Справа № 639/2017/14-а
Суддя: Іванова І. В.
Дата ухвалення: 2014-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/2017/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

31 березня 2014 року Жовтневий
районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді
Іванової І.В.,

за участю секретаря -
Тущенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові адміністративну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
інспектора УДПС 2-го взводу РДПС ДАІ ХГУ
ГУМВС України в Харківській області
прапорщика міліції Андрусенко Олега
Петровича про визнання противоправною
та скасування постанови про
притягнення до адміністративної
відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого
районного суду м. Харкова, як
адміністративного суду, з
адміністративним позовом до
інспектора УДПС 2-го взводу РДПС ДАІ ХГУ
ГУМВС України в Харківській області
прапорщика міліції Андрусенко Олега
Петровича про визнання неправомірним
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 122 КУпАП та скасування винесеної
відповідачем відповідної постанови АА2
№ 148892 від 13.02.2014 року про накладення на
позивача адміністративного стягнення
у вигляді штрафу в розмірі 260,00 грн. В
обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1
послався на те, що відповідач,
являючись посадовою особою органу
державної влади - ДАІ УМВС України в м.
Харкові, якій чинним законодавством
України надане право вирішення питань
щодо притягнення громадян до
адміністративної відповідальності за
адміністративні правопорушення на
транспорті, в зазначений день без
достатніх на те законних підстав склав
відносно позивача протокол про
адміністративне правопорушення та
виніс вищезазначену постанову про
накладення на нього стягнення у
вигляді штрафу.

Однак він , керуючи в цей день
транспортним засобом, діяв у повній
відповідності до вимог Правил
дорожнього руху України (далі - ПДР
України), відповідач же формально
віднісся до оцінки його дій, залишивши
при цьому поза увагою пояснення
позивача, у зв`язку з чим допустив
помилку при притягненні останнього до
адміністративної відповідальності.

У судове засідання позивач не з'явився,
надав суду заяву з проханням
розглядати справу без його участі та
підтримав свої позовні вимоги
повністю.

Відповідач Андрусенко О.П. являючись
суб`єктом владних повноважень і будучи
належним чином повідомленим про дату,
час і місце судового розгляду, в судове
засідання не з`явився і про причини
своєї неявки суд не сповістив, а тому
справа у відповідності до ч.4 ст.128 КАС
України була розглянута за його
відсутності.

Суд, дослідивши долучені до матеріалів
справи письмові докази, приходить до
висновку про обґрунтованість позову і
необхідність його задоволення,
виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з постанови про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 148892, винесеною 13 лютого 2014 року
прапорщиком міліції ІДПС взводу №2
РДПС Андрусенко О.П. відносно водія
ОСОБА_1 автомобіля марки “DAEWOO Lanos”
державний номер НОМЕР_1, останній в
зазначений день, о 11-40 годин, керуючи
зазначеним вище автомобілем по вул.
Совнаркомівській,4 в м. Харкові,
допустив зупинку і стоянку в зоні дії
знаку «Зупинку заборонено», чим
порушив вимоги п.8.4."в" ПДР України та
скоїв адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. На ОСОБА_1
було накладено адміністративне
стягнення за вищезазначене
адміністративне правопорушення у
вигляді штрафу в розмірі 260,00 грн. (а.с. 6).

