Справа № 818/2/14
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 р.
Справа №818/2/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Осіпової О.О.,

за участю секретаря судового засідання
- Мікулінцевої А.П.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - Сіренко
І.С., Сисоєвої Т.К.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу №818/2/14

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4

до Шосткинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі
- позивач, ФОП ОСОБА_4) звернувся до суду
із адміністративним позовом, в якому
просить визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення від 21.11.2013 року
№ про збільшення суми грошового
зобов'язання з єдиного податку з
фізичних осіб на суму 2 306грн.25коп., від
21.11.2013 року № про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 205 627грн.50коп.,
від 21.11.2013 року № про збільшення
суми грошового зобов'язання з податку
на доходи фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування, на суму 163
823грн.91коп., а також податкове
повідомлення-рішення від 21.11.2013 року
№ про нарахування
адміністративного штрафу у розмірі 510
грн., винесені Шосткинською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Сумській області (далі по тексту -
відповідач, Шосткинська ОДПІ).

Свої вимоги мотивує тим, що під час
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
відповідач дійшов необґрунтованого
висновку про порушення позивачем вимог
чинного законодавства, оскільки ним не
здійснювалися види діяльності, які не
дають права на застосування спрощеної
системи оподаткування. Зокрема,
отримання грошових коштів від осіб, які
не є платниками єдиного податку - ТОВ
«Тіру» ЛТД у сумі 12300грн. та ДП
«Шосткинський лісгосп» у сумі 3360грн.,
не є операціями, що не дають права на
застосування спрощеної системи
оподаткування, а є операціями, що
передбачають застосування третьої
групи єдиного податку відповідно до
п.п.3. п.291.1 ст.291 ПК України. Крім того,
всі помилково перераховані кошти від
ТОВ «Тіру» ЛТД за договорами оренди
складських приміщень №04 від 01.04.2011 року
та №05 від 01.04.2011 року, розірваних 30.02.2012
року, повернуті ФОП ОСОБА_4 згідно з
листом-вимогою №17-1 від 30.02.2012 року, а
тому такі кошти з огляду на п.п.5 п.292.11
ст.292 ПК України не відносяться до
доходу платника єдиного податку. ФОП
ОСОБА_5, якій позивач здавав в оренду
частину приміщення площею 10 кв.м. за
адресою: АДРЕСА_1, на дату укладання
договору оренди №13 від 10.09.2012 року та
складання акту здачі-приймання частини
приміщення від 10.09.2012 року перебувала
не на загальній, а на спрощеній системі
оподаткування, внаслідок чого висновки
перевірки в цій частині також не
відповідають дійсності та
спростовуються копією свідоцтва
платника єдиного податку серія Б №588119.
З приводу нарахування
адміністративного штрафу в сумі 510 грн.
за порушення п.44.1, п.44.3 ПК України за не
надання під час проведення перевірки
первинних документів щодо
підтвердження здійснюваних
господарських операцій з постачання
товару (накладні, касові чеки,
прибуткові ордера та ін.) позивач
вказує, що належними даними, які
свідчать про отримання доходу і
використовуються для складання
податкової декларації платника
єдиного податку за відповідний
податковий (звітній) період, є Книга
обліку доходів та витрат, яка
подавалася ним на перевірку та містила
усі необхідні записи. Ані ПК України,
ані «Порядком ведення Книги обліку
доходів і витрат платників єдиного
податку першої і другої груп»,
затвердженим Наказом Міністерства
фінансів України від 15.12.2011 року №1637,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 27.12.2011 року за №1534/20272, не
передбачений обов'язок ведення та
збереження первинних документів, а
достатньо лише внесених записів до
Книги.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала у
повному обсязі із зазначених вище
підстав.

