Справа № АС 12/436-08/5021
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2009-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2009 р. Справа № АС
12/436-08/5021Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді - Шевцової Н.В.,

суддів - Макаренко Я.М.,
М»ягкого Є.В.

за участю секретаря судового засідання
Антоненко Н.В.,

за участю представників позивача
Сіренко І.С., Луніц О.В.,

за участю представника відповідачів
Єщенко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду в
м. Харкові адміністративну справу за
апеляційними скаргами Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Метал-союз плюс», Державної
податкової інспекції в м. Суми на
постанову Господарського суду
Сумської області від 27.01.2009 року по
справі № АС/436-08/5021

за позовом Прокурора м. Суми в
інтересах держави в особі Державної
податкової інспекції в м. Суми до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Метал-союз плюс»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Радіус»
простягнення суми,

В С Т А Н О В И Л А :

Прокурор в інтересах держави в
особі Державної податкової інспекції в
м. Суми (далі по справі -позивач, ДПІ в м.
Суми) звернувся до суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Метал-союз
плюс»(далі по тексту -перший
відповідач, ТОВ «Метал-союз плюс»),
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Радіус»(далі по
тексту - другий відповідач, ТОВ
«Радіус») в якому після уточнення
позову просив суд:

- стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Радіус»на
користь держави отримані грошові кошти
по нікчемному правочину від 01.01.2007 р. за
№ 01/01-2007 в сумі 5 859 359, 19 грн.

- стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю«Метал-союз
плюс»на користь держави вартість лому
чорних металів та шлаку металургійного
по нікчемному правочину від 01.01.2007 р. за
№ 01/01-2007 в сумі 5 859 359, 19 грн.

Постановою Господарського суду
Сумської області від 27.01.2009 року в
задоволенні позову відмовлено.

Позивач, Державна податкова інспекція
в м. Суми, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Господарського
суду Сумської області від 27.01.2009 року,
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позов ДПІ.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги, позивач посилається на
порушення судом першої інстанції при
постановленні оскаржуванного рішення
норм матеріального права.

Позивач зазначив, що судом першої
інстанції не враховано положень ч. 1 ст.
208 ГК України, відповідно до якої суд
першої інстанції встановивши, що
нікчемність договору, укладеного між
відповідачами, повинен був застосувати
наслідки пов'язані з нікчемністю
договору.

Крім того, позивач вказує, що судом
першої інстанції не враховано, що
відповідно до ст. 258 ЦК України
встановлена позовна давність
тривалістю 10 років до вимог про
застосування наслідків нікчемного
правочину.

Відповідач, ТОВ «Метал-Союз
плюс», подав апеляційну скаргу в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги, відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції при
постановленні оскаржуванного рішення
норм матеріального права.

Відповідач послався на
невідповідність обставинам справи
висновків суду першої інстанції про
укладання договору на поставку товару
з метою ухилення від сплати податків,
оскільки вказані обставини не були
доведені позивачем.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення
представників позивача, відповідачів,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга ТОВ «Метал-Союз плюс»не
підлягає задоволенню, а апеляційна
скарга ДПІ в м. Суми підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції було
встановлено, що постановою Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 26.03.2008
року встановлено факт реєстрації
виконком Запорізької міськради 11.08.2003
року ТОВ «Радіус»за юридичною адресою:
м. Запоріжжя, пр. Маяковського, б. 11, к. 329
«а».

Керівником та єдиним учасником даного
підприємства з грудня 2005 року в
установчих

документах вказаний ОСОБА_4 з
наданням йому повноважень першого
підпису у банківських установах.

Під час розгляду Ленінським райсудом м.
Запоріжжя адміністративної справи за
позовом Державної податкової
адміністрації у Запорізькій області до
ТОВ «Радіус»та ОСОБА_4 про визнання
недійсними установчих документів
юридичної особи та її державної
реєстрації, в судовому засіданні
ОСОБА_4 надав пояснення, що наприкінці
2005 року до нього звернувся незнайомець
з пропозицією про влаштування його на
роботу. ОСОБА_4 погодився з вказаною
пропозицією та надав свій паспорт,
ідентифікаційний код. Крім того, ОСОБА_4
поставив свій підпис під установчими
документами ТОВ «Радіус»та в
подальшому, не підписував будь-яких
документів від імені цього
підприємства, роботою підприємства він
не цікавився, доки його не викликали в
правоохоронні органи (том 1, а.с. 122-124).
ОСОБА_4 заперечує щодо наявності у
нього печатки ТОВ «Радіус».

26.03.2008 року Ленінський райсуд м.
Запоріжжя прийняв постанову якою
визнав недійсними установчі документи
ТОВ «Радіус», а саме статут з датою
реєстрації від 24.12.2005р,, свідоцтво №
11860640 про реєстрацію платника податку
на додану вартість від 25.12.2006р., довідку
№ 6100 про включення до Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України від 28.12.2005р.,
свідоцтво про державну реєстрацію
юридичної особи ТОВ «Радіус»від
11.08.2003р. № 204313 серії АОО; визнав
недійсною державну реєстрацію
юридичної особи ТОВ «Радіус», яке
зареєстроване за юридичною адресою: м.
Запоріжжя, пр. Маяковського, 6.11, к. 329 «А»
з 11.08.2003 року ().

Постанова Ленінського райсуду м.
Запоріжжя від 26.03.2008 року набрала
чинності 07.04.2008 року .

Також судом першої інстанції
встановлено, що 01.01.2007 року між ТОВ
«Радіус»та ТОВ «Метал-союз плюс»
укладений договір поставки
металобрухту.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що договір поставки № 01/01/2007-Р від
01.01.2007 року суперечить чинному
законодавству, оскільки укладений зі
сторони ТОВ «Радіус»невідомою особою,
яка не мала на це повноважень. ОСОБА_4
після підписання установчих
документів ТОВ «Радіус»у подальшому
ніяких документів від імені ТОВ
«Радіус»не підписував. Операції за
договором, укладеного 01.01.2007 р. між
відповідачами, були безтоварні, а ТОВ
«Радіус»був створений для того, щоб
документально підтвердити реально не
існуючи валові витрати ТОВ
«Метал-союз-плюс», занизити податок на
прибуток та збільшити податковий
кредит з податку на додану вартість
вказаного відповідача.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов висновку , що правочин - договір
№ 01/01-2007-Р від 01.01.2007 року, укладений
01.01.2007 р. між відповідачами, є нікчемним
згідно ч. 1 ст. 203, ч. 2 ст. 215 , ст. 228 ЦК
України.

В зв'язку з тим, що спірний договір був
укладений 01.01.2007 року, а позов до суду
про застосування адміністративно -
господарських санкцій, передбачених ч.
1 ст. 208 ГК України , був поданий 25.07.2008
року, суд першої інстанції прийшов до
висновку, що позивач пропустив строк,
встановлений ст. 250 ГК України та
відмовив в задоволенні позовних вимог .

Колегія суддів частково не
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції виходячи з
наступного.

Статтею 228 ЦК України встановлено,
що правочин вважається таким, що
порушує публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним.

Згідно з частиною першою статті 207
Господарського кодексу України, який
набрав чинність з 1 січня 2004 року,
господарське зобов'язання, що не
відповідає вимогам закону, або вчинено
з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, або
укладено учасниками господарських
відносин з порушенням хоча б одним з
них господарської компетенції
(спеціальної правосуб'єктності), може
бути на вимогу однієї із сторін, або
відповідного органу державної влади
визнано судом недійсним повністю або в
частині.

Таким чином, правочин, учинений з метою,
яка завідомо суперечить інтересам
держави і суспільства, водночас є
таким, що порушує публічний порядок, а
отже, є нікчемним. Як зазначено у
частині 2 статті 215 цього Кодексу
визнання судом такого правочину
недійсним не вимагається.

Як вбачається з матеріалів справи
01.01.2007 року між ТОВ «Радіус»в особі
директора ОСОБА_4. та ТОВ «Метал-союз
плюс»в особі директора Горлова Е.Г.
укладений договір поставки
металобрухту.

Відповідно до п. 2.2 п. 2 Договору кожна
партія брухту чорних металів повинна
супроводжуватися посвідченням безпеки
відповідно до додатку «Г»ДСТУ 4121 -2002,
сертифікатом якості, які додаються до
перевізного документу.

За умовами п.п. 3.1, 3.2. п. 3 вказаного
Договору відгрузка продукції
відбувається залізничним або
автомобільним транспортом.

Відповідно до актів звірки надходження
лому на адресу ТОВ
«Метал-Союз-Плюс»поставка
металобрухту відбувалася залізничним
транспортом.

Представник відповідачів в судовому
засіданні пояснив, що доставка
металобрухту від ТОВ «Радіус»до
залізничного транспорту здійснювалася
автомобільним транспортом.

Згідно вимог п. 1.1, 1.2. Правил оформлення
перевізних документів, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 21.11.2000 р. за № 644, на кожне
відправлення вантажу відправник
повинен подати станції навантаження
накладну, яка є складовою частиною
комплекту перевізних документів та є
обов'язковою двосторонньою письмовою
угодою на перевезення вантажу, яка
укладається між відправником та
залізницею на користь третьої сторони
-одержувача. Накладна разом з дорожньою
відомістю супроводжує вантаж на всьому
шляху перевезення до станції
призначення, де видається одержувачу.

Відповідно до п. 8 Правил видачі
вантажів, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від
21.11.2000 р. за № 644, після проведення
розрахунків за перевезення одержувачу
видається накладна під розписку в
дорожній відомості із зазначенням дати
видачі вантажу, номера та дати видачі
довіреності, а також номера рахунку
одержувача і найменування відділення
банку, МФО.

Згідно з п. 11.1., 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 Правил
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 14 жовтня 1997 р. за № 363,
основними документами на перевезення
вантажів є товарно-транспортні
накладні та дорожні листи вантажного
автомобіля. Дорожній лист вантажного
автомобіля є документом, без якого
перевезення вантажів не допускається.
Оформлення перевезень вантажів
товарно-транспортними накладними
здійснюється незалежно від умов оплати
за роботу автомобіля.
Товарно-транспортну накладну на
перевезення вантажів автомобільним
транспортом Замовник
(вантажовідправник) повинен виписувати
в кількості не менше чотирьох
екземплярів. Після прийняття вантажу
згідно з товарно-транспортною
накладною водій (експедитор) підписує
всі її екземпляри. Перший екземпляр
товарно-транспортної накладної
залишається у Замовника
(вантажовідправника), другий -
передається водієм (експедитором)
вантажоодержувачу, третій і четвертий
екземпляри, засвідчені підписом
вантажоодержувача (у разі потреби й
печаткою або штампом), передається
Перевізнику.

Між тим, в матеріалах справи відсутні
товарно-транспортні накладні,
документи про оплату послуг за
перевезення та зберігання
металобрухту, що підтверджують
реальність виконання угоди, укладеної
01.07. 2007 р. між відповідачами.

Як вбачається з матеріалів справи
єдиним власником і директором ТОВ
«Радіус»є ОСОБА_4, що стверджується
протоколом загальних зборів
товариства (а.с. 104 т. 1).

Наказом від 18.12.2006 р. за підписом
директора ОСОБА_4 на посаду директора
ТОВ «Радіус»прийнятий ОСОБА_6 (а.с. 105 т.
1).

Між тим, відповідно до висновків
подчеркознавчої експертизи,
складеного 3 березня 2008 р. (а.с. 132-133 т. 1)
головним спеціалістом відділу
криміналістичних експертиз НДЕКЦ при
УМВС України в Запоріжської області,
підпис від імені директора ОСОБА_4 в
наказі від 18.12.2006 р. виконана не ОСОБА_4

Отже, ОСОБА_6 не був уповноважений на
вчинення будь-яких дій від імені ТОВ
«Радіус».

Згідно пояснень ОСОБА_4 викладених
письмово на ім»я начальника УПМ ДНА В
Сумській області від 26.12.2007 р. (а.с. 114-117
т. 1), останній участі в керівництві
фінансово-господарської діяльності
ТОВ «Радіус»не приймав, документів
первинного бухгалтерського та
податкового обліку не підписував.

Як вбачається з матеріалів справи
договір поставки металобрухту
укладався та підписувався ОСОБА_4, який
участі в фінансово-господарській
діяльності товариства не приймав, а
також протягом 2007 р. ТОВ Радіус»було
виписано та видано ТОВ
«Метал-союз-плюс»податкові накладні,
видаткові накладні за підписом ОСОБА_7,
який не був уповноважений від імені
ТОВ «Радіус»вчиняти будь-які дії.

Отже, ТОВ «Метал-союз-плюс»протягом
тривалого часу придбавав сировину,
зокрема металобрухт, у особи,
діяльність якої мала ознаки фіктивного
підприємництва, зареєстровані
власники та посадові особи якої не
визнають своєї причетності до їх
діяльності.

Відповідно до частин 1, 2 статті 4 Закону
України від 5 травня 1999 року № 619-XIV "Про
металобрухт" операції з металобрухтом
здійснюються лише спеціалізованими
підприємствами або спеціалізованими
металургійними переробними
підприємствами, а також їх
приймальними пунктами, діяльність яких
підлягає ліцезуванню.