Так, як зазначив позивач у
адміністративному позові, вказані в
постанові факти не відповідають
дійсності, у зв'язку з тим, що правил
дорожнього руху він не порушав. Позивач
зазначив, що 13.02.2014 року о 11 годин 40
хвилин він дійсно рухався на належному
йому автомобілі “DAEWOO Lanos” державний
номер НОМЕР_1 у м. Харкові. На
дозволяючий сигнал світлофору він
здійснив поворот праворуч з вул.
Чернишевського на вул. Совнаркомівську
у м. Харкові. По причині технічної
необхідності він біля будинку №4 був
вимушений зупинити свій автомобіль та
вийти з нього, для того, щоб впевнитися
у безпеці руху, так як на перехресті
велись ремонтні роботи, які створювали
перешкоди та аварійність на дорозі.
Після того, як він вийшов з автомобіля,
до нього підійшов працівник ДАІ і
повідомив йому про те, що він нікуди
далі не поїде та почав вимагати у нього
посвідчення водія, технічний паспорт
на автомобіль, поліс про обов'язкове
страхування. На вимогу представника
ДАІ, ОСОБА_1 поцікавився чому він
зобов'язаний надати зазначені
документи. Інспектор пояснив, що ОСОБА_1
начебто зупинив свій автомобіль у
місті, де зупинка та стоянка
транспортних засобів заборонена дією
дорожнього знаку «Зупинка та стоянка
заборонена», тому на нього буде
складений адміністративний протокол
про адміністративне правопорушення.
ОСОБА_1 пояснив інспектору ДАІ, що він
був вимушений зупинитися, так як при
повороті на вул. Совнаркомівську почув
різкий удар та відчуття того, що під
передню частину його автомобіля щось
потрапило, йому здалося, що він
відірвав бампер свого автомобіля. При
повороті він стежив за безпекою
маневру, тому дорожній знак, який
знаходився на розтяжці дуже високо та
частково був закритий гілками дерев,
він не побачив. Так як впродовж всієї
вулиці було припарковано автомобілі,
він зупинився, увімкнув аварійний
сигнал та вийшов з автомобіля для того,
щоб перевірити наявність стороннього
предмету під бампером. Коли він вийшов,
то побачив що бампер не пошкоджений, а
під колесо попав великий шматок криги,
який він вибив ногою та збирався їхати
далі, але до нього підійшов працівник
ДАІ. Пояснення ОСОБА_1 інспектор ДАІ
слухати відмовився та почав вимагати
документи для складання протоколу.
ОСОБА_1 пред'явив йому документи
безперешкодно та повідомив, що
відмовляється від підпису у протоколі,
так як він не згоден з діями працівника
ДАІ.

Позивач вважає, що вказане свідчить про
те, що інспектор ДАІ розглянув справу
за відсутністю повного та правильного
дослідування обставин
адміністративного правопорушення,
законних мотивів та підстав
притягнення до адміністративної
відповідальності, упереджено, за
відсутністю доказів його вини,
оскільки не взяв до уваги його
пояснення, не дослідив обставини
справи в сукупності. Постанова в справі
про адміністративне правопорушення
винесена посадовою особою ДАІ
незаконно, з грубим порушенням норм
законодавства, відомчих актів МВС
України та норм КУпАП, необґрунтовано,
за неіснуюче правопорушення, якого він
не скоїв, з порушенням його законних
прав, що призвело до незаконного
притягнення його до адміністративної
відповідальності та накладення
адміністративного стягнення.
Зазначена обставина, на думку позивача,
свідчить про формальний підхід
прапорщика міліції Андрусенко О.П. до
оцінки усіх обставин правопорушення.

Як встановлено судовим розглядом,
єдиним доказом скоєння позивачем по
даній справі вищезазначеного
адміністративного правопорушення є
протокол та постанова, складені
інспектором, однак свідки чи поняті при
цьому відсутні. ОСОБА_1 факт порушення
ним Правил Дорожнього руху не визнає.
Інших доказів порушення ним Правил
дорожнього руху суду не надано.

При таких обставинах суд розцінює це,
як неналежний доказ відповідного
порушення водієм ОСОБА_1 конкретних
правил безпеки дорожнього руху, а тому
вважає його винність в скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП,
недоведеною, що свідчить про
відсутність в його діях складу даного
правопорушення.

При цьому суд зважає на те, що зазначені
вище посилання позивача у виправдання
своїх дій не знайшли свого
спростування в судовому засіданні.

Згідно ж ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб`єкта владних
повноважень обов`язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Стаття 288 КУпАП передбачає, що
постанова іншого органу (посадової
особи) про накладення
адміністративного стягнення по справі
про адміністративне правопорушення
може бути оскаржена у вищестоящий
орган (вищестоящій посадовій особі) або
в районний, районний у місті, міський чи
міськрайонний суд у порядку,
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства України
з особливостями, встановленими цим
кодексом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 КАС України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні усі
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Згідно статті 162 того ж Кодексу при
вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю або
частково.

У разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову
зокрема про визнання протиправними
рішення суб`єкта владних повноважень
чи окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання недійсним рішення чи окремих
його положень.

Враховуючи вищевикладені обставини і
висновки суду про відсутність в діях
ОСОБА_1 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122
КУпАП, суд вважає необхідним повністю
задовольнити позовні вимоги позивача
по справі.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст. 2, 4, 6, 7, 8, 17, 18, 19, 69, 70,
71,128,158,159,160,161,162, 163 КАС України, ст.ст.
1,2,9,23,122, 288 КУпАП України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити .

Визнати протиправними дії інспектора
УДПС 2-го взводу РДПС ДАІ ХГУ ГУМВС
України в Харківській області
прапорщика міліції Андрусенко Олега
Петровича щодо притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КУпАП .

Скасувати постанову №148892 серія АА2 від
13 лютого 2014 року про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий
суддя І.В. Іванова