Справа № 821/3673/13-а
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/3673/13-а

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції:
Кисильова О.Й.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 01 листопада
2013 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Херсонській області, Управління
державної автомобільної інспекції
УМВС України в Херсонській області про
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

24 вересня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Херсонській області
(далі - відповідач-1), Управління
державної автомобільної інспекції
УМВС України в Херсонській області
(далі - відповідач-2, УДАІ), в якому
просив стягнути з УМВС України в
Херсонській області недоплачену
одноразову грошову допомогу в розмірі
9615,24 грн. та недоплачену при звільненні
заробітну плату в сумі 15587,06 грн., а
також зобов'язати відповідача вчинити
певні дії.

В подальшому позивач уточнив позовні
вимоги та просив зобов'язати
Управління державтоінспекції УМВС
України в Херсонській області
нарахувати та виплатити ОСОБА_1
недоплачену суму одноразової грошової
допомоги відповідно до статті 9 Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби та
деяких інших осіб" та наказу МВС
України від 31.12.2007 р. № 499, а також
зобов'язати відповідача перерахувати
та виплатити недоплачену суму
заробітної плати з урахуванням статей
116, 117 КЗпП України.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1
посилався на те, що при звільненні зі
служби у серпні 2010 р. він отримав
занижену суму одноразової грошової
допомоги та заробітної плати. Адже,
керівництво УМВС України в Херсонській
області пояснило такий розмір виплат
притягненням позивача до
дисциплінарної відповідальності, на
підставі чого ОСОБА_1 було позбавлено
премії за липень 2010 р., тобто за місяць
до звільнення. Позивач оскаржив до суду
наказ відповідача про притягнення до
відповідальності. Судом прийнято
рішення про скасування даного наказу
та поновлено права позивача шляхом
зобов'язання УДАІ УМВС здійснити
перерахунок заробітної плати,
нарахувати премію за липень 2010 р., а
також провести перерахунок розміру
одноразової грошової допомоги з
урахуванням премії за липень 2010 р.
Також, позивач, посилаючись на ст.ст. 116,
117 Кодексу законів про працю України,
вказував на те, що оскільки
відповідачем у день звільнення не
проведено повної виплати всіх сум, то
УДАІ УМВС України в Херсонській
області повинно нести
відповідальність за затримку
розрахунку та виплатити йому середній
заробіток за весь час затримки по день
фактичного розрахунку по заробітній
платі й по одноразовій грошовій
допомозі.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 01 листопада
2013 року у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1
відмовлено повністю.

Не погоджуючись із постановленим у
справі судовим рішенням позивач
звернувся з апеляційною скаргою, у
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права та неповне з'ясування фактичних
обставин справи просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги повністю.

Справа розглянута апеляційним судом в
порядку письмового провадження в
зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які
беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, згідно п. 2 ч. 1 ст. 197
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено
наступне.

Наказом УМВС України в Херсонській
області від 11.08.2010 р. № 535-о/с ОСОБА_1
звільнено з органів внутрішніх справ у
відставку за ст. 65 п. "а" (за віком) з
посади начальника ВДАІ з
обслуговування адміністративної
території Чаплинського району УДАІ
УМВС України в Херсонській області.

На підставі наказу від 11.08.2010 р. № 535-о/с
ОСОБА_1 видано грошовий атестат № 30 та
довідку № 13 від 31.08.2010 р. про додаткові
види грошового утримання у 2008-2010 р.р.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 27.04.2012 р. у
справі № 2-а-288/12/2170, залишеною в силі
ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 28.08.2012 р.,
позовні вимоги ОСОБА_1 до УМВС України в
Херсонській області задоволено. Судом
скасовано пункти 1 та 7 наказу УМВС
України в Херсонській області від
19.07.2010 р. № 482 о/с (пунктом 1 вказаного
наказу ОСОБА_1 притягнуто до
дисциплінарної відповідальності,
пунктом 7 - припинено нарахування
премії терміном на один місяць).

