Справа № 34/9842/13-а,2а/344/612/13
Суддя: Гудим Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 р.
Справа № 876/785/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Гудима Л.Я.,

суддів:
Довгополова О.М., Святецького
В.В.,

за участі секретаря судового
засідання: Шуптар Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 12
грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради, треті
особи - ОСОБА_2, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Івано-Франківській області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О
В И В:

В липні 2013 року позивач - ОСОБА_1
звернувся в суд до виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради із заявою про визнання
бездіяльності щодо контролю за
виконанням рішення №490 від 29.09.2009 року
«Про матеріали управління архітектури
та містобудування МВК», зокрема,
пунктів 7.7. та 8 в частині виготовлення
проектної документації ОСОБА_2 та
зобов'язання виконання даного рішення.

Свою заяву мотивував тим, що ОСОБА_2
розпочала реконструкцію будинку без
отримання дозвільної документації та
надалі проводить будівельні роботи
всупереч приписам інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю, а бездіяльність відповідача
призвела до завдання матеріальної
шкоди позивачу.

Постановою Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 12 грудня 2013 року в
задоволенні адміністративного позову
відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись із даним рішенням його
оскаржив позивач, який у своїй
апеляційній скарзі зазначає, що
постанова винесена в порушенням норм
матеріального та процесуального права,
неповним з'ясуванням судом обставин
справи, що мають значення для справи.

В обґрунтування своїх апеляційних
вимог посилається на те, що суд не
провів заміни належного відповідача за
згодою позивача, а належного залучено
як третю особу.

Суд, дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апелянта у їх
сукупності, приходить до переконання,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи
позивач являється власником земельної
ділянки, що розташована по АДРЕСА_1
загальною площею 0,0337 га.

Оскаржуваним рішенням виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради №490 від 29.09.2009 року ОСОБА_2
дозволено реконструкцію власної
квартири з добудовою допоміжних
приміщень, та реконструкцію горища під
житлові та допоміжні приміщення на
власній земельній ділянці по АДРЕСА_1.
Приступати до будівництва після
отримання в інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Івано-Франківській області дозволу на
виконання таких будівельних робіт.

Всупереч даного рішення ОСОБА_2
розпочала реконструкцію квартири без
належної дозвільної документації, та
провела добудову та реконструкцію з
порушенням земельного законодавства
самовільно захопивши 0,0006 га земельної
ділянки позивача. Актом перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства державним інспектором з
контролю за використанням і охороною
земель в Івано-Франківській області
встановлено, що ОСОБА_2 при спорудженні
самовільної добудови до квартири
АДРЕСА_1, по межі приватизованої
земельної ділянки порушено право
власності земельної ділянки згідно ст.
79 ЗКУ, у зв'язку з чим її притягнуто до
адміністративної відповідальності та
накладено штраф в розмірі 425 грн.

Для захисту свого права, позивач
звернувся до виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради із
заявою про застосування щодо ОСОБА_2
заходів адміністративного впливу, та
зобов'язати її усунути порушення
державних будівельних норм і правил та
земельного законодавства.

Отримавши відповідь на дане звернення
у якому вказано, що дане питання
розглядається інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Івано-Франківській області, позивач
вважає, що саме бездіяльність
виконавчого комітету завдала йому
значну шкоду.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що контроль за виконанням
будівельних робіт не належить до
компетенції виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради. З
таким висновком колегія суддів
погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ст..38 України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
у разі виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта, перебудова якого з
метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших
осіб, істотного порушення будівельних
норм є неможливою, посадова особа
органу державного
архітектурно-будівельного контролю
видає особі, яка здійснила (здійснює)
таке будівництво, припис про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил з
визначенням строку для добровільного
виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк
добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі, орган
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого об'єкта
та компенсацію витрат, пов'язаних з
таким знесенням.

Постановою Кабінету Міністрів №553 від
23.05.2011 року встановлено, що Державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється Держархбудінспекцією та
її територіальними органами.

Норми статті 3 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
визначають, що справи про
правопорушення, передбачені цим
Законом, розглядаються центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю.
Накладати штраф від імені центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
мають право його керівник та
уповноважені ним посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суду першої інстанції дійшов
до правильного висновку вказавши, що
контроль за виконанням будівельних
робіт не належить до компетенції
виконавчого комітету міської ради.

Щодо посилання позивача, що судом не
проведено заміну неналежного
відповідача колегія вказує на
наступне.

Відповідно до статті 52 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд першої інстанції, встановивши, що з
адміністративним позовом звернулася
не та особа, якій належить право вимоги,
або не до тієї особи, яка повинна
відповідати за адміністративним
позовом, може за згодою позивача
допустити заміну первинного позивача
або відповідача належним позивачем або
відповідачем, якщо це не потягне за
собою зміни підсудності
адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на його заміну
іншою особою, то ця особа може вступити
у справу як третя особа, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору, про
що суд повідомляє третю особу.

Як свідчать матеріали справи,
предметом даного адміністративного
позову є рішення виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради №490
від 29.09.2009 року «Про матеріали
управління архітектури та
містобудування МВК», а тому виконавчий
комітет Івано-Франківської міської
ради є належним відповідачем у даному
спорі.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку про те, що суд
першої інстанції ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 12
грудня 2013 року у справі №344/9842/13-а - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили, а у разі складення
ухвали в повному обсязі відповідно до
ст. 160 КАС України - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя :
Л.Я. Гудим

Судді:
О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст виготовлено та підписано
02.04.2014 року.