Отже, відповідачі працювали в одному
сегменті ринку, в якому існують
налагоджені стабільні зв'язки й
учасники якого обізнані стосовно один
одного.

В матеріалах справи відсутні
документи, які підтверджують
постачання, перевезення, отримання та
зберігання товару сторонами договору
поставки металобрухту від 01.01.2007 р.

Між тим, ТОВ «Метал-союз-плюс»протягом
2007 р. перераховувало на розрахунковий
рахунок ТОВ «Радіус»грошові кошти за
фактично не поставлений товар, що
підтверджується платіжними
дорученнями (а.с. 63-104 т. ІІ), а ТОВ
«Радіус»виписав та видав ТОВ
Метал-союз-плюс»податкові накладні, на
підставі яких ТОВ
«Метал-союз-плюс»завищувало реально не
існуючи валові витрати, занижувало
податок на прибуток та формувало
податковий кредит з податку на додану
вартість, зменшуючи податкові
зобов'язання по сплаті вказаного
податку.

Відсутність відповідних документів,
які підтверджують факт перевезення,
зберігання товару, оплату послуг за
його перевезення вказує на відсутність
реального виконання договору поставки
металобрухту від 01.01.2007 р.

Таким чином, відповідачі ставили за
мету не виконання цього договору, а
складання документів, які б дали
правові підстави отримати податкову
вигоду та ухилитися від сплати податку
до бюджету.

Відповідно до ст. 3 ГК України під
господарською діяльністю розуміється
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність. Господарська діяльність,
що здійснюється для досягнення
економічних і соціальних результатів
та з метою одержання прибутку, є
підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва - підприємцями.

Між тим, відповідачі, укладаючи
вищевказаного договір підряду, ставили
за мету не здійснення господарської
діяльності, спрямовану на виготовлення
та реалізацію продукції та отримання
доходу від цих операцій, а мали намір
спрямований на отримання податкової
вигоди та безпідставне ухилення від
сплати податку до державного бюджету.

Відповідно до ст. 228 ЦК України
правочин, спрямований на незаконне
заволодіння майном держави ,
вважається таким, що порушує публічний
порядок, а отже є нікчемним.

Отже, суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що правочин
укладений між відповідачами 01.01.2007 р.
суперечить інтересам держави і
суспільства, а тому є нікчемним.

Між тим, колегія суддів не погоджується
з висновками суду першої інстанції
щодо пропущення позивачем строків
застосування
адміністративно-господарської санкції
встановлених ст. 250 ГК України виходячи
з наступного.

Так, за правилами ст. 250 ГК України
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніш як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що
після укладення договору між
відповідачами від 01.01.2007 р. сторони
продовжували порушувати правила
здійснення господарської операції,
оскільки протягом 2007 р. ТОВ
«Метал-союз-плюс»на виконання договору
перераховував грошові кошти на
розрахунковий рахунок ТОВ «Радіус»за
фактично не отриманий товар, а ТОВ
«Радіус»видавало своєму контрагенту
податкові накладні (а.с. 63-104 т. ІІ),
внаслідок чого ТОВ
«Метал-союз-плюс»безпідставно
завищувало валові витрати, що
призводило до заниження податку на
прибуток. Також, ТОВ
«Метал-союз-плюс»сплачуючи ПДВ в ціні
фактично не отриманого товару,
формувало податковий кредит, зменшуючи
податкові зобов'язання по сплаті
податку на додану вартість.

Отже, колегія суддів вважає, що вчинене
відповідачами порушення правил
господарської діяльності тривало з
моменту укладення договору поставки
від 01.01.2007 р. до моменту останнього
перерахування ТОВ
«Метал-союз-плюс»грошових коштів на
розрахунковий рахунок ТОВ «Радіус»22
жовтня 2007 р. (а.с. 67), тобто вчинене
відповідачами порушення є триваючим.

В зв»язку з тим, що позивач звернувся з
позовом до суду 25 липня 2008 р., то з
моменту закінчення вчинення позивачем
порушення правил здійснення
господарської діяльності минуло менше
ніж один рік.

Виявлено вказане порушення було
співробітниками УПМ ДПА в Сумській
області під час супроводження
документальної перевірки ТОВ
«Метал-союз-плюс», внаслідок якої 14
лютого 2008 р. прокурором Жовтневого
району м. Запоріжжя порушена
кримінальна справа. Постановою
старшого слідчого СВ Жовтневого РВ ЗГУ
УМВС України від 27 лютого 2008 р.
призначена почеркознавча експертиза
від 27 лютого 2008 р. за наслідками якої
встановлено фіктивність підпису
директора ТОВ «Радіус»ОСОБА_4 в наказі
про прийняття на роботу заступника
директора ОСОБА_6

Крім того, у січні 2009 р. ДПІ в м. Суми
провела документальну невиїзну
перевірку ТОВ «Метал-союз-плюс» за
наслідками якої було встановлено
безтоварність вищевказаного договору,
внаслідок чого позивач 27.01.2009 р. уточнив
позовні вимоги у даній справі.

Отже, суд першої інстанції прийшов до
помилкового висновку про пропущення
позивачем строку застосування
адміністративно-господарської
санкції, встановленого ст. 250 ГК
України.

Правила застосування адміністративно
-господарських санкцій за порушення
правил здійснення господарської
операції передбачені ст. 208 ГК України,
згідно положень якої якщо господарське
зобов'язання визнано недійсним як таке,
що вчинено з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства, то за наявності наміру в
обох сторін - у разі виконання
зобов'язання обома сторонами - в доход
держави за рішенням суду стягується
все одержане ними за зобов'язанням, а у
разі виконання зобов'язання однією
стороною з другої сторони стягується в
доход держави все одержане нею, а також
все належне з неї першій стороні на
відшкодування одержаного.

Відповідно до умов п. 1.1 договору
поставки від 1 січня 2007 р. ТОВ
«Радіус»зобов'язався поставити, а
покупець ТОВ «Метал-союз-плюс»оплатити
вартість отриманого металобрухту.

Між тим, умови договору були виконані
лише однією стороною - ТОВ
«Метал-союз-плюс»в частині оплати ТОВ
«Радіус»вартості металобрухту, в
зв»язку з чим з другої сторони -ТОВ
«Радіус»підлягає стягненню в доход
держави все одержане нею, а також все
належне з неї першій стороні на
відшкодування одержаного.

Однак, позивач заявляв позовні вимоги
про стягнення з ТОВ «Радіус»тільки
коштів, одержаних за договором, а суд
апеляційної інстанції за вимогами ч. 3
ст. 195 КАС України не може розглядати
позовні вимоги, які не були розглянуті
у суді першої інстанції.

Факт перерахування ТОВ
«Радіус»грошових коштів в сумі 5 859 359
грн. 19 коп. підтверджується платіжними
дорученнями (а.с. 63-104 т. ІІ).

Між тим, другим відповідачем (ТОВ
«Радіус») не були виконані умови
договору, оскільки товар фактично не
був поставлений першому відповідачу.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що зобов»язання за договором
було виконано лише однією стороною ТОВ
«Метал-союз-плюс»в частині оплати
товару, в зв»язку з чим з другої сторони
підлягає стягненню в доход держави все
одержане нею.

Посилання представників позивача в
судовому засіданні на ту обставину, що
ТОВ «Радіус»виконав зобов'язання за
вказаним правочином, оскільки ТОВ
«Метал -союз-плюс»отримав за договором
податкову вигоду, колегія суддів
вважає безпідставними, оскільки
отримання податкової вигоди не
передбачалося умовами договору та була
отримана першим відповідачем
внаслідок порушення правил здійснення
господарської операції.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції, через порушення норм
матеріального права підлягає
скасуванню з прийняттям нового рішення
про часткове задоволення позовних
вимог.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.ст. 160, 195, 196, п.3 ч.1 ст.198, ч. 2 ст. 205, ст.
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Метал-союз-плюс»- залишити без
задоволення.

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в м. Суми
-задовольнити частково.

Постанову Господарського суду
Сумської області від 27.01.2009 року по
справі № АС/436-08/5021- скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
позов Прокурора в інтересах держави в
особі Державної податкової інспекції в
м. Суми до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Метал-союз
плюс»Товариства з обмеженою
відповідальністю «Радіус»про
стягнення суми -задовольнити
часткового.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Радіус»на користь
держави отримані грошові кошти в сумі 5
859 359 (п'ять мільйонів вісімсот п'ятдесят
дев'ять тисяч триста п'ятдесят дев'ять)
грн.. 19 коп.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог Прокурора в інтересах
держави в особі Державної податкової
інспекції в м. Суми - відмовити.

Постанова набирає чинності з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом одного
місяця з дня складання постанови у
повному обсязі, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя < підпис >Шевцова
Н.В.Судді< підпис > < підпис > Макаренко
Я.М. М’ягкий Є.В.

< Список > < Текст >

Повний текст постанови виготовлений
02.11.2009 р.