Справа № 826/16647/13-а
Суддя: Соколова О.А.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Соколової О.А., розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гриф Девелопмент
Інвестмент" до Державна податкова
інспекція у Голосіївському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправними дії
та скасування податкові
повідомлення-рішення від 02.10.2013 року №
До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернулося Товариство з
обмеженою відповідальністю "Гриф
Девелопмент Інвестмент" (далі - позивач)
з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві (далі
- відповідач) про визнання
протиправними дії та скасування
податкові повідомлення-рішення від
В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що Державною
податковою інспекцією у
Голосіївському районі ГУ Мнідоходів у
місті Києві на підставі хибних
висновків акту перевірки від 17.09.2013
року №641/5-22-03-36377178 прийнято податкові
повідомлення-рішення від 02.10.2013 року
необґрунтованими та такими, що
підлягає скасуванню.
У судовому засіданні представник
позивача надав пояснення аналогічні
викладеним у позовній заяві та просив
суд задовольнити позовні вимоги у
Представник відповідача неодноразово
у судові засідання не з'являвся, про
час, дату і місце судового розгляду
повідомлявся належним чином. Клопотань
або заяв від представника відповідача
За таких обставин суд вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
представника відповідача на підставі
наявних у справі доказів.
Керуючись ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином
повідомленні про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи зазначене, суд в судовому
засіданні від 16.12.2013 року ухвалив
розглядати справу у порядку письмового
Таким чином, суд керуючись ч.6 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України вирішує справу на підставі
наявних в ній доказів.
Вирішуючи спір по суті суд виходив з
Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Грин Девелопмент
Інвестмент", зареєстровано як юридичну
особу Голосіївською районною в місті
Києві державною адміністрацією 07.04.2009
року, ідентифікаційний код юридичної
особи 36377178, до видів діяльності за КВЕД
відносяться: надання в оренду й
експлуатацію власного чи орендованого
нерухомого майна, інші
будівельно-монтажні роботи, інші
спеціалізовані будівельні роботи,
оптова торгівля деревиною,
будівельними матеріалами та
санітарно-технічним обладнанням,
неспеціалізована оптова торгівля,
агентства нерухомості, що підтверджено
довідкою АА№890837 з ЄДРПОУ. ТОВ "Грин
Девелопмент Інвестмент " зареєстроване
як платник податку на додану вартість з
20.05.2005 року (індивідуальний податковий
даними з реєстру платників податку на
додану вартість, розміщеному на
офіційному веб-сайті Міністерства
доходів і зборів України. Підприємство
діє на підставі статуту.
Відповідач - Державна податкова
інспекція у Голосівському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві є контролюючим органом,
який в розумінні п.п.41.1.1 п.41.1 ст.41
Податкового кодексу України контролює
податки, які справляються до бюджетів
та державних цільових фондів, крім
зазначених у підпункті 41.1.2 цього
пункту, а також стосовно законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладається на органи державної
Відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України, органи
державної податкової служби мають
право проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України) в порядку, встановленому цим
Органи державної податкової служби
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки. (п.75.1 ст.75
Податкового кодексу України)
Керуючись вищезазначеними нормами
податкового законодавства Державною
податковою інспекцією у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
місті Києві проведено документальну
позапланову виїзну перевірка з питань
правомірності нарахування позивачем
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту за червень 2013 року.
Відповідач, відповідно вищевказаного
акту, посилається на те, що діяльність
підприємства підпадає під ознаки
фіктивної діяльності суб'єкта
Відповідно до висновків акту від від
17.09.2013 року №641/5-22-03-36377178 перевіркою
встановлено порушення ТОВ "Грин
Девелопмент Інвестмент": п.198.1, п.198.2, 198.3
ст.198 Податкового кодексу України
№2755-VI від 02.12.2010 року зі змінами та
доповненнями, ТОВ "Грин Девелопмент
Інвестмент" завищено від'ємне значення
у сумі 506031,00 грн. за червень 2013 року та
занижено суму податку на додану
вартість, яка підлягає нарахуванню та
сплаті в бюджет за червень 2013 року на
На підставі зазначеного акту перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення: від 02.10.2013 року
прибуток на суму 108131,25 грн., у т.ч. за
та за штрафними санкціями в розмірі
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість в сумі
Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.
Відповідно до вимог ст. 67 Конституції
України платники податків повинні
сплачувати належні суми податків і
зборів у встановлені законами терміни.
Пунктом 198.2 статті 198 Податкового
кодексу України визначено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
(у разі здійснення контрольованих
операцій - не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу) та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201
цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом
201.11 статті 201 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 201.6 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Органи державної
податкової служби за даними реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних, наданих в електронному
вигляді, повідомляють платника податку
про наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.
Відповідно до пункту 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.
Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до частини першої статті 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
Відповідно до абзацу другого пункту 2.1
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за
номером 168/704, господарські операції - це
факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань і фінансових
Аналіз вказаних норм свідчить про те,
що будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичне здійснення
господарської операції відсутнє,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені законодавством.
