Справа № 2а/0370/201/11
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
Справа
№ 8890/11/9104 Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Кухтея Р.В.,

за участю секретаря судового засідання
Лемцьо І.В.,

представника відповідача Сургент Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної
податкової адміністрації України у
Волинській області на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 18 лютого 2011
року у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової
адміністрації України у Волинській
області про визнання нечинним рішення
про застосування фінансових санкцій,

в с т а н о в и в:

ФОП ОСОБА_2 27.01.2011 року звернулася в суд
з адміністративним позовом до
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової
адміністрації України у Волинській
області, в якому просила визнати
нечинним рішення про застосування
фінансових санкцій від 29.12.2010 року
№030934-32.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 18 лютого 2011
року позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано рішення про
застосування штрафних санкцій
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної
податкової адміністрації України у
Волинській області від 29 грудня 2010 року
№030934-32.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції Регіональне
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної податкової адміністрації
України у Волинській області оскаржило
його в апеляційному порядку. В
апеляційній скарзі просить рішення
суду першої інстанції скасувати і
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити. Вимоги
за апеляційною скаргою обґрунтовує
тим, що судом першої інстанції були
недостатньо досліджені докази та
обставини справи, рішення постановлено
з порушенням норм матеріального права.
Зазначає, що 25.09.2010 року працівниками
ВКМСД Нововолинського MB УМВС України у
Волинській області спільно із
директором міського центру соціальних
служб для сім'ї, дітей та молоді ОСОБА_3
під час проведення рейду по
торгівельних закладах м.
Нововолинська, з метою виявлення
фактів продажу неповнолітнім особам
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів було виявлено факт продажу
продавцем магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2»
особі, яка не досягла 18 річного віку,
слабоалкогольного напою «РЕВО»
місткістю 0,5 літрів, з вмістом спирту
етилового ректифікованого «Люкс» 8,5%.

Вказує, що зазначені обставини,
підтверджують поясненнями
неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
директора міського центру соціальних
служб для сім'ї, дітей та молоді ОСОБА_3,
у зв'язку з чим рішення від 29.12.2010 року
№030934-32 є законним та обґрунтованим.

Представник відповідача в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав та просив її задовольнити.

Позивач в судове засідання не прибув,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду був повідомлений належним
чином, тому колегія суддів, у
відповідності до ст.196 КАС України,
вважає за можливе розглядати справу
без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, колегія суддів приходить
до переконання, що подану апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін з таких підстав.

Як видно з матеріалів справи, на
підставі розпорядження №42 від 23.09.2010
року «Про проведення позапланового
рейду на території м. Нововолинська»
працівниками ВКМСД Нововолинського MB
УМВС України у Волинській області
спільно із директором міського центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді ОСОБА_3 з метою протидії
тютюнопалінню та пияцтву серед дітей
проведено рейд, за наслідками якого
встановлено, що 25.09.2010 року о 21 годині 25
хвилин в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2», що
належить позивачу, продавець ОСОБА_6
продала неповнолітній ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 слабоалкогольний напій
«РЕВО» місткістю 0,5 літрів, з вмістом
спирту етилового ректифікованого
«Люкс» 8,5%.

На підставі «матеріалів перевірки
Нововолинського MB УМВС України у
Волинській області» Департаментом
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової
адміністрації України у Волинській
області винесено рішення про
застосування фінансових санкцій від
29.12.2010 року №030934-32 про застосування до
ОСОБА_2 штрафу в розмірі 6800 грн.( а.с.4)

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що
встановлені обставини по справі
спростовують висновки відповідача про
реалізацію слабоалкогольних напоїв
особі, яка не досягла 18 років. В свою
чергу відповідачем не доведено
протилежного, а саме подію реалізації
продавцем магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2»
слабоалкогольних напоїв неповнолітній
ОСОБА_4, яка також заперечила придбання
слабоалкогольних напоїв.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, вважаючи, що він відповідає
нормам матеріального права та
фактичним обставинам справи з огляду
на наступне.

Згідно ст.15-3 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» забороняється
продаж пива (крім безалкогольного),
алкогольних, слабоалкогольних напоїв,
вин столових та тютюнових виробів
особам, які не досягли 18 років.

Відповідно до положень ст.17 цього
Закону до суб'єктів господарювання
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафу у разі порушення вимог
ст.15-3 цього Закону в розмірі 6 800,00
гривень.

Однак, як встановлено судом першої
інстанції 25.09.2010 року приблизно о 21:00
год. в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2», що
належить ОСОБА_2, продавець ОСОБА_6
реалізувала пиво особі, якій згідно
пред'явленого продавцю паспорту було
понад 20 років, таким чином, остання не
реалізовувала слабоалкогольні напої
особам, яким не виповнилось 18 років.

Свідком ОСОБА_4 зазначено, що 25.09.2010 року
приблизно о 21:00 годині продавцем
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» було
відмовлено їй у продажі
слабоалкогольного напою, у зв'язку з
чим ОСОБА_4 звернулась до сторонньої
особи з проханням придбати їй
слабоалкогольний напій, який отримала
після здійснення купівлі саме
сторонньою особою.

Крім того, встановлено, що свідок
ОСОБА_3, 25.09.2010 року спільно з
працівниками ВКМСД Нововолинського MB
УМВС України у Волинській області, які
підтвердили факт порушення, бачили
ОСОБА_4 біля магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» з
слабоалкогольним напоєм «РЕВО»
місткістю 0,5 літрів.

В момент реалізації працівники ВКМСД
Нововолинського MB УМВС України у
Волинській області присутні не були, а
у зв'язку з тим, що ОСОБА_4 виявлено із
слабоалкогольним напоєм саме біля
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», тому
перевіряючими зроблений висновок про
реалізацію слабоалкогольних напоїв
продавцем магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» саме
неповнолітній ОСОБА_4

Крім того, дана фінансова санкція була
застосована без проведення необхідної
перевірки податковим органом та
складення відповідно акту перевірки.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Частиною 1 статті 71 КАС України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених ст.72 цього
Кодексу.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що позовні вимоги є
обґрунтованими, обставини, викладені в
позовній заяві, доведеними, за таких
підстав судом першої інстанції позовні
вимоги задоволено правомірно.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
ухвалив законне і обґрунтоване рішення
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують і така задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205
ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної податкової адміністрації
України у Волинській області залишити
без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 18 лютого 2011
року у справі №2а-201/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили, а в разі складання
ухвали в повному обсязі відповідно до
статті 160 КАС України - з дня складання
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
Д.М. Старунський

Судді
В.М. Багрій

Р.В. Кухтей

Ухвала у повному обсязі складена 25.03.2014
року.