Справа № 477/655/14-а
Суддя: Полішко В. В.
Дата ухвалення: 2014-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 477/655/14-а
Провадження № 2-а/477/19/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2014 року
Жовтневий районний суд

Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Полішко
В.В.,

при секретарі - Тарасюк І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС України
в Миколаївській області про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

18 березня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним
позовом до відповідача, в якому просить
скасувати постанову у справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 305539 від 20 лютого 2014 року про
накладення на нього штрафу у сумі 255,00
грн.

В обґрунтування заявлених вимог,
позивач посилається на те, що 20 лютого
2014 року в м. Миколаєві на вул.
Самойловича щодо нього був винесений
протокол про адміністративне
правопорушення та постанова про
накладання на нього адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00
грн. Згідно з постановою ОСОБА_1 20
лютого 2014 року близько 12-50 години,
керуючи автомобілем "ЗАЗ TF69Y", державний
номер НОМЕР_1, в м. Миколаєві по пр.
Жовтневому в районі вул. Самойловича,
здійснив зупинку транспортного засобу
ближче 10 метрів від пішохідного
преходу, позначеного дорожніми знаками
5.35.1 та 5.35.2, чим порушив вимоги п.п. 15.9 г
Правил дорожнього руху, за що
передбачена відповідальність за ч. 1 ст.
122 КУпАП. Проте, жодних свідчень, що
підтверджують вчинення такого
правопорушення ОСОБА_1 співробітник
ДАІ, який складав постанову, не додає.
Позивач вказував на безпідставність
такого обвинувачення, обумовлюючи це
тим, що співробітником ДАІ не були
з'ясовані всі обставини справи. Так, 20
лютого 2014 року близько першої години
він керував транспортним засобом " ЗАЗ
TF69Y", державний номер НОМЕР_1, рухаючись
по пр. Жовтневому в сторону вул.
Самойловича, коли почув стук у правому
передньому колесі. Тоді він зупинився
біля узбіччя в кількох метрах від
пішохідного переходу. Увімкнувши
аварійні вогні, він вийшов з
автомобіля, для того щоб переконатися в
тому, що може безпечно продовжувати рух
для себе та для інших учасників
дорожнього руху. В цей час до нього
підійшов працівник ДАІ на не
вислухавши його пояснень, почав
складати протокол. Не зважаючи на
відсутність прямих доказів вчинення
ним правопорушення, інспектором була
винесена щодо нього постанова в справі
про адміністративне правопорушення.
Під час винесення якої, працівником ДАІ
не були з'ясовані обставини справи, а
саме: не була зафіксована відстань від
автомобілю до пішохідного переходу
прибором для вимірювання та не були
залучені свідки, крім того йому не були
роз'ясненні його права передбачені ст.
63 Конституції України.

Вважає, що відповідачем не надано
належних доказів вчинення ним
адміністративного правопорушення та в
зв'язку з відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення, ОСОБА_1 просив
задовольнити позовну заяву та
скасувати постанову у справі про
адміністративне правопорушення .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився, направив до суду заяву з
проханням слухати справу за його
відсутністю, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі та просить їх
задовольнити.

Відповідач Управління ДАІ УМВС України
в Миколаївській області в судове
засідання свого представника не
направив, причину суду не повідомив,
про дату та час розгляду справи судом
повідомлений своєчасно.

Дослідивши письмові докази, які надані
позивачем, судом встановлено що,
відповідно до змісту протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АВ2 № 525891 від 20.02.2014 року позивач
близько 12-50 години керував автомобілем
"ЗАЗ TF69Y", державний номер НОМЕР_1, в м.
Миколаєві по пр. Жовтневому в районі
вул. Самойловича, здійснив зупинку
транспортного засобу ближче 10 метрів
від пішохідного переходу, позначеного
дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2, чим
порушив вимоги п.п. 15.9 г Правил
дорожнього руху, за що передбачена
відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с.
10).

20 лютого 2014 року за вчинене
правопорушення щодо ОСОБА_1, винесена
постанова у справі, згідно з якою
позивач визнаний винним у вчиненні
адміністративного правопорушення, та
на нього накладене стягнення у вигляді
штрафу в сумі 255 грн. 00 коп. (а.с. 9).

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи
внутрішніх справ розглядають справи
про адміністративні правопорушення
передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП
доказами в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Зокрема,
такі дані встановлюються протоколом
про адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів, які
використовуються при нагляді за
виконання правил, норм і стандартів, що
стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Відповідно до ст.. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, та повинен
подати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі.

Управління ДАІ УМВС України в
Миколаївській області до суду
заперечення та докази, що
підтверджують відповідність
прийнятого рішення вимогам чинного
законодавства, не направило. В зв'язку з
цим, відповідно ст. 71 КАС України, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Аналізуючи надані докази, суд
приходить до висновку, що жодних
підтверджень винності позивача у
вчинені вказаного правопорушення, крім
складеного протоколу, який
оспорюється позивачем ОСОБА_1
відповідачем не надані, в зв'язку з чим,
слід дійти висновку щодо недоведеності
вини ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення та
відсутності складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що позовні вимоги позивача
щодо скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення слід
вважати такими, що підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 159-162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С
Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову у справі про
адміністративне правопорушення ПС1 №
305539 від 20 лютого 2014 року щодо
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
Кодексу України про адміністративне
правопорушення, та накладення на нього
штрафу у сумі 225,00 грн.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя
В.В.Полішко