Справа № 2а-10173/12/2070
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2014 р.
м. Київ К/800/14991/13

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя-доповідач Кочан В.М.,
судді Бутенко В.І. , Винокуров К.С. ,
розглянувши в судовому засіданні
касаційну скаргу Приватного
підприємства "Відродження" на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду 31.10.2012р. та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18.02.2013р. у
справі за позовом Приватного
підприємства "Відродження" до
Державної виконавчої служби України
про скасування постанов,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2012 року Приватне
підприємство "Відродження" звернулося
до суду з позовом до Державної
виконавчої служби України з вимогами
про скасування постанови.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 31.10.2012р. у
задоволенні позову Приватного
підприємства "Відродження" до
Державної виконавчої служби України
про скасування постанови відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18.02.2013р.
апеляційну скаргу позивача залишено
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції залишено без змін.

Суди першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що боржником не було
надано державному виконавцю доказів
добровільного виконання виконавчого
напису нотаріуса у встановлений строк,
а державний виконавець мав право
накласти арешт на майно боржника з
урахуванням розміру виконавчого збору,
витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
просить судові рішення скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
висновку, що касаційну скаргу слід
задовольнити частково з урахуванням
наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 19.04.2012р. до головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
надійшла заява від стягувача ПАТ "ЕРСТЕ
БАНК" про відкриття виконавчого
провадження по примусовому виконанню
виконавчого напису приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу № 141 від 15.03.2012р.
про звернення стягнення на нежитлові
приміщення 1-ого поверху №№ 1-3, 3а, 4-5, 5а,
5б, 5в, 5г, 6-9, 9а, 10, 10б, 10в, 11, 15, 16, 16а, 17, 18-23,
57-1, 57-5, 57-6 в літ. "А-6" загальною площею 404,7
кв.м., які розташовані по вулиці
Данилевського, № 30 в м. Харкові та
належать Приватному підприємству
"Відродження" на праві власності.

Виконавчим написом нотаріуса
приписано за рахунок коштів, отриманих
від реалізації у встановленому
законодавством порядку переданих в
іпотеку нежитлових приміщень,
задовольнити вимоги Публічного
акціонерного товариства "ЕРСТЕ БАНК" у
розмірі 4 078 155,34 доларів США та
стягнення 9000,00 грн. для відшкодування
витрат по вчиненню виконавчого напису.

Виконавчий напис приватного нотаріуса
не оскаржувався.

23.04.2012р. державним виконавцем на
підставі ст.ст. 17, 19, 21, 25 Закону України
"Про виконавче провадження" винесена
постанова № 32307517 про відкриття
виконавчого провадження з виконання
виконавчого напису приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу № 141 від 15.03.2012
року про звернення стягнення на
зазначені вище нежитлові приміщення
1-ого поверху загальною площею 404,7 кв.м.
та належать Приватному підприємству
"Відродження" на праві власності.

Виконавчий напис нотаріуса у строк,
встановлений державним виконавцем в
постанові про відкриття виконавчого
провадження від 23.04.2012 року, боржником
самостійно виконано не було.

17.08.2012р. державним виконавцем на
підставі ст. 28 Закону України "Про
виконавче провадження" винесена
постанова № 32307517 про стягнення з
боржника виконавчого збору у розмірі 407
815,53 грн. та 900,00 грн.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 52, 57
Закону України "Про виконавче
провадження" державним виконавцем
також винесено постанову № 32307517 про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження. В
постанові зазначено, що арешт
накладено у межах суми звернення
стягнення з урахуванням виконавчого
збору - 4 485 970,87 доларів США та 9900,00 грн.

Постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 17.08.2012р. надіслана боржникові.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України
"Про виконавче провадження» примусове
виконання рішень державною виконавчою
службою здійснюється на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом. Пунктом 4 частини 2 цієї статті
встановлено, що відповідно до цього
Закону державною виконавчою службою
підлягають виконанню виконавчі написи
нотаріусів.

Згідно із ч. 8 ст. 54 Закону примусове
звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється державним виконавцем з
урахуванням положень Закону України
"Про іпотеку".

За приписами ст. 52 Закону стягнення на
заставлене майно в порядку примусового
виконання допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача - заставодержателя.
Реалізація заставленого майна
провадиться в порядку, встановленому
цим Законом. З коштів, одержаних від
реалізації заставленого майна,
здійснюються утримання, передбачені
ст. 43 цього Закону, після чого вони
використовуються для задоволення
вимог заставодержателя.

Відповідно до ст. 43 Закону з грошової
суми (в тому числі одержаної від
реалізації майна боржника), яка
стягнута державним виконавцем з
боржника, в першу чергу повертається
авансовий внесок сторін та інших осіб
на проведення виконавчих дій, в другу
чергу компенсуються витрати Державної
виконавчої служби на здійснення
виконавчих дій, не покриті авансовим
внеском сторін та інших осіб, у третю
чергу задовольняються вимоги
стягувача та стягується виконавчий
збір. Виконавчий збір стягується
пропорційно фактично задоволеним
вимогам стягувача.

Статтею 46 Закону встановлено, що у разі
невиконання рішення у строк,
установлений для добровільного його
виконання, з боржника постановою
державного виконавця, яка
затверджується начальником
відповідного органу державної
виконавчої служби, якому він
безпосередньо підпорядкований,
стягується виконавчий збір у розмірі 10
відсотків від фактично стягненої суми
або вартості майна боржника, яке
передане стягувану за виконавчим
документом. Постанова про стягнення
виконавчого збору виноситься при
першому надходженні виконавчого
документа державному виконавцю. При
наступних пред'явленнях до виконання
виконавчого документа державному
виконавцеві виконавчий збір
стягується в частині, що не була
стягнута при попередньому виконанні. У
разі коли стягнутої з боржника суми
недостатньо для повного задоволення
вимог стягувана, виконавчий збір
сплачується пропорційно від стягнутої
суми.

Як встановлено з матеріалів справи,
виконавчим написом нотаріуса
приписано за рахунок коштів, отриманих
від реалізації у встановленому
законодавством порядку переданих в
іпотеку нежитлових приміщень,
задовольнити вимоги Публічного
акціонерного товариства "ЕРСТЕ БАНК" у
розмірі 4 078 155,34 доларів США, однак
постановою № 32307517 про
стягнення з боржника виконавчого збору
визначено суму виконавчого збору в
розмірі 407 815,53 грн., що не дорівнює 10%
фактично стягненої суми або вартості
майна боржника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 58 Закону
України "Про виконавче провадження»
визначення вартості майна боржника
проводиться державним виконавцем за
ринковими цінами, що діють на день
визначення вартості майна. Для оцінки
за регульованими цінами, оцінки
нерухомого майна, транспортних
засобів, повітряних, морських та
річкових суден державний виконавець
залучає суб'єкта оціночної діяльності -
суб'єкта господарювання, який
провадить свою діяльність відповідно
до Закону України «Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні». У разі якщо
визначити вартість майна (окремих
предметів) складно або якщо боржник чи
стягувач заперечує проти передачі
арештованого майна боржника для
реалізації за ціною, визначеною
державним виконавцем, державний
виконавець залучає суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
для проведення оцінки майна.

За таких умов суди попередніх
інстанцій помилково дійшли висновку
про відмову у задоволення позовних
вимог щодо скасування постанови про
стягнення з боржника виконавчого збору
в зазначеному розмірі та не було надано
оцінки доказам, яка саме сума
виконавчого збору підлягає стягненню.

Таким чином, судами першої та
апеляційної інстанцій неправильно
застосовані норми матеріального права,
якими встановлено порядок та умови
стягнення виконавчого збору у разі
невиконання рішення у строк,
установлений для добровільного його
виконання.

Суд касаційної інстанції позбавлений
можливості ухвалити нове рішення у
справі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Порушення норм процесуального та
матеріального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи, є підставою для
скасування оскаржуваних судових
рішень судів першої та апеляційної
інстанцій і направлення справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції для наданню в тому числі
оцінки доказам, яка саме сума
виконавчого збору підлягає стягненню з
боржника.

Керуючись ст.ст. 220, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Приватного
підприємства "Відродження"
задовольнити частково.

Скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
31.10.2012р. та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 18.02.2013р.

Справу направити до суду першої
інстанції на новий судовий розгляд.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та оскарженню не
підлягає.

Суддя-доповідач
Кочан В.М.

судді

Бутенко В.І.

Винокуров К.С.