Справа № 2а-13683/11
Суддя: Запотічний І.І.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року
Справа № 166388/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів :

головуючого судді:
Запотічного І.І.,

суддів:
Довгої О.І., Ліщинського А.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Тернополі на постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 11 липня 2011
року по адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
про проведення перерахунку пенсії
працюючому пенсіонеру,-

В С Т А Н О В И В:

07.06.2011 року позивач звернувся до суду з
вищевказаним адміністративним позовом
до Управління Пенсійного фонду України
в м. Тернополі (надалі Управління) про
зобов'язання провести перерахунок
пенсії, посилаючись на те, що
відповідачем всупереч норм чинного
законодавства проведено у 2010 році
перерахунок пенсії із застосуванням
показника заробітної плати (доходу) в
середньому на одну особу в цілому по
Україні, з якої сплачені страхові
внески та яка відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
враховується для обчислення пенсії за
2007 рік, а не за 2009 рік, що не відповідає
чинному законодавству.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 11 липня 2011 року заявлений
позов задоволено. Зобов'язано
Управління провести перерахунок
ОСОБА_1 призначеної пенсії починаючи з
15.02.2011 року із застосуванням показника
заробітної плати (доходу) в середньому
на одну особу в цілому по Україні, з
якої сплачені страхові внески та яка
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» враховується для
обчислення пенсії за 2009 рік, з
урахуванням виплачених сум.

Не погодившись із винесеним рішенням,
його оскаржило Управління, яке
покликаючись на порушення судом норм
матеріального права, просить скасувати
постанову суду першої інстанції і
винести нову постанову, якою в
задоволенні позовних вимог відмовити.
Апелянт вказує на те, що рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року зміни, що внесені до статей 40 та 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» були визнані
неконституційними, а рішення щодо
відновлення дії зазначеної норми в
попередній редакції не приймались. У
зв'язку з цим перерахунки пенсій
проводились відповідно до пп.3 п. 11
постанови Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року №530 «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян».

Сторони по справі належним чином судом
були повідомлені, однак з невідомих для
суду причин не з'явилися в зал судового
засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст.
197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги у їх сукупності, суд
апеляційної інстанції приходить до
переконання, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Безспірно встановлено, що позивач
будучи пенсіонером, продовжував
працювати та в 2010 році звернувся до
Управління з заявою про проведення
перерахунку призначеної пенсії.

Відповідачем такий перерахунок пенсії
позивачу був проведений із
застосуванням показника заробітної
плати (доходу) в середньому на одну
особу в цілому по Україні, з якої
сплачені страхові внески та яка
відповідно до закону враховується для
обчислення пенсії за 2007 рік.

Листом №8607/13 від 27.05.2011 року Управління
фактично відмовило позивачу в
перерахунку пенсії з застосуванням
середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
що передує року звернення, тобто за 2009
рік.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», в редакції до
прийняття рішення Конституційного
Суду України від 22 травня 2008 року, у
разі якщо застрахована особа після
призначення пенсії продовжувала
працювати, провадиться перерахунок
пенсії з урахуванням страхового стажу
після призначення пенсії. Кожний
наступний перерахунок пенсії
провадиться не раніш як через два роки
після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу,
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону.

Зазначена редакція ст. 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» чинна після
визнання неконституційними Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008 змін, внесених
підпунктом «а» підпункту 10 пункту 35
розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
р. №107-VI.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 зазначеного
Закону, для обчислення пенсії
враховується заробітна плата (дохід) за
будь-які 60 календарних місяців
страхового стажу підряд до 01 липня 2000
року, незалежно від перерв, та за весь
період страхового стажу починаючи з 01
липня 2000 року.

Скасовані зміни надавали можливість
перераховувати пенсію із заробітної
плати за періоди страхового стажу,
зазначені в частині 1 статті 40 цього
Закону, із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії.

З відновленої (діючої) норми абзацу 3
частини 4 статті 42 зазначеного Закону
вбачається, що перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону.

Тобто, правила частини першої статті 40
при перерахунку пенсії, застосовуються
виключно з метою визначення періоду
страхового стажу, за який може бути
обчислена заробітна плата (дохід).

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що показник «середня заробітна плата
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії» застосовується
виключно при призначенні пенсії та
залишається незмінним під час
здійснення перерахунку пенсії на
підставі ч. 4 ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування».

Таким чином, правові підстави для
перерахунку пенсії позивача із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки за 2009 рік відсутні.
Показники середньої заробітної плати у
галузях економіки застосовується
виключно для призначення пенсії,
застосування його для перерахунку є
безпідставним.

Відповідно до пункту 6 статті 92
Конституції України виключно законами
України визначаються, зокрема, форми і
види пенсійного забезпечення. Такими
законами є Закон України «Про пенсійне
забезпечення» від 5 листопада 1991 року №
1788-12 та Закон України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування» № 1058 від 09 липня 2003 року. З
огляду на зазначене та керуючись
положеннями принципу законності
закріпленого в статті 9 КАС України
приписи постанови № 530 від 28 травня 2008
року не можуть застосовуватись до
спірних відносин.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції приходить до переконання про
безпідставність позовних вимог ОСОБА_1
щодо зобов'язання провести перерахунок
пенсії.

Відповідно до ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування судом
апеляційної інстанції постанови або
ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

З огляду на викладене, оскільки
постанова суду першої інстанції
винесена з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, то
апеляційна скарга підлягає до
задоволення, а оскаржувану постанову
слід скасувати та прийняти нову
постанову.

Керуючись ст. ст. 158-163, 195, ст. 197, п. 3 ч. 1
ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ст.254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И
В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
- задовольнити.

Постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 11 липня 2011 року у справі №
2а-13683/11 - скасувати та прийняти нову
постанову про відмову в позові.

Постанова апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
І.І. Запотічний

Судді О.І.Довга

А.М.Ліщинський