Справа № 736/1854/13-а
Суддя: Романчук О.М
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 736/1854/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Чурупченко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

25 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого:
Романчук О.М.,

Суддів:
Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

при секретарі
Артюхіній М.А.,

розглянувши в судовому засіданні в
місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3
на постанову Корюківського районного
суду Чернігівської області від 21 січня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Державного
кадастрового реєстратора Відділу
Держземагенства у Корюківському
районі Чернігівської області, за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Відділу Держземагенства у
Корюківському районі Чернігівської
області про визнання їх бездіяльності
протиправною, щодо не перенесення
відомостей про земельні ділянки до
Державного земельного кадастру, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Державного кадастрового реєстратора
Відділу Держземагенства у
Корюківському районі Чернігівської
області про визнання їх бездіяльності
протиправною, щодо не перенесення
відомостей про земельні ділянки до
Державного земельного кадастру.

Постановою Корюківського районного
суду Чернігівської області від 21 січня
2014 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, позивач подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову, якою адміністративний
позов задовольнити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_3 звернулась до суду з даним
позовом посилаючись на те, що вона
випадково дізналась, що у Державному
земельному кадастрі відсутні
відомості про земельні ділянки з
кадастровими номерами:

- :05:097:0047 (сіножать пай №230, площа
0,44 га), яка належить їй на підставі
державного акта серії ЧН №088707,
виданого на підставі розпорядження
Корюківської районної державної
адміністрації від 01.12.2003 року за №567,
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та право
користування землею, договорів оренди
землі за №650 від 07.05.2004 року;

- :05:067:0045 (пасовище пай №196, площа
0,14 га), яка належить їй на підставі
державного акта серії ЧН №086000,
виданого на підставі розпорядження
Корюківської районної державної
адміністрації від 01.12.2003 року за №567,
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та право
користування землею, договорів оренди
землі за №651 від 07.05.2004 року;

- :05:010:0004 (рілля пай №173, площа 2,77
га), яка належить їй на підставі
державного акта серії ЧН №110072,
виданого на підставі розпорядження
Корюківської районної державної
адміністрації від 01.12.2003 року за №567,
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та право
користування землею, договорів оренди
землі за №652 від 07.05.2004 року.

Так, відповідно до ч.4 ст. 3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень» в редакції станом на 01.01.2013
року, права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними.

Крім того, позивач зазначає, що
законодавець в п.4 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про Державний земельний кадастр» від
07.07.2011 року №3613 - VI встановив, що: «У разі
якщо земельні ділянки, обмеження у їх
використанні зареєстровані до
набрання чинності цим Законом у
Державному реєстрі земель, відомості
про такі земельні ділянки, обмеження
підлягають перенесенню до Державного
земельного кадастру в
автоматизованому порядку, без подання
заяв про це їх власниками,
користувачами та без стягнення плати
за таке перенесення».

Відповідач в порушення зазначених
вимог закону, протиправно не переніс до
Державного земельного кадастру
відомості про спірні земельні ділянки,
зареєстровані у Державному реєстрі
земель.

Таким чином, ОСОБА_3 вважає, що державою
не визнається за нею право власності
на земельні ділянки з кадастровими
номерами :05:097:0047, :05:067:0045,
:05:010:0004, а тому звернулась до суду
і просить визнати бездіяльність
відповідача протиправною, щодо не
перенесення відомостей про
вищевказані земельні ділянки до
Державного земельного кадастру, а
також зобов'язати перенести до
Державного земельного кадастру
відомості про ці земельні ділянки.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів виходить з
наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
Державний земельний кадастр» від 07.07.2011
року №3613-VІ державний земельний
кадастр - єдина державна
геоінформаційна система відомостей
про землі, розташовані в межах
державного кордону України, їх цільове
призначення, обмеження у їх
використанні, а також дані про
кількісну і якісну характеристику
земель, їх оцінку, про розподіл земель
між власниками і користувачами.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про
Державний земельний кадастр» внесення
відомостей до Державного земельного
кадастру і надання таких відомостей
здійснюються державними кадастровими
реєстраторами центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України
«Про Державний земельний кадастр»
передбачено, що земельній ділянці,
відомості про яку внесені до
Державного земельного кадастру,
присвоюється кадастровий номер.

Відомості з Державного земельного
кадастру у формі витягів, надаються
відповідно до Порядку ведення
Державного земельного кадастру,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 17.10.2012 року №. 1051.

Пунктом 175 Порядку передбачено
вичерпне коло суб'єктів, які мають
право на отримання витягу з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку, а саме:

1) власники, користувачі земельної
ділянки або уповноважені ними особи;

2) спадкоємці (правонаступники-для
юридичних осіб) осіб, зазначених у
підпункті 1 цього пункту, або
уповноважені ними особи;

3) особи, в інтересах яких встановлено
обмеження, або уповноважені ними особи;

4) органи державної влади, органи
місцевого самоврядування для
здійснення своїх повноважень,
визначених законом;

5) особи, які отримали ліцензії на
проведення землеоціночних робіт та
земельних торгів;

5-1) особи, які в установленому законом
порядку включені до Державного реєстру
сертифікованих
інженерів-землевпорядників та
Державного реєстру
інженерів-геодезистів, для виконання
зазначених робіт;

6) нотаріус за дорученням власника
земельної ділянки під час вчинення
правочину щодо неї;

7) особа, якій належить речове право на
земельну ділянку.

Надання відомостей з Державного
земельного кадастру у формі витягів
про земельні ділянки на підставі
ухвали суду чи запиту суперечить
нормам чинного земельного
законодавства.

Надання відомостей з Державного
земельного кадастру у формі витягів
здійснюється на платній основі
відповідно до п. 165 Порядку, крім
визначених даним пунктом випадків.

Слід зазначити, що повноваження
Державних кадастрових реєстраторів
визначені п.9 Порядку, яка набула
чинності з 01.01.2013 року. Державні
кадастрові реєстратори надають
відомості з Державного земельного
кадастру у формі витягу про земельну
ділянку надаються відповідно до п. 166
Порядку.

Пункт 168 Порядку передбачає підстави
для відмови у наданні відомостей з ДЗК,
однією з яких є відсутність
запитуваних відомостей у Державному
земельному кадастрі.

Враховуючи вищевикладене, та
проаналізувавши норми діючого
законодавства, беручи до уваги те, що
відповідно до Положення про Відділ
Держкомзему у Корюківському районі, що
був реорганізований шляхом приєднання,
у Відділі Держземагентства у
Корюківському районі не було і немає
повноважень щодо перенесення
відомостей про земельні ділянки до
Державного реєстру земель, що були
зареєстровані до набрання чинності
Закону України «Про державний
земельний кадастр», а саме до 01.01.2013
року.

Ані Закон України «Про державний
земельний кадастр», ані Порядок
ведення Державного земельного
кадастру, затверджений Постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2012
року № 1051, не передбачають в обов'язках
Державного кадастрового реєстратора
вимог щодо перенесення до ДЗК
відомостей про земельні ділянки в
автоматизованому порядку.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
постанова суду є законною і
обґрунтованою, ухвалена з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, а тому підстав для її скасування
не має.

Викладені в апеляційній скарзі
апелянтом доводи, висновків суду
першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 198,200 КАС України, суд
апеляційної інстанції має право за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без
задоволення, а постанову Корюківського
районного суду Чернігівської області
від 21 січня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
О.М. Романчук

Судді:
Я.Б. Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя
Романчук О.М

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.