19.12.2012 р. Херсонським окружним
адміністративним судом у справі №
2-а-5822/11/2170 прийнято постанову, якою
задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до
УДАІ УМВС України в Херсонській
області про зобов'язання вчинити певні
дії. Судом зобов'язано УДАІ УМВС
України в Херсонській області
здійснити перерахунок заробітної
плати, а саме: нарахувати премію за
липень 2010 року у розмірі 55% місячного
грошового забезпечення, нарахувати
премію до 11.08.2010 року у розмірі 55% з
урахуванням посадового окладу, доплати
за спеціальне звання, виконання
особливо важких завдань, вислуги років;
провести перерахунок розміру
одноразової грошової допомоги при
звільненні зі служби з урахуванням
премії за липень 2010 р. у розмірі 55%
грошового забезпечення; внести
відповідні зміни до грошового
атестату, а саме "премія 55%", та надати
поновлені дані до Головного управління
Пенсійного фонду України в Херсонській
області.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 06.08.2013 р.
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 19.12.2012 р. у
справі №2-а-5822/11/2170 залишено без змін.

Отже, право ОСОБА_1 на отримання у
вересні 2010 року премії у розмірі 55%
місячного грошового забезпечення, та, з
урахуванням збільшення розміру
грошового забезпечення, перераховано
розмір одноразової грошової допомоги
поновлено в судовому порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає,
що суд першої інстанції неправильно
встановив обставини справи та порушив
норми чинного законодавства, оскільки
йому не було надано можливості
ознайомитися зі змінами у грошовому
атестаті, що був виданий йому при
звільненні зі служби. Також, апелянт
зазначив, що судом не враховано вимоги
норм Кодексу законів про працю, а тому
неправомірно відмовлено у задоволенні
позову. Більше того, апелянт зазначає,
що у постанові про відмову у
задоволенні позовних вимог суд зробив
невірний висновок на рахунок того, що
недоплачена грошова сума є грошовим
забезпеченням, адже у постанові
Херсонського адміністративного суду
від 19.12.2012 року у справі №5822/11/2170
вказується про здійснення перерахунку
заробітної плати.

Колегія суддів, надаючи правову оцінку
встановленим обставинам справи та
висновкам суду, вважає, що апеляційна
скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Правовідносини щодо виплати грошового
забезпечення особам рядового і
начальницького складу працівників
органів внутрішніх справ, у тому числі
одноразової грошової допомоги при
звільненні, врегульовані Законами
України "Про міліцію", «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших осіб
", Положенням про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29.07.1991 р. № 114,
Інструкцією про порядок виплати
грошового забезпечення особам
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, затвердженою
наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 31.12.2007 р. № 499, Порядком
виплати грошового забезпечення особам
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 07.11.2007 р. № 1294, Порядком обчислення
вислуги років, призначення та виплати
пенсій і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та членам їх
сімей, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р.
№ 393.

Зазначеними нормативно-правовими
актами регулюється порядок обчислення
та виплати грошового забезпечення,
зокрема, особам рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ, а також умови та
підстави для виплати одноразової
грошової допомоги працівникам органів
внутрішніх справ. При цьому суд першої
інстанції вірно визначив, що вказані
нормативні акти не передбачають
виплату грошової компенсації за
затримку розрахунку та компенсації
втрати частини заробітної плати у
зв'язку із порушення термінів її
виплати.

Статтею 19 Закону України "Про міліцію"
визначено, що форми і розміри грошового
забезпечення працівників міліції
встановлюються Кабінетом Міністрів
України.

Так, пунктом 1 Порядку виплати
грошового забезпечення особам
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 07.11.2007 р. № 1294 установлено, що
грошове забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу складається з
посадового окладу, окладу за
військовим (спеціальним) званням,
щомісячних (підвищення посадового
окладу, надбавки, доплати, винагороди,
які мають постійний характер, премії)
та одноразових додаткових видів
грошового забезпечення.

