Справа № 2а/493/31/14
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2014-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а/493/31/14

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Бодашко Л.І.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Одесі апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Балтському районі Одеської
області на постанову Балтського
районного суду Одеської області від 26
лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Балтському районі Одеської області про
визнання рішення незаконним та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2014 року ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1,
позивач) звернувся до Балтського
районного суду Одеської області з
позовом, в якому просив визнати
незаконним рішення управління
Пенсійного фонду України в Балтському
районі Одеської області (надалі -
відповідач, УПФУ) №31 від 22 лютого 2011
року про відмову в задоволенні заяви
про призначення пенсії за вислугу
років та зобов'язати відповідача
зарахувати до вислуги років час роботи
на прокурорсько-слідчих посадах в
органах прокуратури Одеської області з
07 червня 1995 року по 31 січня 2011 року,
строкову військову службу з 18 травня 1988
року по 22 травня 1990 року, половину
строку навчання в Одеському державному
університеті ім. Мечникова з 04 серпня
1990 року по 30 червня 1995 року.

Також, позивач просив призначити
пенсію за вислугу років відповідно до
Закону України «Про прокуратуру» з дня
звернення,тобто з 31 січня 2011 року.

Постановою Балтського районного суду
Одеської області від 26 лютого 2014 року,
позовні вимоги - задоволено в повному
обсязі.

Суд поновив позивачу строк звернення
до адміністративного суду.

Також, суд визнав незаконним рішення
відповідача №31 від 22 лютого 2011 року та
зобов'язав останнього зарахувати
позивачу до вислуги років час роботи на
прокурорсько-слідчих посадах в органах
прокуратури Одеської області з 07
червня 1995 року по 31 січня 2011 року,
строкову військову службу з 18 травня 1988
року по 22 травня 1990 року, половину
строку навчання в Одеському державному
університеті ім. Мечникова з 04 серпня
1990 року по 30 червня 1995 року.

Окрім того, суд зобов'язав відповідача
прийняти рішення про призначення
позивачу пенсії за вислугу років
згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» з 31 січня 2011 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
УПФУ його оскаржило, вважаючи, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Апелянт просить скасувати рішення суду
першої інстанції та прийняте нове - про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Сторонами по справі не зазначено про
бажання взяти участь у судовому
засіданні, відтак, на підставі ч.1 п.1
ст.197 КАС України суд апеляційної
інстанції розглянув справу в порядку
письмового провадження.

З'ясувавши обставини справи, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню на наступних підставах.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що позивач з 18 травня 1988
року по 22 травня 1990 року проходив
строкову військову службу Збройних
Силах СРСР, з 04 серпня 1990 року по 30
червня 1995 року навчався в Одеському
державному університеті ім. Мечникова,
з 07 червня 1995 року по 31 січня 2011 року
працював на прокурорсько-слідчих
посадах в органах прокуратури Одеської
області, що підтверджується
матеріалами справи.

31 січня 2011 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про нарахування
та призначення йому пенсії за вислугу
років відповідно до положень ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру» з 31
січня 2011 року.

Рішенням УПФУ №31 від 22 лютого 2011 року
було відмовлено у призначенні пенсії
відповідно до положень ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру», у зв'язку із
відсутністю у позивача стажу роботи на
посадах прокурорів і слідчих
прокуратури 10 років.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції зазначив, що
відповідач діяв всупереч вимог чинного
пенсійного законодавства, а рішення
про відмову у призначенні позивачу
пенсії є безпідставним.

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції помилково не застосував до
спірних правовідносин вимоги ст.ст. 99,
100 КАС України, а розглянув позовні
вимоги по суті, чим порушив норми
процесуального права, виходячи з
наступного.

Як вже зазначалось позивач звернувся
до суду з позовом 19 лютого 2014 року.

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи,
оскаржуване рішення №31 відповідача
прийнято 22 лютого 2011 року та отримано
позивачем 01 березня 2011 року, про що ним
зазначено у позові.

Частиною 1 статті 100 КАС України
визначено, що адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Частиною 2 статті 100 КАС України
передбачено, що позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Зважаючи на зазначене та враховуючи
положення ст. 99 КАС України, позивачем
було пропущено строк для звернення до
суду за захистом своїх порушених прав.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції не приймає до уваги доводи
позивача про поважність причин
пропуску строку звернення до суду, у
зв'язку із наступним.

Так, позивач зазначає, що він вже
звертався з аналогічним позовом до
Балтського районного суду Одеської
області у липні 2011 року, однак, ухвалою
суду від 10 жовтня 2012 року
адміністративний позов ОСОБА_1
залишено без розгляду, у зв'язку із
повторною неявкою до суду. Про вказану
ухвалу позивач дізнався 19 лютого 2014
року.

Частиною 2 статті 185 КАС України
визначено, що ухвали суду першої
інстанції можуть бути оскаржені в
апеляційному порядку окремо від
постанови суду повністю або частково у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 155 КАС
України, ухвала суду про залишення
позовної заяви без розгляду може бути
оскаржена.

З матеріалів позовної заяви та справи,
вбачається, що позивач не скористався
своїм правом на апеляційне оскарження
ухвали Балтського районного суду
Одеської області від 10 жовтня 2012 року,
про залишення його позовної заяви без
розгляду.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів
дійшла висновку про те, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають залишенню без
розгляду на підставі ст. 100 КАС України,
оскільки заявлені із пропуском
шестимісячного строку звернення до
суду з адміністративним позовом.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
при вирішенні справи допустив
порушення норм процесуального права, а
тому, відповідно до ст. 203 КАС України,
постанова підлягає скасуванню з
прийняттям у справі ухвали про
залишення позовних вимог без розгляду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 203, 205, 206, 254 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Балтському
районі Одеської області - задовольнити
частково.

Постанову Балтського районного суду
Одеської області від 26 лютого 2014 року -
скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Балтському
районі Одеської області про визнання
рішення незаконним та зобов'язання
вчинити певні дії - залишити без
розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку ст. 254 КАС України та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Доповідач - суддя
І.О.Турецька

суддя
Л.В. Стас

суддя
І.П. Косцова