Справа № 814/1789/13-а
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/1789/13-а

Категорія: 9.5 Головуючий в 1 інстанції:
Мельник О.М.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

Суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання
Сівєлькіної С.Є.,

представників позивача Бевка О.А. та
Левицького О.В., представника третьої
особи Кізима І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу Державної фінансової інспекції
в Херсонській області на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 02 серпня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю ВТЦ
«Динамо-Континент» до Державної
фінансової інспекції в Херсонській
області, третя особа: Управління
житлово-комунального господарства
Херсонської обласної державної
адміністрації про визнання незаконною
та скасування вимоги від 12.03.2013 р. №
21-06-16/1470,-

В С Т А Н О В И В:

15 квітня 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю ВТЦ
«Динамо-Континент» (далі - ТОВ ВТЦ
«Динамо-Континент» ) звернулося до суду
з позовом до Державної фінансової
інспекції в Херсонській області, третя
особа: Управління житлово-комунального
господарства Херсонської обласної
державної адміністрації про визнання
незаконною та скасування вимоги
Державної фінансової інспекції в
Херсонській області від 12.03.2013 року
№21-06-16/1470 в частині стягнення з TOB ВТЦ
«Динамо-Континент» коштів у сумі 162104,32
грн.

В обґрунтування вимог позивач
зазначив, що висновки відповідача про
завищення вартості підрядних робіт
безпідставні, не ґрунтуються на
вимогах діючого законодавства, не
відповідають фактичним обставинам, у
зв'язку з чим пред'явлена відповідачем
вимога до Управління ЖКГ про стягнення
з позивача коштів суперечить закону та
порушує інтереси позивача. При
виконанні підрядних договорів та
проведенні розрахунків з боку TOB ВТЦ
«Динамо-Континент» та Управління ЖКГ
не було допущено жодних порушень
закону. Відповідач ні в акті, ні у
вимозі не послався на жодну діючу норму
закону, яку нібито було порушено при
виконанні підрядних договорів,
безпідставно не врахував витрати
позивача, пов'язані з випробуванням та
передпродажною підготовкою насосного
обладнання. Висновок відповідача про
завищення витрат на відрядження не
відповідає дійсності, оскільки при
внесенні затрат на відрядження в акти
виконаних робіт ф. КБ-2В позивачем
враховувались відрядження до кожного
об'єкту окремо, що відповідає вимогам
ДБН Д. 1.1.1-2000 додаток 19 розділ 1. У зв'язку
з необхідністю завершення підрядних
робіт до кінця 2011 робітники TOB ВТЦ
«Динамо-Континент» виїжджали і
працювали в один день на кількох
об'єктах одночасно.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 02 серпня 2013
року Адміністративний позов
задоволено. Визнано протиправною та
скасовано вимогу Державної фінансової
інспекції в Херсонській області від
12.03.2013 року №21-06-16/1470 в частині
стягнення з TOB ВТЦ «Динамо-Континент»
коштів вартості виконаних робіт у сумі
162104,32 грн.

Не погоджуючись із постановленим у
справі судовим рішенням Державна
фінансова інспекція в Херсонській
області подала апеляційну скаргу,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права та
неповне з'ясування обставин справи,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
в задоволенні позову TOB ВТЦ
«Динамо-Континент» відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, представників
позивача Бевка О.А. та Левицького О.В.,
представника третьої особи Кізима І.В.,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла таких
висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
05.02.2012 року відповідачем за
результатами ревізії
фінансово-господарської діяльності в
Управлінні ЖКГ Херсонської ОДА за
період з 01.01.2011 року по завершений
звітний період 2012 року складено акт
№06-18/1.

На підставі висновків акту перевірки
відповідачем пред'явлено вимогу від
12.03.2013 року №21-06-16/1470 до Управління ЖКГ
Херсонської ОДА, згідно якої від
останнього вимагається стягнути з TOB
ВТЦ «Динамо-Континент» та повернути до
відповідного бюджету кошти завищеної
вартості виконаних робіт в сумі 162104,32
грн.

З матеріалів справи, а саме з акту
перевірки від 05.02.2013 року №06-18/1 за
результатами проведеної ревізії
фінансово-господарської діяльності
Управління ЖКГ Херсонської ОДА за
період з 01.01.2011 року по завершений,
звітний період 2012 року, вбачається, що
було виявлено факти завищення вартості
підрядних робіт, виконаних TOB ВТЦ
«Динамо-Континент» на загальну суму
162104,32 грн., з яких 4560 грн. - розбіжності
між фактичними витратами TOB ВТЦ
«Динамо-Континент» на відрядження та
витратами, зазначеними в актах
виконаних робіт, а також 157544,32 грн. -
розбіжності між витратами TOB ВТЦ
«Динамо-Континент» на придбання
насосного обладнання та ціною,
зазначеною в актах виконаних робіт (а.с.
21-36).

Задовольняючи позов ТОВ ВТЦ
«Динамо-Континент» суд першої
інстанції виходив з наступного, з чим
погоджується апеляційний суд.

Відповідно до положень ст.2 Закону
України «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» №2939-XII від 26.01.1993р. (в чинній
редакції) одними із головних завдань
органу державного фінансового
контролю є: здійснення державного
фінансового контролю за використанням
і збереженням державних фінансових
ресурсів, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у бюджетних установах і
суб'єктах господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах, в установах та
організаціях, які отримують кошти з
бюджетів усіх рівнів (далі -
підконтрольні установи), дотриманням
законодавства про державні закупівлі,
діяльністю суб'єктів господарської
діяльності незалежно від форми
власності, які не віднесені
законодавством до підконтрольних
установ, за рішенням суду, винесеним на
підставі подання прокурора або
слідчого для забезпечення
розслідування кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль
забезпечується органом ДФК через
проведення державного фінансового
аудиту, перевірки державних закупівель
та інспектування.

Згідно Положення про Державну
фінансову інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України №499/2011 від 23.04.2011 р., основними
завданнями Держфінінспекції України є
реалізація державної політики у сфері
державного фінансового контролю, а
також внесення пропозицій щодо її
формування.

Держфінінспекція України відповідно
до покладених на неї завдань здійснює
державний фінансовий контроль за
використанням і збереженням державних
фінансових ресурсів, необоротних та
інших активів, правильністю визначення
потреби в бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів тощо (п.4 Положення).

Порядок проведення органом ДФК
державного фінансового аудиту,
інспектування та перевірок державних
закупівель установлюється КМУ.

Такий порядок затверджено Постановою
КМУ №550 від 20.04.2006 р. «Про затвердження
Порядку проведення інспектування
Державною фінінспекцією, її
територіальними органами».

Як зазначено в Пункті 2 Порядку,
інспектування полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
об'єкта контролю і проводиться у формі
ревізії, яка повинна забезпечувати
виявлення фактів порушення
законодавства, встановлення винних у
їх допущенні посадових і матеріально
відповідальних осіб.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що оспорюванні висновки
Акту ревізії, базуються на припущеннях
посадових осіб, які проводили ревізію,
без дослідження всіх первинних
документів та не прийнятті до уваги
положень договорів (контрактів) на
проведення підрядних робіт за твердою
(фіксованою) ціною.

А отже, суттю порушення є те, що
перевіркою шляхом порівняння між
вартістю, за якою були закуплені
насосні агрегати (додаток №7 до акту
перевірки) та перетворювачі тиску
(додаток №8 до акту перевірки) та їх
вартістю, вказаною у актах виконаних
робіт, встановлено розбіжність між
вартістю матеріалів, використаних для
виконання робіт на об'єктах
реконструкції артезіанських
свердловин, зазначених у документах на
їх придбання, та вартістю, за якою вони
передані за актами виконаних робіт на
загальну суму 157544,32 грн. за договорами
підряду.

TOB ВТЦ «Динамо-Континент» в
обґрунтування протиправності
зазначеного висновку посилався на те,
що відповідачем безпідставно не було
враховано витрати позивача, пов'язані з
випробуванням та передпродажною
підготовкою насосного обладнання.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що з метою виключення
можливих поломок і виходу устаткування
з ладу позивачем були прийняті рішення
- накази директора TOB ВТЦ
«Динамо-Континент» від 01.01.2011 року №1 та
№4 про проведення випробувань та
передпродажної підготовки насосних
агрегатів з датчиками
(перетворювачами) тиску та затверджено
методику проведення передпродажної
підготовки і випробувань насосних
агрегатів і датчиків (перетворювачів)
тиску води, на виконання якого все
насосне обладнання, яке придбавалось
та встановлювалось за рахунок
позивача, випробовувалось та
готувалось до продажу спеціальною
комісією товариства відповідно до
вимог затвердженої методики.
Дотримання таких правил дозволило
позивачеві надавати гарантію на
встановлене обладнання до 3-х років,
оскільки заводом-виробником надавася
гарантія на 1 рік, а також здешевити у
наступному вартість сервісного
обслуговування та ремонту обладнання.
З метою перевірки насосного
обладнання, яке планувалось придбати
та використати в ході підрядних робіт
позивач отримував на відповідальне
зберігання насосне обладнання і
проводив його випробування та
передпродажну підготовку і лише після
отримання замовлень на використання
цього обладнання у підрядних роботах
закупав його (тобто купувалось вже
перевірене обладнання). Згідно
протоколів випробувань та
передпродажної підготовки, а також
калькуляцій до них вартість проведених
випробувань та передпродажної
підготовки насосного обладнання
становить 157544,32 грн.

