення
середньої заробітної плати (доходу) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням" та який був
застосований відповідачем під час
проведення ревізії, використання
позивачем коштів ФСС з ТВП.

Згідно пункту 4 Порядку місяці
розрахункового періоду (з першого до
першого числа), в яких застрахована
особа не працювала з поважних причин
(тимчасова непрацездатність, відпустка
у зв'язку з вагітністю та пологами,
відпустка по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та
шестирічного віку за медичним
висновком), виключаються з
розрахункового періоду.

Відповідно до абзацу 2 пункту 9 Порядку
у разі коли застрахована особа частину
місяця в розрахунковому періоді не
працювала з поважних причин (тимчасова
непрацездатність, відпустка у зв'язку з
вагітністю та пологами, відпустка по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку та шестирічного віку
за медичним висновком), для обчислення
середньої заробітної плати
заохочувальні та компенсаційні
виплати, що мають разовий характер, та
виплати, що не передбачені актами
законодавства або що провадяться понад
встановлені зазначеними актами норми,
в такому місяці враховуються
пропорційно відпрацьованому часу.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, про
правомірність застосування
відповідачем під час проведення
ревізії положень «Порядку обчислення
середньої заробітної плати (доходу) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням»,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 1266 від 26 вересня
2001 року.

Окрім того, суди попередніх інстанцій
правильно врахував те, що відповідно
звіту про нараховані страхові внески,
перерахування та витрати, пов'язані із
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності (Ф
4-ФСС з ТВП), поданого позивачем до
відповідача 20 серпня 2009 року в
рядку 7 розділу ІІІ «Розрахунок по
коштах загальнообов'язкового
державного соціального страхування»,
позивачем зазначено суму неприйнятих
до зарахування витрат у розмірі 12563,61
грн.

Відповідно до довідки № 8 від 20 серпня
2009 року позивач на виконання припису №
8 від 20 липня 2009 року порушення
встановлені в акті ревізії № 1013 від 17
липня 2009 року усунув, шляхом
відображення неправомірних витрат у
сумі 12 563,61 грн. в регістрах
бухгалтерського обліку по субрахунку
652 "Розрахунки з Фондом соціального
страхування" в серпні місяці 2009 року з
послідуючим відображенням їх у звіті
про нараховані страхові внески,
перерахування та витрати, пов'язані із
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності
(Ф4-ФСС з ТВП) р. 7 «Не прийнято до
зарахування витрат».

З урахуванням наведеного, колегія
суддів погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що позивач
визнав вимоги відповідача, викладені у
припису № 8 від 20 липня 2009 року щодо
усунення порушень виявлених, під час
здійснення ревізії та відображених в
акті ревізії № 1013 від 17 липня 2009 року та
самостійно їх усунув.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, оскільки
судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу
Інформаційно-довідкового департаменту
Державної податкової служби залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 вересня 2009 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 07 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: