Справа № 2а-6280/10/1870
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 року
м. Київ К/9991/1027/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого
Степашка О.І.

суддів:
Бившевої Л.В.

Муравйова О.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової
адміністрації України в Сумській
області

на постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 12.10.2010

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 30.11.2010

у справі № 2а-6280/10/1870

за позовом Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної податкової адміністрації
України в Сумській області

до Приватного підприємства
телерадіоорганізації «Сателіт-плюс»

про зобов'язання вчинити
певні дії

ВСТАНОВИВ:

Регіональне управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової
адміністрації України в Сумській
області (далі по тексту - позивач)
звернулося до суду з позовом до
Приватного підприємства
телерадіоорганізації «Сателіт-плюс»
(далі по тексту - відповідач, ППТ
«Сателіт-плюс») про зобов'язання
вчинити певні дії.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 12.10.2010 в
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 30.11.2010
постанову суду першої інстанції
скасовано із закриттям провадження у
справі.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій та прийняти нове рішення,
яким позов задовольнити, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню, з огляду на наступне.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що дана справа є справою
адміністративної юрисдикції.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та закриваючи провадження у
справі суд апеляційної інстанції
виходив з того, що відповідно до п. 1 ч. 1
ст. 157 Кодексу адміністративного
судочинства України, позовні вимоги
щодо зобов'язання допустити до
проведення перевірки з підстав,
визначених у статті 111 Закону України
«Про державну податкову службу в
Україні», не можуть бути предметом
судового розгляду.

Суд касаційної інстанції погоджується
із висновком суду апеляційної
інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових осіб і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема: 1)
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності; 2) спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби; 3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень; 4)
спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів; 5) спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України; 6)
спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом
референдуму.

Позивач в своїй позовній заяві
посилається на Закон України «Про
державну податкову службу в Україні»,
як на підставу зобов'язання
відповідача допустити посадових осіб
до проведення перевірки.

Проте, як вірно зазначено судами, що
вказаним Законом, а також будь-яким
іншим законом України, не встановлено
права органів державної податкової
служби подавати позов про зобов'язання
допустити до проведення перевірки.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд закриває провадження у справі, якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судом апеляційної
інстанції належним чином з'ясовані
обставини справи та дано їм відповідну
правову оцінку. Порушень норм
матеріального та процесуального права,
які могли призвести до зміни чи
скасування рішення суду апеляційної
інстанції не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної податкової адміністрації
України в Сумській області відхилити.

Ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 30.11.2010
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)Л.І. Бившева (підпис)О.В.
Муравйов