Справа № 2а-1670/1266/11
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

01 квітня 2014 року м. Київ
В/800/1423/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Бухтіярової І.О., Вербицької О.В.,
Кошіля В.В., Моторного О.А., Приходько
І.В., перевіривши заяву Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області

про перегляд постанови Вищого
адміністративного суду України від
13.01.2014 року

у справі № 2а-1670/1266/11 (К/71161/11 - номер
справи у Вищому адміністративному суді
України)

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Укркомцентр»

до Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції

про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Кременчуцька об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області подала заяву про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого адміністративного суду України
від 13.01.2014 року в названій справі.

Відповідно до ст. 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України, заява про перегляд судових
рішень подається до Верховного суду
України через Вищий адміністративний
суд України, який за змістом ст. 2392 та
ст. 240 Кодексу адміністративного
судочинства України перевіряє
відповідність заяви вимогам цього
Кодексу та вирішує питання про допуск
справи до провадження.

Згідно із статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

У заяві про перегляд постанови Вищого
адміністративного суду України від
13.01.2014 року заявник посилається на
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції норм
матеріального права, а саме: ст. 21
Закону України «Про оренду землі» від
06.10.1998 року № 161-IV.

В обґрунтування своїх вимог заявник
додає копію ухвали Вищого
адміністративного суду України від
11.07.2012 року у справі № 2а-1670/517/11
(К/9991/80742/11), копію постанови Вищого
адміністративного суду України від
11.10.2012 року у справі № 2а-7797/09/2/0170
(К-24067/10), копію постанови Вищого
адміністративного суду України від
27.08.2012 року у справі № 2а-7642/08/4 (К-17845/10), в
яких, на його думку, інакше застосовано
вказані норми матеріального права у
подібних правовідносинах, ніж в
постанові Вищого адміністративного
суду України від 13.01.2014 року.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що
правова позиція, викладена в постанові,
про перегляд якої ставиться питання,
цілком узгоджується з рішенням
Верховного Суду України від 11.06.2013 року
у справі за позовом приватно-орендного
сільськогосподарського підприємства
«Відродження» до Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Полтавської області
Державної податкової служби України
про скасування податкових
повідомлень-рішень, з рішенням
Верховного Суду України від 11.06.2013 року
у справі за позовом закритого
акціонерного товариства «Кримвтормет»
до державної податкової інспекції у
Балаклавському районі м. Севастополя
про скасування податкового
повідомлення-рішення.

У подібних правовідносинах Верховний
Суд України дійшов висновку про те, що
договір оренди землі є
цивільно-правовим, а отже, йому
притаманні такі ознаки, як свобода
договору, обов'язковість його
виконання сторонами тощо. Суб'єкт
владних повноважень, який не є
учасником договору, не може
здійснювати владні управлінські
функції шляхом втручання у відносини
сторін договору, але має право
контролювати належність виконання
договору та відповідність його умов
чинному законодавству України, зокрема
стежити, щоб такі умови не суперечили
інтересам суспільства. Якщо ж договір
пов'язаний зі сплатою податків і, на
думку суб'єкта владних повноважень,
спрямований на ухилення від їх сплати,
останній, за допомогою
адміністративних заходів,
уповноважений відновити публічний
порядок. Отже, зміна розміру земельного
податку згідно із Законом України від
03.06.2008 року № 309-VI «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України» є
підставою для перегляду встановленого
розміру орендної плати шляхом внесення
відповідних змін до договору оренди
землі його учасниками і не тягне
автоматичну зміну умов договору щодо
розміру орендної палати, а відтак
відповідного донарахування ДПІ суми
податкового зобов'язання з орендної
плати із застосуванням штрафних
санкцій за податковими
повідомленнями-рішеннями.

Таким чином, на даний час судове
рішення суду касаційної інстанції,
щодо якого подана заява про перегляд,
повністю відповідає правовій позиції,
викладеній у постанові Верховного Суду
України, у подібних правовідносинах та
із застосуванням тих самих норм
матеріального права.

Частина перша статті 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
зобов'язує суди привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.

Зважаючи на викладене, підстав для
допуску справи до провадження для
перегляду судового рішення Верховним
Судом України у даній адміністративній
справі немає.

Керуючись ст. ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити Кременчуцькій об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області у допуску справи
для перегляду Верховним Судом України
постанови Вищого адміністративного
суду України від 13.01.2014 року у справі №
2а-1670/1266/11 (К/71161/11 - номер справи у Вищому
адміністративному суді України).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ПідписІ.О.
БухтіяроваСудді ПідписО.В. Вербицька
ПідписВ.В. Кошіль ПідписО.А. Моторний
ПідписІ.В. Приходько