Справа № 2-а-9679/11/1412
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 р.м.ОдесаСправа №
2-а-9679/11/1412

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Кузьменко В.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Кравця О.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 10 жовтня 2011 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м. Миколаєва про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання провести перерахунок
пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

19.09.2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Заводському районі м.
Миколаєва про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок та виплату пенсії
у відповідності з вимогами ч.4 ст.42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» із застосуванням
показника середньої заробітної плати
за 2009 рік, з 2010 року.

Постановою Заводського районного суду
м. Миколаєва від 10 жовтня 2011 року позов
ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду 1-ї інстанції, ОСОБА_1
21.10.2011р. подала апеляційну скаргу, в
якій зазначає, що судом, при винесенні
оскаржуваної постанови порушено норми
процесуального та матеріального права
та просить скасувати постанову
Заводського районного суду м.
Миколаєва області від 10.10.11 року,
прийняти нову постанову, якою
задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю
та /або неприбуття жодної з осіб, які
беруть участь у справі, сповіщених
належним чином про дату, час і місце
судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про відсутність будь-яких підстав для
її задоволення, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м. Миколаєва та
отримує пенсію за віком, відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Позивач звернулася до УПФ із заявою про
перерахунок пенсії із застосуванням
показника середньої заробітної плати
за 2009 рік, однак відповідачем такий їй
перерахунок було зроблено із
застосуванням показника заробітної
плати в середньому на одну особу за 2007
рік.

Вирішуючи справу по суті та
відмовляючи у задоволенні позову, суд
1-ї інстанції, виходив з
безпідставності позовних вимог,
правомірності дій відповідача, а також
з того, що при перерахунку пенсії
відповідач повинен застосовувати
показник середньої заробітної плати
саме за 2007 рік, що передує року
звернення позивача про перерахунок
пенсії.

Колегія суддів апеляційного суду
цілком погоджується з такими
висновками суду першої інстанції і
вважає їх обґрунтованими та
заснованими на законі, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України.

Так, відповідно до ч.4 ст.42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», у разі
якщо застрахована особа після
призначення пенсії продовжувала
працювати, провадиться перерахунок
пенсії з урахуванням страхового стажу
після призначення пенсії.

Крім того, кожний наступний
перерахунок пенсії провадиться не
раніш як через 2 (два) роки після
попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії.

При цьому, перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу,
зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону.

Згідно з ч.1 ст.40 вказаного Закону, для
обчислення пенсії враховується
заробітна плата (дохід) за будь-які 60
календарних місяців страхового стажу
підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від
перерв, та за весь період страхового
стажу, починаючи з 1 липня 2000 року.

Підпунктом «б» пп.10 п.35 розділу II Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року, абз.4 ч.2 ст.42 Закону було викладено
в новій редакції, за якою: у разі якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
провадиться перерахунок пенсії з
урахуванням не менше ніж 24 місяців
страхового стажу після призначення
(попереднього перерахунку) пенсії
незалежно від перерв у роботі.
Перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія. За бажанням
пенсіонера перерахунок пенсії
провадиться із заробітної плати за
періоди страхового стажу, зазначені в
частині першій ст.40 цього Закону, із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
цього Закону враховується для
обчислення пенсії, за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії. При
цьому, з періоду, за який враховується
заробітна плата (дохід) для перерахунку
пенсії, період після призначення
пенсії не підлягає виключенню згідно
із абзацом третім ч.1 ст.40 цього Закону.

Згідно з рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008 року №10-рп/2008,
положення пп. «б» пп.10 п. 35 розділу II ЗУ
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (т.б. неконституційними).

Скасовані зміни надавали можливість
перераховувати пенсію із заробітної
плати за періоди страхового стажу,
зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
цього Закону враховується для
обчислення пенсії за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії.

Таким чином, після прийняття
Конституційним Судом України
вказаного рішення знову почали діяти
положення ст.42 Закону в їх первинній
редакції.

Відповідно до ч.4 ст.42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», у разі якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
проводиться перерахунок пенсії з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Кожний наступний
перерахунок пенсії проводиться не
раніше як через два роки після
попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу,
зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону.

Аналіз відновленої (діючої) норми
абзацу 3 ч.3 ст.42 даного Закону доводить,
що перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія, або за періоди
страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40
цього Закону.

Тобто, правила ч.1 ст.40 Закону при
перерахунку пенсії застосовуються
виключно з метою визначення періоду
страхового стажу, за який може бути
обчислена заробітна плата (дохід).

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів апеляційного суду приходить до
аналогічного, що і суд 1-ї інстанції,
висновку про те, що ніяких законних
підстав для перерахунку пенсії
позивача із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України за 2009 рік, не має.

До того ж, судова колегія звертає увагу,
що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд, згідно
ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які
є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія приходить до висновку, що суд
першої інстанції порушень
матеріального і процесуального права
при вирішенні даної справи не допустив,
вірно встановив фактичні обставини
справи та надав їм належної правової
оцінки. Наведені ж у скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують, оскільки ґрунтуються на
невірному трактуванні норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України,
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів
апеляційної інстанції, діючи виключно
в межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, відповідно до ст.200
КАС України, залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову окружного
суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195,197,198,200,205,206,254 КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а постанову Заводського
районного суду м. Миколаєва від 10
жовтня 2011 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційного суду.

Головуючий:
Ю.В. Осіпов

Судді:
О.С. Золотніков

О.О. Кравець