В судовому засіданні представники
відповідача проти задоволення
позовних вимог заперечували (а.с.55-59),
просили в його задоволенні відмовити,
пояснивши, що під час проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки було встановлено порушення
ФОП ОСОБА_4 п.2 п.291.4 ст.291, пп.4 п.293.4 ст.293
ПК України у зв'язку з надання ним як
платником єдиного податку 2 групи
послуг юридичним особам (ТОВ «Тіру» ЛТД
та ДП «Шосткинський лісгосп»), які не є
платниками єдиного податку. Отриманий
дохід від здійснення видів діяльності,
які не дають право застосовувати
спрощену систему оподаткування,
оподатковується за ставкою єдиного
податку у розмірі 15%. Оскільки
відповідно до пп.5 п.298.2.3 п.298 ПК України
платник податків повинен був перейти
на загальну систему оподаткування з
першого числа місяця, наступного за
податковим (звітнім) періодом, у якому
здійснювалися такі види діяльності, то
ФОП ОСОБА_4 з 01.04.2012 року не мав права
застосовувати спрощену систему
оподаткування та повинен був перейти
на загальну систему оподаткування.
Заниження суми чистого доходу за
період з 01.04.2012 року до 31.12.2012 року на
загальну суму 782 297грн.29коп., з
урахуванням п.167.1 ст.167 ПК України,
призвело до заниження податку з
доходів фізичних осіб у сумі 131
059грн.13коп. Також у зв'язку зі
здійсненням ФОП ОСОБА_4 видів
діяльності, які не дають права
перебувати платником єдиного податку
другої групи, останній повинен був
зареєструватися платником ПДВ, але
протягом вказаного періоду така
реєстрація не була здійснена. В
результаті порушень, викладених у п.2.2.1
акту перевірки від 28.02.2013 року, виявлено
заниження податкових зобов'язань з
податку на додану вартість за період з
11.04.2012 року до 31.12.2012 року на суму 164 502
грн. Нарахування позивачу
адміністративного штрафу в сумі 510 грн.
відбулося внаслідок не надання ним на
перевірку первинних документів, які б
підтверджували здійснення
господарських операцій з постачання та
реалізації товарів (накладні, касові
чеки, прибуткові ордера, тощо). Тому
винесені Шосткинською ОДПІ
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення є правомірними та
скасуванню не підлягають.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
оцінивши наявні в них докази, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позову і можливість
його задоволення, виходячи з
наступного.

Позивачем отримано податкові
повідомлення-рішення від 21.11.2013 року
№ про збільшення суми грошового
зобов'язання з єдиного податку з
фізичних осіб на суму 2 306грн.25коп., від
21.11.2013 року № про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 205 627грн.50коп.,
від 21.11.2013 року № про збільшення
суми грошового зобов'язання з податку
на доходи фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування, на суму 163
823грн.91коп., а також податкове
повідомлення-рішення від 21.11.2013 року
№ про нарахування
адміністративного штрафу у розмірі
510грн. (а.с.34-39, 42-43), винесені
Шосткинською ОДПІ на підставі акту
«Про результати документальної
позапланової виїзної перевірки ФОП
ОСОБА_4 з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2012 року до
25.01.2013 року» від 28.02.2013 року
№249/17-0203- (а.с.10-32).

В акті перевірки відповідачем
зазначено порушення позивачем:

-п.44.1, п.44.3 ст.44 ПК України - незбереження
первинних документів, ведення яких
передбачено законодавством;

- п.2 п.291.4 ст.291, пп.4 п.293.4 ст.293 ПК України,
у зв'язку з чим донараховано єдиного
податку в розмірі 1845грн. (здійснення
діяльності, яка не дає право
застосовувати спрощену систему
оподаткування, яка полягає у наданні
послуг не платникам єдиного податку);

- п.177.2 ст.177 ПК України, в результаті
чого занижено податок з доходів
фізичних осіб від підприємницької
діяльності в період з 01.04.2012 року до
31.12.2012 року на загальну суму 131
059грн.13коп.;

- п.181.1 ст.181, п.183.4 ст.183, п.187.3 ст.187 ПК
України, внаслідок чого занижено
податок на додану вартість в періоді,
що перевірявся, на загальну суму 164
502грн. (а.с.18-22, 27-28, 31).

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_4 у
період з 01.01.2012 року до 25.01.2013 року
здійснював фінансово-господарську
діяльність на спрощеній системі
оподаткування та був платником єдиного
податку групи 2, що підтверджується
відповідним свідоцтвом серія Б №588172
(а.с.126).

Скасовуючи повідомлення-рішення від
21.11.2013 року № про збільшення суми
грошового зобов'язання з єдиного
податку з фізичних осіб, суд зазначає
наступне.

Відповідно до п.2 п.291.4 ст.291 ПК України
до другої групи суб'єктів
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, належать фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв:

- не використовують працю найманих осіб
або кількість осіб, які перебувають з
ними у трудових відносинах, одночасно
не перевищує 10 осіб;

- обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень.

Дія цього підпункту не поширюється на
фізичних осіб - підприємців, які
надають посередницькі послуги з
купівлі, продажу, оренди та оцінювання
нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК
009:2005), а також здійснюють діяльність з
виробництва, постачання, продажу
(реалізації) ювелірних та побутових
виробів з дорогоцінних металів,
дорогоцінного каміння, дорогоцінного
каміння органогенного утворення та
напівдорогоцінного каміння. Такі
фізичні особи - підприємці належать
виключно до третьої або п'ятої групи
платників єдиного податку, якщо
відповідають вимогам, встановленим для
таких груп.

Згідно з п.293.4 ст.293 ПК України ставка
єдиного податку встановлюється для
платників єдиного податку першої -
третьої і п'ятої груп у розмірі 15
відсотків:

1) до суми перевищення обсягу доходу,
визначеного у підпунктах 1, 2, 3 і 5 пункту
291.4 статті 291 цього Кодексу;

2) до доходу, отриманого від провадження
діяльності, не зазначеної у свідоцтві
платника єдиного податку, віднесеного
до першої або другої групи;

3) до доходу, отриманого при
застосуванні іншого способу
розрахунків, ніж зазначений у цій
главі;

4) до доходу, отриманого від здійснення
видів діяльності, які не дають права
застосовувати спрощену систему
оподаткування.

Вичерпний перелік видів діяльності,
які не дають права на застосування
спрощеної системи оподаткування,
наведено в п.291.5 ст.291 ПК України, серед
яких відсутній такий вид діяльності як
«надання послуг особам, які не є
платниками єдиного податку»,
зазначений в акті перевірки від 28.02.2013
року №249/17-0203- в якості порушення
позивачем норм п.2 п.291.4 ст.291, пп.4 п.293.4
ст.293 ПК України (а.с.21).

Здійснення видів діяльності, які не
дають права застосовувати спрощену
систему оподаткуванню, є однією з
підстав для анулювання свідоцтва
платника податку за рішенням
контролюючого органу в порядку та у
строки, визначені у п.299.15 ст.299 ПК
України.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, податковим органом рішення про
анулювання свідоцтва платника єдиного
податку при винесенні інших рішень про
донарахування податку на доходи
фізичних осіб та податку на додану
вартість за наслідками такого
анулювання в порушення п.299.16 ст.299 ПК
України не виносилося.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ФОП ОСОБА_4 та ТОВ «Тіру» ЛТД укладені
договори оренди складських приміщень
№04 та №05 від 01.04.2011 року, розташованих
за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею
400кв.м. та 100 кв.м. (а.с.108-112, 117-121) та
оформлені акти здачі-прийняття
нежитлових приміщень (а.с.113, 122).

30.05.2012 року укладені угоди про
розірвання договорів оренди та
підписані акти здачі-приймання
складських приміщень від ТОВ «Тіру
ЛТД» до ФОП ОСОБА_4 (а.с.114-115, 123-124).

На виконання вказаних договорів
виписані рахунки-фактури №СФ-000068 від
30.09.2011 року на суму 600 грн. за оренду
нежитлового приміщення площею 400 кв.м.
за вересень 2011 року, №СФ-0000067 від 30.09.2011
року на суму 200 грн. за оренду
нежитлового приміщення площею 100 кв.м.
за вересень 2011 року, №СФ-0000072 від 31.10.2011
року на суму 200 грн. за оренду
нежитлового приміщення площею 100 кв.м.
за жовтень 2011 року, №СФ-0000073 від 31.10.2011
року на суму 600 грн. за оренду
нежитлового приміщення площею 400 кв.м.
за жовтень 2011 року, №СФ-00025/6 від 30.12.2011
року на суму 1200 грн. 178). за оренду
нежитлового приміщення площею 400 кв.м.
за листопад-грудень 2011 року (а.с.174-178).

На підставі виставлених рахунків №68
від 30.09.2011 року, №67 від 30.09.2011 року, №72 та
№73 від 31.10.2011 року орендарем проведено
платежі на банківський рахунок
орендодавця на загальну суму 1 100грн.,
про що свідчать відповідні виписки
(а.с.127-128).

Крім того, 29.03.2012 року ТОВ «Тіру» ЛТД був
здійснений платіж у сумі 11 200 грн.,
отриманий позивачем як оплата за
поставлені мішки в кількості 11 000 штук,
згідно з рахунком-фактурою №СФ-00000008
від 15.03.2012 року (а.с.129, 173).

Таким чином, загальна сума сплачених
коштів у 2012 році становить 12 300 грн.
(а.с.127-129), в тому числі: 11 200 грн. - оплата
за поставлені ФОП ОСОБА_4 мішки, а 1 100
грн. - оплата оренди нежитлових
приміщень відповідно до догорів №04 та
№05 від 01.04.2011 року.

При цьому, суд звертає увагу, що сплата
грошових коштів фактично відбулася не
за послуги, надані в першому кварталі
2012 році, як це вказано в акті перевірки
(а.с.20), а за вересень-грудень 2011 року, з
яких 1 300 грн. повернуто ТОВ «Тіру» ЛТД у
зв'язку із виставленням вимоги №17/1 від
30.03.3012 року, що підтверджується
прибутковим касовим ордером №27 від
30.03.2012 року (а.с.76-77, 155-156).

До складу доходу платника єдиного
податку, визначеного статтею ст.292
Податкового кодексу України , не
включаються: ) суми коштів (аванс,
передоплата), що повертаються покупцю
товару (робіт, послуг) - платнику
єдиного податку та/або повертаються
платником єдиного податку покупцю
товару (робіт, послуг), якщо таке
повернення відбувається внаслідок
повернення товару, розірвання договору
або за листом-заявою про повернення
коштів (п.п. 292.11.5 п.292.11 ст.292 ПК України).

Отже, сума у розмірі 1 300 грн. взагалі не
повинна включатися в дохід платника
єдиного податку та впливати на розмір
донарахованих податкових зобов'язань,
а ФОП ОСОБА_4 відносно контрагента ТОВ
«Тіру» ЛТД у 2012 році не здійснював
діяльності, яка не дає йому права
перебувати на спрощеній системі
оподаткування (2 група платника єдиного
податку).

З приводу взаємовідносин позивача з ДП
«Шосткинський лісгосп» суд зазначає,
що у червні 2012 року ФОП ОСОБА_4 отримав
на розрахунковий рахунок грошові кошти
в загальній сумі 3 360 грн., сплачених ДП
«Шосткинський лісгосп», яке не
зареєстровано відповідно до
рахунку-фактури №СФ-0000016 від 06.06.2012 року
за надані послуги з техобслуговування
автомобільного обладнання (а.с.60-61,130-131).

Проте, серед вичерпного переліку видів
діяльності, які не дають права на
застосування спрощеної системи
оподаткування, та
організаційно-правові форми, які
виключають таку діяльність, що
міститься в п.291.5 ст.291 Податкового
кодексу України, не вказано такого виду
діяльності як «техобслуговування
автомобільного обладнання».

Надання послуг особам, які не є
платниками єдиного податку, може
свідчити лише про порушення платником
єдиного податку правил перебування у
другій групі платників єдиного
податку, за що Податковим кодексом
України прямо не передбачена
відповідальність, окрім перевищення
граничної суми доходу та кількості
найманих працівників.

Стосовно здавання ФОП ОСОБА_5 в оренду
частини приміщення, площею 10 кв.м., яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, згідно
з договором №13 від 10.09.2012 року (а.с.201-206),
варто відмітити, що на дату укладання
договору оренди та складання акту
здачі-приймання частини приміщення від
10.09.2012 року остання перебувала не на
загальній, а на спрощеній системі
оподаткування, що підтверджується
копією свідоцтва платника єдиного
податку серія Б №588119 (а.с.145).

Посилання представників відповідача
на перебування ФОП ОСОБА_5 на спрощеній
системі оподаткування тільки з 01.01.2012
року до 30.09.2012 року, після чого вона
здійснювала діяльність на загальній
системі оподаткування в період з 01.10.2012
року до 31.12.2012 року (а.с.200, 207) не можуть
бути визнані обґрунтованими та
покладеними в основу судового рішення,
оскільки жодним діючим законодавчим
або нормативним актом України не
передбачено обов'язку суб'єктів
господарювання, а також не надано їм
право перевіряти правомірність
діяльності - контрагентів за
господарськими договорами, їх мету
діяльності, достовірність даних,
вказаних ними у первинних документах, а
також контролювати показники
податкової звітності іншого платника
податку, в тому числі і перевіряти
підстави переходу контрагентів зі
спрощеної на загальну систему
оподаткування.

Більш того, під час проведення
перевірки не було встановлено фактів
отримання позивачем від ФОП ОСОБА_5
грошових коштів на виконання умов
договору оренди №13 від 10.09.2012 року, що
вбачається зі змісту акту від 28.02.2013
року №249/17-0203- (а.с.20).

Також судом досліджено висновок № 8
економічного експертного дослідження
від 03.03.2014 року (а.с.186-193), здійсненого
на основі дослідження первинних
бухгалтерських документів ФОП ОСОБА_4
на предмет відповідності висновків,
викладених в акті документальної
позапланової виїзної перевірки,
діючому законодавству та фактичним
обставинам здійснення господарських
операцій. Так, з висновку економічного
експертного дослідження вбачається, що
дослідженням поданих документів не
підтверджується документально та не
відповідає діючому законодавству
висновок податкової перевірки ФОП
ОСОБА_4 щодо заниження та несплати в
бюджет єдиного податку у сумі 1845грн.,
пені у сумі 2грн.44коп. за несвоєчасну
сплату податку з доходів фізичних осіб,
податку з доходів фізичних осіб за
період з 01.04.2012 року до 31.12.2012 року на
загальну суму 131 059грн.13коп., а також
податку на додану вартість на загальну
суму 164 502 грн. (а.с.193).

Експерт у висновку зазначає, що
дослідженням не підтверджується
здійснення позивачем видів діяльності,
які не дають права на застосування
спрощеної системи оподаткування
(а.с.192), а також вказує на відсутність
підстав для застосування ставки
єдиного податку в першому кварталі 2012
року у розмірі 15% та анулювання
свідоцтва платника єдиного податку ФОП
ОСОБА_4 з 01.04.2012 року з донарахуванням
ПДВ та податку на доходи фізичних осіб.

Суд відхиляє доводи представників
відповідача стосовно того, що вказаний
висновок економічного експертного
дослідження не може бути об'єктивним,
оскільки, наданий на замовлення
позивача, що висновок надавався не за
ухвалою суду, а за клопотанням
зацікавленої особи в позасудовому
порядку. Вказані доводи відповідача
спростовуються нормами Інструкції про
призначення та проведення судових
експертиз та експертних досліджень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 08.10.1998р. №53/5,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 03.11.1998 року за №705/3145.

Так, згідно з п. 1.3. даної Інструкції
відповідно до чинного законодавства на
замовлення адвокатів, захисників та
осіб, які самостійно захищають свої
інтереси, їх представників, а також на
замовлення юридичних та фізичних осіб
можуть виконуватись експертні
дослідження, що потребують спеціальних
знань. Результати експертних
досліджень викладаються в письмових
висновках експертних досліджень
згідно з чинним законодавством України

Відповідно до ч. 2 п.1.8 Інструкції
підставою проведення експертного
дослідження є письмова заява (лист)
замовника (юридичної або фізичної
особи) з обов'язковим зазначенням його
реквізитів, з переліком питань, які
підлягають розв'язанню, а також
об'єктів, що надаються.

Як вбачається зі змісту висновку
економічного експертного дослідження,
на експертне дослідження №8 від 03.03.2014
року (а.с.186-193) поставлено питання щодо
підтвердження документальної та
нормативної обґрунтованості висновку
податкової перевірки ФОП ОСОБА_4 щодо
заниження та несплати в бюджет єдиного
податку у сумі 1845грн., пені у сумі
2грн.44коп. за несвоєчасну сплату
податку з доходів фізичних осіб,
податку з доходів фізичних осіб за
період з 01.04.2012 року до 31.12.2012 року на
загальну суму 131 059грн.13коп., а також
податку на додану вартість на загальну
суму 164 502 грн. (а.с.193).

При проведенні експертного
дослідження на основі наданих ОСОБА_4
документів (догорів оренди, виписок за
банківськими рахунками,
рахунків-фактур, листа-вимоги,
листа-звернення, прибуткового касового
ордера, свідоцтва платника єдиного
податку, Книги обліку доходів і витрат
№5136/1204 від 20.01.2012 року) встановлювалась
відповідність господарських операцій
вимогам нормативних актів з
оподаткування, обліку та контролю.

З приводу заперечень представника
відповідача стосовно того, що
експертне дослідження здійснювала
особа, яка має економічну освіту, у
зв'язку з чим не можна беззастережно
стверджувати про правильність та
відповідність чинному законодавству
висновків спеціаліста з економічних
питань, суд зауважує, що даний
спеціаліст має кваліфікацію експерта з
правом проведення судових експертиз та
експертних досліджень зокрема по
спеціальності: «Дослідження
документів бухгалтерського та
податкового обліку та звітності», що є
актуальним та необхідним в даному
конкретному випадку (а.с.185).

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про відсутність порушень
позивачем п.2 п.291.4 ст.291, пп.4 п.293.4 ст.293 ПК
України, внаслідок чого податкове
повідомлення-рішення від 21.11.2013 року
№ про збільшення суми грошового
зобов'язання з єдиного податку з
фізичних осіб на суму 2 306грн.25коп. є
протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
21.11.2013 року № про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 205 627грн.50коп.,
від 21.11.2013 року № про збільшення
суми грошового зобов'язання з податку
на доходи фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування, на суму 163
823грн.91коп., суд зазначає, що вказані
податкові повідомлення-рішення були
винесені з урахуванням висновків
Шосткинської ОДПІ, викладених у п.2.2.1
акту перевірки (а.с.21-22, 27-28),
безпідставність яких встановлена під
час розгляду даної справи судом.

Оскільки ФОП ОСОБА_4 не здійснювалось
будь-яких операцій, передбачених п.291.5
ст.291 ПК України, рішення про анулювання
свідоцтва платника податків
контролюючим органом не приймалося, то
висновки відповідача про те, що
позивачем порушені п.177.2 ст.177 ПК
України та п.181.1 ст.181, п.183.4 ст.183, п.187.3
ст.187 ПК України є помилковими, а
вказані рішення такими, що підлягають
скасуванню.

Також суд не погоджується із
висновками відповідача про порушення
позивачем п.44.1, п.44.3 ПК України за не
надання під час проведення перевірки
первинних документів щодо
підтвердження здійснюваних
господарських операцій з постачання
товару (накладні, касові чеки,
прибуткові ордера та ін.) та
нарахуванням за це адміністративного
штрафу в сумі 510 грн. з огляду на таке:

Відповідно ч.6 до ст. 128 Господарського
кодексу України
громадянин-підприємець зобов'язаний
вести облік результатів своєї
підприємницької діяльності відповідно
до вимог законодавства.

Згідно з п.44.1, п.44.3 ст.44 Податкового
кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платники
податків зобов'язані забезпечити
зберігання документів, визначених у
пункті 44.1 цієї статті, а також
документів, пов'язаних із виконанням
вимог законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, не менш як 1095 днів
з дня подання податкової звітності,
для складення якої використовуються
зазначені документи, а у разі її
неподання - з передбаченого цим
Кодексом граничного терміну подання
такої звітності.

Пункт 85.2 статті 85 Податкового кодексу
України встановлює, що платник
податків зобов'язаний надати посадовим
(службовим) особам органів державної
податкової служби у повному обсязі всі
документи, що належать до предмета
перевірки або пов'язані з ним. Такий
обов'язок виникає у платника податків
після початку перевірки.

Частиною 3 статі 2 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
суб'єкти підприємницької діяльності,
яким відповідно до законодавства
надано дозвіл на ведення спрощеного
обліку доходів та витрат, ведуть
бухгалтерський облік і подають
фінансову звітність у порядку,
встановленому законодавством про
спрощену систему обліку та звітності.

Зокрема, згідно з пп.296.1.1 п.296.1 ст.296 ПК
України платники єдиного податку
першої і другої груп та платники
єдиного податку третьої групи, які
не є платниками податку на
додану вартість, ведуть книгу обліку
доходів шляхом щоденного, за
підсумками робочого дня,
відображення отриманих доходів.

Пунктом 1 «Порядку ведення Книги обліку
доходів і витрат платників єдиного
податку першої і другої груп»,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України від 15.12.2011 року №1637,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27.12.2011 року за №1534/20272,
визначено, що відповідно до підпункту
296.1.1 пункту 296.1 статті 296

глави 1 розділу XIV Податкового
кодексу України фізичні особи -
підприємці, що обрали спрощену
систему оподаткування та є
платниками єдиного податку першої і
другої груп, а також платники єдиного
податку третьої групи, які не є
платниками податку на додану
вартість (далі - платник податку),
ведуть книгу обліку доходів (далі -
Книга), у якій щоденно, за підсумками
робочого дня, відображають отримані
доходи.

Відповідно до 5 Порядку №1637 записи у
Книзі виконуються за підсумками
робочого дня, протягом якого отримано
дохід, зокрема кошти, що надійшли на
поточний рахунок платника податку
та/або отримано готівкою, сума
заборгованості, за якою минув строк
позовної давності, фактично
безоплатно отримано товари (роботи,
послуги).

Із викладеного виходить, що саме записи
в книзі обліку доходів і витрат є
основою для визначення результатів
господарської діяльності платників
єдиного податку першої і другої груп та
заповнення ними податкової декларації
за відповідний податковий (звітній)
період.

Отже, вищезазначеними
нормативно-правовими актами визначено
порядок ведення доходів і витрат
суб'єктів підприємницької діяльності,
які обрали спрощену систему
оподаткування, однак ними не
передбачений обов'язок ведення такими
суб'єктами інших документів ніж ті, що
встановлені пп.296.1.1 п.296.1 ст.296 ПК
України для фізичних осіб-підприємців.

Таким чином, відсутність первинних
документів під час перевірки, обов'язок
ведення яких для фізичної
особи-підприємця, який належить до 2
групи платників єдиного податку, не
передбачений законодавством, не може
бути віднесене до порушень
установленого порядку надання
платником податку документів.

З копії акту перевірки від 28.02.2013 року
№249/17-0203- (а.с.13) вбачається, що при
перевірці було використано в тому
числі і Книгу обліку доходів та витрат
№5136/1204 від 20.01.2012 року (а.с.132-144).

З огляду на зазначене, суд вважає, що
висновок податкового органу про
порушення позивачем положень п.44.1, п.44.3
ст.44 ПК України не знайшов свого
підтвердження під час розгляду справи,
а тому застосування штрафних
(фінансових) санкцій згідно з п.121.1 ст. 121
цього кодексу є безпідставним, а
відтак, податкове повідомлення-рішення
суб'єкта владних повноважень від 21.11.2013
року № є незаконним і
необґрунтованим.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує адміністративний позов.

Отже, в адміністративних справах щодо
оскарження рішень та дій суб'єкта
владних повноважень встановлена
презумпція його вини. Така презумпція
вини покладає на суб'єкта владних
повноважень обов'язок аргументовано,
посилаючись на докази, довести
правомірність свого рішення (дії) та
спростувати твердження позивача про
порушення його права, свобод чи
інтересів.

Відповідач - суб'єкт владних
повноважень не надав суду письмових
пояснень або доказів, що б спростували
доводи адміністративного позову.

Враховуючи наведене, прийняті на
підставі такого акту
повідомлення-рішення підлягають
визнанню протиправними та скасуванню у
судовому порядку.

Штрафні санкції, розраховані у
відсотковому відношенні до суми
неправомірно визначених зобов'язань, є
також неправомірними.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені витрати з Державного
бюджету України.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 до
Шосткинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень -задовольнити у
повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Шосткинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області від 21.11.2013 року № про
збільшення суми грошового зобов'язання
з єдиного податку з фізичних осіб на
загальну суму 2 306грн.25коп., в тому числі
за основним платежем на суму 1845грн. та
штрафної санкції на суму 461грн.25коп.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Шосткинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області від 21.11.2013 року № про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на
загальну суму 205 627грн.50коп, в тому числі
за основним платежем на суму 164 502грн. та
штрафної санкції на суму 41 125грн.50коп.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Шосткинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області від 21.11.2013 року № про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб, що
сплачується фізичними особами за
результатами річного декларування, на
загальну суму 163 823грн.91коп., в тому
числі за основним платежем на суму 131 059
грн.13коп. та штрафної санкції на суму 32
764грн.78коп.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Шосткинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області від 21.11.2013 року № про
нарахування адміністративного штрафу
та інших санкцій у розмірі 510грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) судовий
збір у розмірі 458грн.81коп. (чотириста
п'ятдесят вісім грн.вісімдесят одна
коп.) .

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
О.О. Осіпова

З оригіналом згідно

Суддя
О.О. Осіпова

Повний текст постанови складено та
підписано 25.03.2014 року.