Виплата грошового забезпечення
військовослужбовцям, особам рядового і
начальницького складу здійснюється в
порядку, що затверджується, зокрема,
Міністерством внутрішніх справ
України.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про
порядок виплати грошового
забезпечення особам рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ грошове забезпечення
осіб рядового і начальницького складу
складається з посадового окладу,
окладу за спеціальним званням,
щомісячних (підвищення посадового
окладу, надбавки, доплати, винагороди,
які мають постійний характер, премії)
та одноразових додаткових видів
грошового забезпечення.

Тобто, грошове забезпечення осіб
рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ, у тому числі
позивача, складається із посадового
окладу, окладу за військовим
(спеціальним) званням, щомісячних
(підвищення посадового окладу,
надбавки, доплати, винагороди, які
мають постійний характер, премії) та
одноразових додаткових видів
грошового забезпечення.

Як встановив суд першої інстанції, на
виконання постанови від 19.12.2012 р. у
справі № 2-а-5822/11/2170 відповідно до
платіжного доручення № 3855 УДАІ УМВС в
Херсонській області 24.10.2013 р. на
розрахунковий рахунок ОСОБА_1
перераховано 8821,33 грн. - це сума, яка
виплачена позивачу внаслідок
здійснення відповідачем перерахунку
розміру одноразової грошової допомоги
при звільненні зі служби з урахуванням
премії за липень 2010 р. у розмірі 55%
грошового забезпечення за вказаним
рішенням суду. Даний факт позивачем не
заперечувався.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
оскільки одноразова грошова допомога у
розмірі 50% місячного грошового
забезпечення не є постійною складовою
грошового забезпечення, яке отримував
позивач під час проходження служби, а
виплачується лише при звільненні зі
служби, то положення ст. ст. 116, 117 КЗпПУ
не поширюються на правовідносини щодо
її невиплати у день звільнення.

Разом з цим, колегія суддів зазначає
наступне.

Аналізуючи положення Порядку виплати
грошового забезпечення особам
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ та Інструкції
про порядок виплати грошового
забезпечення особам рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ, тобто
нормативно-правових актів, які
регулюють питання нарахування та
виплати грошового забезпечення,
колегія суддів дійшла висновку, що
грошове забезпечення працівників
міліції складається із посадового
окладу, окладу за військовим званням,
щомісячних та одноразових додаткових
видів грошового забезпечення. У свою
чергу, додаткові види грошового
забезпечення включають підвищення
посадового окладу, надбавки, доплати,
матеріальні та грошові допомоги, а
також премії.

Тобто, премія була складовою грошового
забезпечення позивача при проходженні
ним служби в органах внутрішніх справ.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідно до платіжного доручення №
3514 ОСОБА_1 19.09.2013 р. сплачено суму 1662,96.
Дана сума виплачена позивачу внаслідок
здійснення відповідачем нарахування
премії за липень 2010 року та до 11.08.2010
року у розмірі 55% місячного грошового
забезпечення на виконання рішення
суду. Факт отримання вказаних коштів
позивачем не заперечується.

Таким чином, матеріалами справи
встановлено та підтверджено судом
першої інстанції, що на виконання
постанови суду від 19.12.2012 р. у справі №
2-а-5822/11/2170 відповідачем нараховано та
виплачено у повному обсязі премію у
розмірі 1662,96 грн.

Колегія суддів не погоджується з
твердженням позивача на рахунок того,
що відповідно до ст.ст. 117,118 КЗпП
України у відповідача виник обов'язок
виплатити ОСОБА_1 середню заробітну
плату за весь час затримки розрахунку
грошового забезпечення, оскільки при
звільненні його зі служби з вини УДАІ
УМВС України в Херсонській області
премію не було виплачено з огляду на
таке.

Виплата належних працівникові сум
провадиться в день звільнення.
Непроведення з вини власника або
уповноваженого органу розрахунку з
працівником у зазначені строки є
підставою для відповідальності,
передбаченою статтею 117 КЗпП України,
тобто підставою для виплати
працівникові його середнього
заробітку за весь час затримки по день
фактичного розрахунку.