Визначальною ознакою господарської
операції є те, що вона повинна
спричиняти реальні зміни майнового
стану платника податків.
З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Зазначена позиція суду
узгоджується із позицією Вищого
адміністративного суду України,
викладеної у листі останнього від
02.06.2011 №742/11/13-11.
Як вбачається із акту перевірки
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі міста Києва
Головного управління Міндоходів у м.
Києві висновки щодо порушення
позивачем приписів Податкового
кодексу України зроблено з огляду на
встановлення здійснення операцій з
метою штучного формування податкового
кредиту, за відсутності факту
реальності господарських операцій.
Відповідно до витягу з Державного
реєстру прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності на підставі
договору купівлі-продажу майновий
комплекс за адресою м. Київ, провулок
Червоноармійський, будинок 14 належить
Для популяризації офісного центру
«Квартал М» та з метою реклами,
залучення нових орендарів, підвищення
іміджу та рейтингу видано наказ від
09.07.2012 року №12/1-0, відповідно якого в
період з 09.07.2012 по 31.12.2012 вирішено
провести ряд рекламних заходів.
З матеріалів справи судом встановлено,
що на виконання внутрішнього наказу
про проведення цільових рекламних
заходів між ТОВ "Гриф Девелопмент
Інвестмент" та ПАТ "Блиц-Інформ"
укладено договір підряда на
виготовлення поліграфічної продукції
№9 від 16.07.2012 року, на підставі якого
виконавець ПАТ "Блиц-Інформ"
зобов'язується виготовити
поліграфічну продукцію, а замовник
зобов'язується розрахуватись з
замовником ТОВ "Гриф Девелопмент
На виконання вимог договору позивачем
надано акт звірки взаємних розрахунків
за 10.01.2012 року по 31.12.2012 року, накладні та
податкові накладні від 16.07.2012 року
№4539903/400 та від 17.07.2012 року №4539919/400.
Розрахунок між сторонами відбувався у
безготівковій формі, відповідно на
підтвердження дійсного розрахунку
позивачем надано до матеріалів справи
виписки по рахунку з банку.
Позивачем оплати за вказаними
рахунками були здійсненні на користь
ПАТ "Блиц-Інформ" 16.07.2013 року з
використання системи Клієнт - Банк. При
цьому платіжне доручення на оплату
рахунку-фактури від 16.07.2012 року № 4000/903772
на суму 1350000,00 грн., в тому числі ПДВ 225000,
00 грн. було сформовано 16.07.2013 року о 16
год. 37 хв., а платіжне доручення на
на загальну суму 2205213, 92 грн., в тому
числі ПДВ в розмірі 367535, 65 грн. було
сформовано Позивачем 16.07.2012 року о 17
год. 45 хв. та було списано банком
Позивача з його рахунку 17 год. 59 хв. та
зараховано обслуговуючим банком ПАТ
"Блиц-Інформ" на її рахунок 17.07.2013 року,
підтверджується наданою ПАТ
"Блиц-Інформ" випискою по банківському
Відповідно до положень п. 2.31.
Інструкції про безготівкові
розрахунки в Украй національній
валюті, затвердженої Постановою НБУ №
22 від 21.01.2004 року передбачено, що банк
отримувача зобов'язаний зарахувати на
рахунки своїх клієнтів кошти,
надійшли за електронними
розрахунковими документами протягом
операційного дня, у день їх отримання,
якщо під час проведення контролю за
реквізитами цих документів, що
здійснюється відповідно до цієї глави,
не виявлено розбіжностей.
Таким чином, у позивача згідно з
пунктом 198.2 статті 198 Податкового
кодексу України виникло право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту з дати отримання товарів.
Відповідачем до матеріалів справи не
надано заперечень та не надано жодних
документів на спростування
господарських правовідносин з
За таких обставин, відповідачем не
надано суду належних та допустимих
доказів, що фінансово-господарські
операції між ТОВ "Гриф Девелопмент
Інвестмент" та контрагентами не були
спрямовані на настання реальних
наслідків фінансово-господарської
діяльності; доказів того, що
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення прийнято
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин справи, у межах повноважень та
у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України, а тому позовні
вимоги про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 02.10.2013 року
Згідно з вимогами статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
Таким чином, враховуючи вищевикладене
суд дійшов висновку, що викладені в
позовній заяві доводи позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59,
69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111,112, 121, 122-143, 151-154,
158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гриф Девелопмент
Інвестмент " до Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 02.10.2013 року
Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції
Голосіївському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від
Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гриф Девелопмент
Інвестмент " витрати по сплаті судового
збору у розмірі 34 грн.41 коп.
Покласти на відповідний підрозділ
Державної казначейської служби
України виконання постанови суду в
частині стягнення судових витрат за
рахунок бюджетних асигнувань
Державної податкової інспекції
Голосіївському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві.
Постанова набирає законної сили згідно
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
О.А. Соколова