З даними фактами відповідач погодився,
однак зазначив, що витрати позивача не
підтверджені належним чином
оформленими документами-калькуляціями
до протоколів передпродажної
підготовки, що є порушенням порядку
ведення бухгалтерського обліку та
підставою для висновку про завищення
вартості підрядних робіт і наявність
підстав для їх відшкодування, оскільки
здійснено зайві виплати бюджетних
коштів.

Проте, з вказаним посиланням
відповідача погодитись не можна з
огляду на наступне.

Положення пункту 3.3.9 ДБН Д.1.1-1-2000
передбачають, що за твердої договірної
ціни взаєморозрахунки провадяться на
підставі виконаних обсягів робіт та
їхньої вартості, визначеної в
договірній ціні.

Згідно п.3.3.1 ДБН Д.1.1-1-2000, договірна ціна
- це кошторис вартості підрядних робіт,
за яку підрядна організація, визначена
виконавцем робіт, згодна виконати
об'єкт замовлення. У відповідності до п.
3.3.3 ДБН Д.1.1-1-2000 договірні ціни можуть
встановлюватись твердими, динамічними
та періодичними.

Відповідно до ч.4 ст. 321 Господарського
кодексу України підрядник не має права
вимагати збільшення твердого
кошторису, а замовник - його зменшення.

Згідно ч.5 ст.844 ЦК України підрядник не
має права вимагати збільшення твердого
кошторису, а замовник - його зменшення в
разі, якщо на момент укладення договору
підряду не можна було передбачити
повний обсяг роботи або необхідні для
цього витрати.

Окрім того, ДБН Д.1.1-1-2000 розрізняє
порядок взаєморозрахунків за обсяги
виконаних робіт при твердій ціні та при
динамічній ціні.

Так, згідно пп.3.3.10. ДБН Д.1.1-1-2000 за
динамічної договірної ціни вартість
прямих витрат при взаєморозрахунках за
обсяги виконаних робіт визначається на
підставі витрат трудових і
матеріально-технічних ресурсів,
виходячи з фізичних обсягів виконаних
робіт та уточнених цін ресурсів,
передбачених в договірній ціні. Кошти
на покриття решти статей
загальновиробничих витрат та рівень
заробітної плати працівників,
заробітна плата яких враховується в
загальновиробничих витратах,
уточнюються в порядку, передбаченому
контрактом.

У відповідності до п.3.3.3.2 ДБН Д.1.1-1-2000,
тверді договірні ціни встановлюються
незмінними на весь обсяг будівництва і
уточнюються в подальшому у виключних
випадках.

Тобто укладаючи договори третя особа
Управління ЖКГ Херсонської ОДА та
позивач (з метою економії бюджетних
коштів та уникнення ризику збільшення
вартості робіт в подальшому,
підвищення надійності поставленого
обладнання, збільшення гарантійного
строку) погодили тверду договірну ціну.

Таким чином, у замовника були відсутні
повноваження на стадії приймання
кінцевих робіт та взаєморозрахунків за
виконані роботи перевіряти будь-які
первинні документи підрядника, а у
підрядника відсутній обов'язок
надавати такі документи. Головним
критерієм для прийняття робіт
працівниками замовника були обсяги
виконаних кінцевих робіт, що
відповідають договірній ціні.

Крім того слід зазначити, що питання
організації бухгалтерського обліку на
підприємстві належать до компетенції
його власника (власників) або
уповноваженого органу (посадової
особи) відповідно до законодавства та
установчих документів.

Більш того, ст.845 ЦК України визначає, що
«підрядник має право на ощадливе
ведення робіт за умови забезпечення
належної їх якості. Якщо фактичні
витрати підрядника виявилися меншими
від тих, які передбачалися при
визначенні ціни (кошторису), підрядник
має право на оплату роботи за ціною,
встановленою договором підряду, якщо
замовник не доведе, що отримане
підрядником заощадження зумовило
погіршення якості роботи».

Будь - яких доказів стосовно неналежної
якості виконаних робіт або стосовно
невиконання кінцевого результату
(обсягу) робіт відповідачем не надано.

Включення витрат на випробування та
передпродажну підготовку насосного
обладнання жодним чином не вплинуло на
ціну за договорами підряду, яка
визначена твердими кошторисами і
передбачала відшкодування цих витрат
ще в момент укладення договорів.

Відтак, позивачем понесені витрати у
зв'язку з проведенням випробувань та
передпродажної підготовки насосного
обладнання, які збільшили вартість
цього обладнання у бухгалтерському
обліку позивача, і при використанні
такого обладнання за договорами
підряду ці витрати підлягають
відшкодуванню.

Такий підхід до ціноутворення та
оплати роботи підрядника повністю
відповідає вимогам ч. 3 ст. 843 ЦК України,
відповідно до якої ціна роботи у
договорі підряду включає
відшкодування витрат підрядника та
плату за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 844 ЦК України ціна
у договорі підряду може бути визначена
у кошторисі.

Згідно ч. 2 цієї ж статті кошторис на
виконання робіт може бути приблизним
або твердим. Кошторис є твердим, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 844 ЦК України зміни
до твердого кошторису можуть вноситися
лише за погодженням сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, таке
погодження між сторонами договору не
досягалось.

З огляду на таке колегія суддів вважає,
що вимога відповідача в частині
зобов'язання Управління ЖКГ
Херсонської ОДА стягнути з позивача
грошових коштів у сумі 162104,32 грн.
суперечить вимогам діючого
законодавства та порушує принцип
обов'язковості виконання умов
договору.

Також, суд першої інстанції вірно
зазначив про загальну протиправність
вимог відповідача щодо зобов'язання
позивача провести претензійно-позовну
роботу із підрядником після виконання
останнім всіх передбачених підрядними
договорами робіт.

Зазначені вимоги також протирічать
положенням ст.1, 2 Господарського
процесуального кодексу України, згідно
якого юридичні особи мають право
звертатися до господарського суду
згідно із встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Господарський суд порушує справи за
позовними заявами:

- підприємств та організацій, які
звертаються до господарського суду за
захистом своїх прав та охоронюваних
законом інтересів;

- державних та інших органів, які
звертаються до господарського суду у
випадках, передбачених законодавчими
актами України;

- прокурорів, які звертаються до
господарського суду в інтересах
держави;

Отже, господарський процесуальний
кодекс України не передбачає права
юридичних осіб на звернення до
господарського суду на обов'язкову
вимогу інших юридичних осіб (в даному
випадку на вимогу Державної фінансової
інспекції) та за відсутності юридичної
підтримки власної волі (правової
позиції) на пред'явлення позову.

В той же час таке право (на звернення до
суду в інтересах держави з позовами
щодо стягнення в дохід держави коштів,
одержаних за незаконними договорами,
без встановлених законом підстав або з
порушенням вимог законодавства) надано
безпосередньо органам Державної
фінансової інспекції (п.50 Порядку
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затверджений Постановою КМУ №550 від
20.04.2006р. та п.8 ст.10 Закону України "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні»).

Що стосується висновку відповідача про
завищення витрат на відрядження,
судова колегія виходить з того, що
даний висновок не відповідає
дійсності, оскільки при внесенні
затрат на відрядження в акти виконаних
робіт ф. КБ-2В позивачем враховувались
відрядження до кожного об'єкту окремо,
що відповідає вимогам ДБН Д. 1.1.1-2000
Додаток 19 розділ 1. У зв'язку з
необхідністю завершення підрядних
робіт до кінця 2011 року (вимоги
державної програми «Питна вода
України» на 2011 рік) робітники TOB ВТЦ
«Динамо-Континент» виїжджали і
працювали в день на кількох об'єктах
одночасно.

Тобто позивачем дійсно понесено
витрати на відрядження працівників,
пов'язані з виконанням підрядних
договорів у сумі 4560 грн. При цьому
відшкодування цих витрат було
передбачено кошторисною
документацією, підписаною обома
сторонами і не призвело до зміни
договірної ціни, яка у даному випадку є
твердою (твердий кошторис).

За таких обставин колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції,
який дійшов висновку про те, що
відповідач не довів суду законність,
обґрунтованість та пропорційність
вимоги Державної фінансової інспекції
в Херсонській області від 12.03.2013 року
№21-06-16/1470 в частині стягнення з TOB ВТЦ
«Динамо-Континент» коштів у сумі 162104,32
грн., в зв'язку з чим наявні підстави для
задоволення позову Товариство з
обмеженою відповідальністю ВТЦ
«Динамо-Континент».

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач,
який є суб'єктом владних повноважень,
свою позицію суду не довів та не
обґрунтував. В свою чергу позивач довів
апеляційному суду протиправність
вимоги відповідача.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України та не приймає доводи,
наведені в апеляційній скарзі про те,
що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та не допустив порушень норм
матеріального і процесуального права
при вирішенні справи, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують.

Отже, апеляційна скарга Державної
фінансової інспекції в Херсонській
області задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Херсонській
області - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 02 серпня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
ухвали апеляційного суду в повному
обсязі.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов