Справа № 822/831/14
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/831/14
Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук
Суддя-доповідач: Совгира Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року
м.
Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П.

при секретарі: Лозінській Н.В.

за участю представників сторін:

позивач (апелянт) : Банашко Олександр
Анатолійович

відповідач : не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду у
Волочиському районі Хмельницької
області на ухвалу Хмельницького
окружного адміністративного суду від 05
березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом управління
Пенсійного фонду у Волочиському районі
Хмельницької області до управління
освіти, молоді та спору Волочиської
районної державної адміністрації про
стягнення безпідставно виплаченої
пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2014 року управління
Пенсійного фонду у Волочиському районі
Хмельницької області звернулось до
Хмельницького окружного
адміністративного суду. В позовній
заяві просять стягнути з управління
освіти, молоді та спору Волочиської
районної державної адміністрації
переплату в розмірі 868 грн. 15 коп.

Ухвалою Хмельницького окружного
адміністративного суду 05 березня 2014
року відмовлено у відкритті
провадження по справі. Не погоджуючись
з ухвалою суду першої інстанції,
управління Пенсійного фонду у
Волочиському районі Хмельницької
області подало апеляційну скаргу в
якій, просять скасувати ухвалу
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 05.03.2014 року,
яка перешкоджає подальшому
провадженню у справ, і направити справу
для продовження розгляду до
Хмельницького окружного
адміністративного суду в порядку
адміністративного судочинства.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав доводи апеляційної
скарги та просив суд задовольнити її та
скасувати ухвалу суду першої
інстанції, а справу направити до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Відповідач явку уповноваженого
представника не забезпечив причини
неявки суду не відомі, хоча відповідач
був належним чином повідомлений, що
підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції (далі -
адміністративна справа) - переданий на
вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Із змісту позовної заяви суд робить
висновок, що Управління Пенсійного
фонду України в Волочиському районі
просить суд стягнути кошти за
переплату пенсії у зв'язку з видачею
управлінням освіти, молоді та спору
Волочиської районної державної
адміністрації недостовірних довідок
про заробітну плату.

Так, відповідно до статті 101 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" від
5 листопада 1991 року № 1788-XII, органи, що
призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також за видачу недостовірних
документів, і відшкодовують її.

Проте згідно з ч.2 ст. 21 КАС України
вимоги про відшкодування шкоди,
заподіяної протиправними рішеннями,
діями чи бездіяльністю суб'єкта
владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Аналіз наведеної норми дає підстави
для висновку про те, що
адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди лише за наявності таких умов:
вимоги мають стосуватись шкоди,
завданої лише суб'єктом владних
повноважень; такі вимоги мають бути
поєднанні з вимогою про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Суд також звертає увагу на те, що
пунктом 16.2 постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України "Про
окремі питання юрисдикції
адміністративних судів" № 8 від 20.05.2013
року було встановлено, що право на
звернення до суду з позовами про
стягнення надміру виплачених коштів
випливає з функцій контролю за
витрачанням коштів цього фонду, тобто у
зв'язку зі здійсненням суб'єктом
владних повноважень владних
управлінських функцій. У зв'язку з цим
через публічно-правовий характер
спірних відносин вирішення таких
спорів належить до юрисдикції
адміністративних судів.

Проте Постановою Пленуму Вищого
адміністративного суду № 2 від 14.02.2014
року "Про внесення змін до постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 20 травня 2013 року № 8 "Про
окремі питання юрисдикції
адміністративних судів" пункт 16.2 був
виключений.

Крім того, адміністративною справою є
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень, а
не спір про стягнення переплаченої
пенсії у зв'язку з наданням
відповідачем недостовірних
відомостей.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
18.06.2013 року у справі №21-124а13 та ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 19.09.2013 року.

На підставі наведеного, враховуючи
характер спірних правовідносин, суд
приходить до висновку, що дану справу
не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

З урахуванням вищенаведеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що даний спір не має
встановлених нормами КАС України ознак
справи адміністративної юрисдикції і
віднесений до юрисдикції
господарського суду.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують зроблений судом першої
інстанції висновок, тому у межах
доводів апеляційної скарги підстави
для скасування чи зміни судового
рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду у Волочиському районі
Хмельницької області, - залишити без
задоволення, а ухвалу Хмельницького
окружного адміністративного суду від 05
березня 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
07 квітня 2014 року.

Головуючий суддя
Совгира Д. І.

Судді
Білоус О.В.

Курко О. П.