Справа № 821/1364/13-а
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

17 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/1364/13-а

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції:
Василяка Д.К.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - Милосердного М.М.,

суддів - Бітова А.І. та
Ступакової І.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 29 квітня 2013
року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Голопристанському районі Херсонської
області про захист порушених прав та
скасування вимоги щодо сплати внесків,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2013 року фізична
особа-підприємець (далі - ФОП) ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України у Голопристанському районі
Херсонської області (далі - управління
ПФУ) про захист порушеного
конституційного права шляхом заборони
примушення брати участь у діяльності
неприбуткової самоврядної організації
Пенсійний фонд та просив скасувати
вимоги про сплату боргу від 02.04.2012 року
№ Ф 109-1 на суму 4010,30 грн. та вимогу про
сплату боргу від 24.01.2013 року №127-1 на
суму 4572,42 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначалося, що позивач, як фізична
особа підприємець, перебував на обліку
в управлінні ПФУ, як особа, що обрала
особливий спосіб оподаткування - є
платником єдиного податку і не має
обов'язку додатково сплачувати
страхові внески.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 29 квітня 2013
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
зазначається, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
підставою звернення до суду стало
отримання ОСОБА_1 вимоги про сплату
боргу від 02.04.2012 року № Ф 109-1 на суму 4010,30
грн. та вимоги про сплату боргу від
24.01.2013 року №127-1 на суму 4572,42 грн.

Вирішуючи справу та відмовляючи у
задоволені позовних вимог суд першої
інстанції виходив з того, що позивач є
платником збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування, а тому
повинен сплачувати у встановлені
строки та в повному обсязі страхові
внески.

Колегія суддів вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71, 72 КАС України, ст. 67 Конституції
України, ст.ст. 1, 14, 18 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Відповідно до ч.1 статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених Законом.

Також, відповідно до Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" (далі Закон), цей
Закон визначає принципи, засади і
механізми функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування. Зміна умов і
норм загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування здійснюється
виключно шляхом внесення змін до цього
Закону (преамбула Закону).

Страхувальники - роботодавці та інші
особи, які сплачують єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та/або є
платниками відповідно до цього Закону
(ст. 1). Страхувальниками є застраховані
особи, зазначені в пунктах 3 і 4 ст. 11
(тобто, фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому
числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок) та ч.1
ст. 12 цього Закону (п.5 ст. 14).

Страхові внески є цільовим
загальнообов'язковим платежем, який
справляється на всій території України
в порядку, встановленому цим Законом.
Страхові внески не включаються до
складу податків, інших обов'язкових
платежів, що складають систему
оподаткування. На ці внески не
поширюється податкове законодавство.
Законодавством не можуть
встановлюватися пільги з нарахування
та сплати страхових внесків або
звільнення від їх сплати (ч.ч.3, 4, 6 ст. 18).

Щодо посилання апелянта на правовий
статусу Пенсійного фонду України, то
колегія суддів зазначає, що згідно п. 12
розділу XV Прикінцевих положень"
Закону, перетворення Пенсійного фонду
у самоврядну неприбуткову організацію,
набуття статусу юридичної особи та
затвердження його статуту, повинно
було здійснюватись протягом п'яти
років із дня набрання чинності Закону
№ 1058 .

Відповідно до абз.3 п. 12 Прикінцевих
положень Закону у період до
перетворення Пенсійного фонду України
в неприбуткову самоврядну організацію
він функціонує як центральний орган
виконавчої влади на підставі норм
названого Закону та Положення про
Пенсійний фонд України, яке затверджує
Президент України.

Станом на момент виникнення спірних
правовідносин та на момент подачі
позову Пенсійний фонд України не
перетворено у самоврядну неприбуткову
організацію, така організація не
зареєстрована у встановленому законом
порядку.

Таким чином, на даний момент Пенсійний
фонд України має статус органу
державної влади та діє на підставі
Положення про Пенсійний фонд України,
затвердженого Указом Президента
України від 6.04.2011 року № 384/2011, який є
чинним.

Також, згідно до п.16 Прикінцевих та
перехідних положень Закону - до
приведення законодавства України у
відповідність із цим Законом закони
України та інші нормативно-правові
акти застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону.

Тому, враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до обґрунтованого
висновку, що позивач є фізичною
особою-підприємцем та зобов'язаний
нараховувати і сплачувати до
Пенсійного фонду суми єдиного внеску,
що було правильно встановлено судом
першої інстанції.

Приймаючи до уваги викладене, колегія
суддів вважає, що при розгляді справи
судом першої інстанції правильно
застосовано норми матеріального та
процесуального права, вірно
встановлено фактичні обставини справи
та надана правова оцінка. За таких
обставин апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а

постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 29 квітня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти.

Головуючий:

Судді: