Справа № 810/4128/13-а
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №810/4128/13-а
інстанції: Виноградова О.І.;
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
20 березня 2014 року
Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:
Головуючого судді
Суддів:
розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції в
Обухівському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 16
грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "АЕРОК" до
Державної податкової інспекції в
Обухівському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "АЕРОК" (далі - ТОВ
"АЕРОК") звернулося до Київського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної податкової
інспекції в Обухівському районі
Головного управління Міндоходів у
Київській області (далі - ДПІ в
Обухівському районі) про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від 25
Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 16 грудня 2013
року позов задоволено, визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення від 25 липня 2013 р.
На вказану постанову ДПІ в
Обухівському районі подало апеляційну
скаргу, в якій просить її скасувати та
ухвалити нову постанову, якою в
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.
Відповідно до матеріалів справи,
ДПІ в Обухівському районі проведено
планову виїзну перевірку ТОВ "АЕРОК" з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2011 р. по 31.12.2012 р., за
результатами якої складено акт
перевірки від 03.07.2013 р. №888/2201/34840150.
Даною перевіркою встановлено
порушення позивачем:
- п.138.1, п.138.2, п.п.138.10.3 п.138.10 ст.138,
п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139.1, п.п. 153.2.4 п. 153.2 ст. 153
Податкового Кодексу України, що
призвело до заниження податку на
прибуток на загальну суму 1 723 817,00 грн.;
- п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.187.1 ст.187,
п.198.1 п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200,
п.201.6, п.201.7, п.201.8 ст. 201 Податкового
кодексу України, що призвело заниження
податку на додану вартість у сумі 956 458,00
- ст. 2 Закону України "Про порядок
розрахунків в іноземній валюті",
несвоєчасне надходження товару по
вантажно митній декларації №257894 від 30
- п.п.168.1.1, п.п.168.1.2 п.168.1 ст.168. п.176.2
ст.176, п.177.8 ст.177 Податкового кодексу
України, що призвело до заниження
податкових зобов'язань по податку з
доходів фізичних осіб за грудень 2012 р.
на загальну суму 1990,50 грн.;
- п.51 ст.51 Податкового кодексу
України в частині подання податкових
розрахунків сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податків і сум утриманих з них податків
за формою №1-ДФ за період з 1 липня 2011 р.
по 31 грудня 2012 р. з недостовірними
На підставі акту перевірки
відповідачем 25.07.2013 р. винесено
податкові повідомлення-рішення:
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб на
загальну суму 2998,12 грн., з яких за
основним платежем - 1990,50 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями -
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податку на прибуток у
сумі 791 980,00 грн.;
грошового зобов'язання з податку на
прибуток приватних підприємств на
загальну суму 2 585 725,50 грн., з яких за
основним платежем - 1 723 817,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 861
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 1 434
687,00 грн., з яких за основним платежем -
956458,00 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 478229,00 грн.
Відповідно до пункту 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.
Згідно підпункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України
не включаються до складу витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.
Порядок формування податкового
кредиту, підстави його виникнення та
порядок визначення сум податку на
додану вартість, що підлягають
відшкодуванню з Державного бюджету
України, встановлено статтею 198
Податкового кодексу України.
Статтею 198 Податкового кодексу
України, визначено, що право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з, в тому числі придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг, при цьому датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше, а саме дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.
Відповідно до п. 198.6 ст.198 цього
Кодексу не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними або оформлені з
порушенням вимог чи не підтверджені
митними деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
Згідно п. 201.6 ст. 201 цього Кодексу
податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
Пунктом 201.10 статті 201 цього
Кодексу передбачено, що податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.
Статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до матеріалів справи,
позивачем було укладено ряд договорів:
- з ПП "Дагпром - Союз"
(постачальник) договір поставки від
19.03.2012 р. №120313, згідно п.п. 1.1 п. 1 якого
постачальник взяв на себе зобов'язання
в порядку та на умовах цього договору,
поставити "товари субститути" та інші
товари народного вжитку та
господарювання, а покупець - прийняти
та оплати за товар;
- з ТОВ "Інвестком-капітал"
(постачальник) у липні 2012 р. укладено
усну угоду купівлі - продажу;
- з ТОВ "Бімар" (постачальник)
укладено усну угоду купівлі - продажу;
- з ТОВ "Класік - М" (виконавець)
договір перевезення автомобільним
транспортом по Україні від 01.08.2012 р.
№АБ-0356/12, згідно п.п. 1.1 п. 1 якого
виконавець взяв на себе зобов'язання
організувати перевезення
автомобільним транспортом довірений
йому замовником вантаж з місця
відправлення до пункту призначення,
який вказувався у заявці замовника, і
видати вантаж уповноваженій особі
замовника на його одержання, а замовник
- прийняти надані послуги з перевезення
вантажу та сплатити за них плату.
Згідно п.п. 1.3 п. 1 договору під вантажем
сторони розуміли "Блоки пористі" та
супутні товари (сухі, будівельні суміші
та інструменти) та інші товари,
зазначені у супровідних листах;
- з ТОВ "Лікон Лоджистік" договір
перевезення автомобільним транспортом
по Україні від 14.01.2011 р. №212/11, згідно
п.п. 1.3 п. 1 якого під вантажем сторони
розуміли "Блоки пористі" та супутні
товари (сухі, будівельні суміші та
інструменти) та інші товари, зазначені
у супровідних листах;
- з ТОВ "Транс Ком Логістік"
договір перевезення автомобільним
транспортом по Україні від №0290, згідно
з п.п. 1.3 п. 1 якого під вантажем сторони
розуміли "Блоки пористі" та супутні
товари (сухі, будівельні суміші та
інструменти) та інші товари, зазначені
у супровідних листах.
На підтвердження товарності та
реальності виконання зазначених угод,
в матеріалах справи містяться належні
первинні документи, зокрема відповідні
договори, специфікації, видаткові та
податкові накладні, рахунки-фактури,
акти приймання товарів, акти
здачі-прийняття робіт, акти виконаних
робіт (транспортно-експедиційних
послуг), товарно-транспортні накладні
та платіжні доручення. Такі документи
містять опис товарів (виконаних робіт),
характеристики їх кількісних та
якісних показників, обсягу придбаних
товарів (наданих послуг).
Крім того, в матеріалах справи
містяться докази використання
позивачем придбаних товарів у власній
господарській діяльності, а саме
договори купівлі-продажу з
контрагентами, рахунки на оплату,
накладні, довіреності та банківські
На час виконання договорів
контрагенти позивача мали статус
платника податку на додану вартість та
дійсне свідоцтво платника ПДВ, а тому
мали право на нарахування податку та
складання податкових накладних.
В свою чергу, відповідачем не
спростовано доводів позивача та
доказів, наявних у матеріалах справи,
які доводять товарність та реальність
господарських операцій між позивачем
та зазначеними контрагентами.
При цьому, як вбачається з акту
перевірки, висновок податкового органу
про нікчемність зазначених угод
ґрунтується на висновках актів
перевірки: ДПІ у Дарницькому районі м.
Києва від 06.09.2012 р. №641/23-60/35132771 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ПП "Дагпром - Союз", ДПІ у
Печерському районі м. Києва від 25.09.2012 р.
№3910/22-9/37240660 про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Інвестком-капітал", ДПІ у м. Черкасах
від 19.07.2012 р. №493/22-14/37715371 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Бімар", Рокитнянської МДПІ
Киїської області від 18.04.2013 р. №24/220/38084820
про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
"Класік - М", ДПІ у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська від 12.03.2013 р.
№1553/226/36641744 про результати
документальної невиїзної перевірки
ТОВ "Лікон Лоджистік" та акті від 29.12.2012
р. №5197/22-2/36366255 про неможливість
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
"Транс Ком Логістік".
Разом з тим, колегія суддів
зазначає, що чинне законодавство
України не ставить в залежність
виникнення у платника ПДВ права на
податковий кредит від дотримання вимог
податкового законодавства іншим
суб'єктом господарювання. На сторону
цивільно-правової угоди - покупця
товару (робіт, послуг), яка є платником
податків, не покладено обов'язку в
подальшому за можливі будь-які
неправомірні дії будь-кого з
постачальників при створенні
підприємства та здійсненні
господарської діяльності або через
відсутність висновків зустрічних
перевірок зазнавати певних негативних
наслідків у вигляді позбавлення права
на формування валових витрат та
податкового кредиту та донарахування
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість та податку на прибуток.
Відповідачем не надано судового
рішення, яке б набрало законної сили,
прийнятого в порядку ст. 551
Господарського кодексу України щодо
встановлення підробної реєстрації
контрагентів, втрачених документів або
реєстрацію на осіб, які не мали наміру
провадити фінансово-господарську
діяльність або реалізовувати
повноваження, а також не наданого
судового рішення в порядку ст. 234
Цивільного кодексу України щодо
фіктивності правочинів між позивачем
та його контрагентами.

При цьому, лише встановлення в
ході судового розгляду факту
узгодженості дій платника податків з
недобросовісними постачальниками з
метою незаконного отримання
податкових вигод або його обізнаності
з такими діями постачальників чи
сприяння ухиленню постачальниками
товару від виконання податкових
зобов'язань може слугувати підставою
для відмови у праві на валові витрати
та податковий кредит.

Щодо висновку відповідача про те,
що позивач не мав права відносити
нараховані, проте, несплачені проценти
за кредитами до витрат з податку на
прибуток, коелгія суддів зазначає
наступне.

Даний висновок відповідач зробив
з посиланням на п. 153.2.4. ст. 153
Податкового кодексу України, яким
передбачено, що витрати платника
податку, понесені у вигляді сплати
процентів за депозитами, кредитами
(операціями фінансового лізингу),
позиками, іншими цивільно-правовими
договорами із пов'язаними з платником
податку особами, визначаються
відповідно до ставок, визначених у
договорі, але не вищих за звичайну
процентну ставку за депозит, кредит
(позику) на дату укладення відповідних
договорів.

Проте, наведена норма стосується
ставок, що встановленні постановою
Правління Національного банку України
від 03.08.2004 р. №363 "Про встановлення
процентних ставок за зовнішніми
запозиченнями резидентів", згідно п. 2
якої резиденти мають право здійснювати
зовнішні запозичення у рублях за
процентною ставкою, що не перевищує 20%
річних, а тому позивач має право
віднести до витрат сплачені проценти
за ставкою не вище ніж 20% річних. При
цьому, в укладених між позивачем та
його учасником ВАТ "Група ЛСР"
договорах позики встановлена ставка 1%
річних (валюта договорів - російський
карбованець). Частка названого
товариства в статутному фонді позивача
встановила 100%.

Відповідно до п. 141.1. ст. 141
Податкового кодексу України до витрат
з податку на прибуток відносяться
"фінансові витрати, до яких належать
витрати на нарахування процентів (за
користування кредитами та позиками, за
випущеними облігаціями та фінансовою
орендою) та інші витрати підприємства в
межах норм, встановлених цим Кодексом,
пов'язані із запозиченнями (крім
фінансових витрат, які втючені до
собівартості кваліфікаційних активів
відповідно до положень (стандартів)
бухгачтерського обліку)".

Крім того, відповідачем не
врахована спеціальна норма,
встановлена для визначення даних
витрат - п. 141.2. ст. 141 Податкового
кодексу України, якою встановлено, що
для платника податку, 50 та більше
відсотків статутного фонду (акцій,
інших корпоративних прав) якого
перебуває у власності або управлінні
нерезидента (нерезидентів), віднесення
до складу витрат нарахування процентів
за кредитами, позиками та іншими
борговими зобов'язаннями на користь
таких нерезидентів та пов'язаних з ними
осіб дозволяється в сумі, що не
перевищує суму доходів такого платника
податку, отриману протягом звітного
періоду у вигляді процентів від
розміщення власних активів, збільшену
на суму, що дорівнює 50 відсоткам
оподатковуваного прибутку звітного
періоду, без урахування суми таких
отриманих процентів.

Отже, позивач правомірно відніс
до рядку 06.3 декларації з податку на
прибуток за 2012 р. "Фінансові витрати" - 3
718 941,00 грн.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обгрунтованого висновку, що
податкові повідомлення-рішення ДПІ в
Обухівському районі від 25 липня 2013 р.
№/9, №/5, №/4, №/3 є
протиправними та підлягають
скасуванню.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
задоволення позову, а тому апеляційну
скаргу ДПІ в Обухівському районі
необхідно залишити без задоволення, а
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 16 грудня 2013
року - без змін, оскільки постанова
ухвалена з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд,-

У Х В
А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Обухівському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області
залишити без задоволення, а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 16 грудня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в порядку та строки
передбачені ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

ОСОБА_2

Повний текст ухвали
складено 25.03.2014 р.

.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

ОСОБА_2