Таким чином суд вважає, що
відповідальність власника настає за
наявності в його діях складу
правопорушення, який включає два
юридичних факти - порушення власником
строків розрахунку при звільненні та
вина власника.

Судом першої інстанції встановлено, що
у день звільнення - 11.08.2010 р. із
позивачем проведено повний розрахунок.
Спору про розмір на день звільнення не
існувало. Видано грошовий атестат і
довідку для призначення пенсійних
виплат. Дані факти позивачем не
заперечуються.

Виходячи з зазначеного, колегія суддів
дійшла висновку, що відповідачем не
порушено порядку розрахунку при
звільненні ОСОБА_1 зі служби. А
перерахування розміру грошового
забезпечення та одноразової грошової
допомоги було проведено відповідачем
за липень 2010 р. у зв'язку із скасуванням
у судовому порядку наказу про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності.

Колегія суддів критично сприймає
доводи апеляційної скарги на рахунок
того, що суд першої інстанції зробив
невірний висновок на рахунок того, що
недоплачена грошова сума є грошовим
забезпеченням, адже у постанові
Херсонського адміністративного суду
від 19.12.2012 року у справі №5822/11/2170
вказується про здійснення перерахунку
заробітної плати та зазначає наступне.

Під грошовим забезпеченням та іншими
соціальними виплатами слід розуміти
всі види грошового забезпечення, в тому
числі матеріальні допомоги, виплати на
оздоровлення, виплати, пов'язані зі
звільненням з військової служби,
заборгованість (компенсація) з окремих
видів речового та продовольчого
забезпечення, виплата яких
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України.

В контексті викладеного вище будь-яка
виплата, що проводиться особі, яка
звільняється зі служби є частиною
грошового забезпечення. Тобто, грошове
забезпечення - це узагальнююче поняття,
що стосується будь-якого виду виплат.
Тому, колегія суддів не вбачає порушень
щодо застосування судом першої
інстанції норм, що регулюють порядок
проведення нарахування та виплати
грошового забезпечення особам, що
звільняються зі служби.

Також, колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги на рахунок того, що
позивача не ознайомили зі змінами до
грошового атестату, що є підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції. Адже з апеляційної скарги та
матеріалів справи не вбачається, яким
чином було порушено право позивача на
ознайомлення з відповідним атестатом.
А тому, таке твердження апелянта є
необґрунтованим.

До того ж, колегія суддів враховує, що
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 13 листопада 2013 року було
скасовано постанову Херсонського
адміністративного суду від 19.12.2012 року
та ухвалу Одеського апеляційного суду
від 6 серпня 2013 року у справі №5822/11/2170.
Справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції. При цьому
касаційний суд зазначив, що премія не
має встановленого щомісячного розміру;
виплата премії та визначення її
щомісячного розміру здійснюється за
наказом керівників органів і
підрозділів, закладів та установ МВС
України відповідно до чинного
законодавства; розмір премії залежить
від наявності фонду преміювання та
результатів роботи конкретного
працівника за кожний місяць. Відтак, не
зважаючи на те, що дисциплінарне
стягнення, накладене на позивача
Наказом УМВС України в Херсонській
області від 19 липня 2010 року №482о/с «Про
покарання працівників
Державтоінспекції області» було
скасовано, його скасування автоматично
не зобов'язує відповідача нарахувати
премію позивачу у розмірі 55% місячного
грошового забезпечення за липень 2010
року та премію з 1 до 11 серпня 2010 року,
доплати за спеціальне звання,
виконання особливо важливих завдань,
вислугу років.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про відсутність
підстав для задоволення позову ОСОБА_1,
рішення суду першої інстанції є
правильним і таким, що відповідає
вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З урахуванням викладеного суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та не допустив
порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність рішення суду не
спростовують.

Відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 01 листопада
2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов