Справа № 2а-0370/447/12
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
Справа
№ 75555/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Онишкевича Т.В.,

суддів
Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 27
березня 2012 року у справі за її позовом
до Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Волинської
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання видати свідоцтво
платника єдиного податку,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2012 року фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП)
звернулася до суду з адміністративним
позовом, у якому просила визнати
протиправними дії Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Волинської області (далі - ДПІ) щодо
відмови у видачі їй свідоцтва платника
єдиного податку (далі - свідоцтво) та
зобов'язати ОДПІ видати позивачу
вказане свідоцтво.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 27 березня
2012 року у справі № 2а/0370/447/12 у
задоволенні позову було відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ФОП
просить скасувати вказане судове
рішення та прийняти нове про
задоволення позовних вимог. Вимоги за
апеляційною скаргою обґрунтовує тим,
що відмова у видачі їй свідоцтва з 01
січня 2012 року у зв'язку з
невідповідністю позивача вимогам пп. 4
п. 291.5 ст. 291 Податкового кодексу України
(далі - ПК) є протиправною.

Вважає що суд, зробивши посилання на
Закон України «Про державне
регулювання видобутку, виробництва і
використання дорогоцінних металів і
дорогоцінного каміння та контроль за
операціями з ними», проігнорував
викладені у цьому Законі положення та
безпідставно відмовив їй в задоволенні
позову.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання апеляційного суду не
з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
апеляційний суд приходить до
переконання, що скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з таких
міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову ФОП,
суд першої інстанції виходив із того,
що оскільки діяльність з видобутку,
виробництва, реалізації дорогоцінних
металів і дорогоцінного каміння
включає в себе також діяльність з
реалізації виробів з дорогоцінних
металів і дорогоцінного каміння, в тому
числі ювелірних виробів, то суб'єкти
здійснення такої не можуть бути
платниками єдиного податку, а тому
відповідач правомірно відмовив ФОП у
видачі такого.

Даючи правову оцінку оскаржуваному
судовому рішенню та доводам апелянта,
апеляційний суд виходить із таких
міркувань.

Відповідно до абзацу 4 пп. 291.5.1 ст. 291 ПК
не можуть бути платниками єдиного
податку суб'єкти господарювання
(юридичні особи та фізичні
особи-підприємці), які здійснюють:
видобуток, виробництво, реалізацію
дорогоцінних металів і дорогоцінного
каміння, у тому числі органогенного
утворення (крім виробництва,
постачання, продажу (реалізації)
ювелірних та побутових виробів з
дорогоцінних металів, дорогоцінного
каміння, дорогоцінного каміння
органогенного утворення та
напівдорогоцінного каміння).

Поняття «видобуток, виробництво,
реалізацію дорогоцінних металів і
дорогоцінного каміння» у ПК не
визначено.

Згідно із п. 5.3 ст. 5 ПК терміни, що
застосовуються у цьому Кодексі і не
визначаються ним, використовуються у
значенні, встановленому іншими
законами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про державне регулювання
видобутку, виробництва і використання
дорогоцінних металів і дорогоцінного
каміння та контроль за операціями з
ними» дорогоцінними металами є золото,
срібло, платина і метали платинової
групи (паладій, іридій, родій, осмій,
рутеній) у будь-якому вигляді та стані
(сировина, сплави, напівфабрикати,
промислові продукти, хімічні сполуки,
вироби, відходи, брухт тощо).

Поняття виробу з дорогоцінного металу
наведе в Інструкції про здійснення
державного експертно-пробірного
контролю за якістю дорогоцінних
металів, вставок дорогоцінного
каміння, виробів з них та матеріалів, що
містять дорогоцінні метали та вставки
дорогоцінного каміння, затвердженій
наказом Міністерства фінансів України
№ 244 від 20 жовтня 1999 року.

Згідно з п. 1.5 вказаної Інструкції
виробом з дорогоцінного металу є
будь-який ювелірний (побутовий) виріб,
виготовлений із сплавів дорогоцінних
металів - золота, срібла, платини,
паладію, який використовується як
прикраси або предмети побуту.

Відтак, на переконання апеляційного
суду, спеціальний Закон у галузі
контролю за операціями з цінними
металами відносить ювелірні вироби до
дорогоцінних металів, а торгівлю
ювелірними виробами - до торгівлі
дорогоцінними металами.

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції приходить до переконання, що
суд першої інстанції, вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм належну правову оцінку, а
відтак апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 207, 254
КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 27
березня 2012 року у справі № 2а/0370/447/12 -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук