Справа № 367/8863/13-а
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
367/8863/13-а Головуючий у
1-й інстанції: Линник В.Я.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді: Бужак Н.П.,

суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря: Савін І.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Ірпінського міського суду
Київської області від 17 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Бучанської міської ради
Київської області про визнання
неправомірними дій по відмові в
оформленні додатку №9 для отримання
посвідчення потерпілої дитини від
аварії на ЧАЕС, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулася до Ірпінського
міського суду Київської області з
позов до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Бучанської
міської ради Київської області про
визнання неправомірними дій по відмові
в оформленні додатку №9 для отримання
посвідчення потерпілої дитини від
аварії на ЧАЕС та зобов'язати
відповідача надати ОСОБА_3 дане
посвідчення.

Постановою Ірпінського міського суду
Київської області від 17 грудня 2013 року
в задоволені позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
апеляційну інстанцію скасувати
незаконне, на його думку, судове
рішення та постановити нове про
задоволення позовних вимог. В своїй
апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, вислухавши осіб, що
з'явилися в судове засідання, колегія
суддів знаходить, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2, є матір'ю малолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до
свідоцтва про народження від 22 квітня
2009 року, зареєстрована в АДРЕСА_1, про що
свідчить копія паспорту.

Судом першої інстанції також
встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Бучанської міської ради
Київської області із заявою про видачу
дитині ОСОБА_3 посвідчення дитини
потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС,
яка прожила в зоні посиленого
радіологічного контролю в м. Буча
Київської області в період з дня
народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 року по
теперішній час не менше 3-х років.

Листом від 22.11.2013 року № 3880 Управлінням
праці та соціального захисту населення
Бучанської міської Ради Київської
області позивачу відмовлено у видачі
додатку форми № 9 про підтвердження
факту проживання на території зони
посиленого радіологічного контролю в
період з ІНФОРМАЦІЯ_1 року її сином
ОСОБА_3 в м. Буча Київської області, яка
слугує поданням до Київської обласної
державної адміністрації для видачі
посвідчення дитині, яка постраждала
від наслідків аварії на ЧАЕС з зв'язку з
тим, що ОСОБА_3 проживає за адресою
АДРЕСА_2 без реєстрації.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відмови в задоволені
позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно ст. 27 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» до дітей потерпілих, від
Чорнобильської катастрофи, належать
неповнолітні діти, які проживали на
момент аварії чи прожили або постійно
навчалися після аварії не менше трьох
років у зоні посиленого
радіоекологічного контролю.

Згідно з ч. 4 ст. 65 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадин,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», видача
посвідчень провадиться спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади, Радою міністрів
Автономної - Республіки Крим,
державними адміністраціями областей,
Київською і Севастопольською міськими
державними адміністраціями за
поданням районних державних
адміністрацій. Дітям, які не досягли
повноліття, посвідчення видаються на
загальних підставах та вручаються
батькам.

Видача посвідчення потерпілого від
наслідків Чорнобильської катастрофи
регулюється Порядком видачі
посвідчень особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженим Постановою Кабінетом
Міністрів України від 20 січня 1997 року №
51.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання» місце проживання
фізичної особи - це
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком понад шість місяців
на рік; реєстрація - це внесення
інформації до Єдиного державного
демографічного реєстру про місце
проживання або місце перебування особи
із зазначенням адреси, за якою з особою
може вестися офіційне листування або
вручення офіційної кореспонденції.

Згідно ст. 6 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання», громадянин України, а
також іноземець чи особа без
громадянства, які перебувають в
Україні на законних підставах,
зобов'язані протягом десяти днів після
прибуття до нового місця проживання
зареєструвати місце проживання. Для
реєстрації дитини, яка не досягла
16-річного віку, серед іншого, подається
свідоцтво про народження або свідоцтво
про належність по громадянства
України.

З вищевикладеного вбачається, що
засвідчення факту місця проживання
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 має бути
підтверджено реєстраційними
відомостями, внесеними в паспортний
документ чи до талона реєстрації
одного із батьків.

Згідно позовної заяви ОСОБА_2, її син
ОСОБА_3 з моменту народження проживає в
АДРЕСА_2, але згідно Будинкової книги
ОСОБА_3 з дня народження зареєстрований
за адресою АДРЕСА_3

Крім того, відповідно до роз'яснень
Київського обласного управління
юстиції Міністерства юстиції України,
«єдиним доказом постійного проживання
особи може бути відмітка паспортної
служби про прописку (реєстрацію)».

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
постанова суду є законною і
обґрунтованою, ухвалена з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, а тому підстав для її скасування
не має.

Викладені в апеляційній скарзі
апелянтом доводи, висновків суду
першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 198,200 КАС України, суд
апеляційної інстанції має право за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 160,197,198,200,205,206,212,254 КАС України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Ірпінського
міського суду Київської області від 17
грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте на неї
може бути подано касаційну скаргу до
Вищого адміністративного суду України
у порядку та в строки, визначені ст. 212
КАС України

Головуючий суддя:
Бужак Н.П.

Судді:
Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 20 березня 2014
року

Головуючий суддя
Бужак Н.П.

Судді:
Костюк Л.О.