Справа № 686/18563/13-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Демінська А.
Суддя-доповідач: Курко О. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Курка О. П.

суддів: Білоуса О.В. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 04 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому про перерахунок пенсії
, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (Позивач) звернулася в суд з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмельницькому (Відповідач) про
зобов'язання провести перерахунок та
виплату пенсії.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 04 грудня 2013 року позов
задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням Відповідач звернувся в суд з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову як таку, що
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

В судове засідання учасники процесу не
з'явилися, будучи належним чином
повідомленими, що не перешкоджає
слуханню спірного питання відповідно
до вимог частини 4 статті 196 КАС України.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні -не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до п. 2 ч.
1 ст. 197 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

Як свідчать матеріали справи, що
Позивач працювала на різних посадах в
місті Архангельську, що
підтверджується копією трудової
книжки, довідкою філіалу ВАТ
«Мостроительний трест №6
Мостроительний отряд № 9» від 10.07.2013
року.

Вказана місцевість прирівняна до
районів Крайньої Півночі відповідно до
Указу Президії Верховної Ради СРСР від
26 червня 1967 року та Постанови Ради
Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року
№1029.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного.

Відповідно до п.5 розділу ХV
"Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування" період роботи до 1 січня 1991
року в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР,
а також на острові Шпіцберген
зараховується до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 1 січня 1991
року.

Відповідно до пункту 5 Указу Президії
ВР СРСР від 10.02.1960 року «Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої півночі» робітникам, які
переводяться, направляються або
запрошуються на роботу в райони
Крайньої Півночі і в місцевості, які
прирівнюються до них з інших
місцевостей держави на умовах
укладення ними договорів на роботу в
цих районах на строк 5 років, надавати
такі пільги: зараховувати один рік
роботи в районах Крайньої півночі і в
місцевостях, прирівняних до них, за
один рік і шість місяців при обчисленні
стажу, який дає право на отримання
пенсії за віком і по інвалідності.
Передбачені пільги надаються також
особам, які прибули в такі місцевості
за власним бажанням, і які уклали
строковий договір про роботу в цих
районах.

Згідно з ст.1 Угоди про гарантії прав
громадян держав-учасниць СНД у галузі
пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року
пенсійне забезпечення громадян
держав-учасниць цієї Угоди та членів їх
сімей здійснюється за законодавством
держави, на території якої вони
проживають.

Відповідно до п.5 розділу ХV
«Прикінцевих положень» ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пільгове обчислення
страхового стажу провадиться на
підставі трудової книжки, або
письмового трудового договору, або
довідки, в яких зазначено період
роботи в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та користування
пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Наведене свідчить, що для пільгового
обчислення стажу для призначення
пенсії необхідно надати вказані
документи за вибором особи, яка
звертається за призначенням пенсії.
Надана Позивачем трудова книжка
містить усю необхідну інформацію для
пільгового обчислення стажу роботи,
тому відмова Відповідача в обчисленні
пенсії є протиправною.

Враховуючи, що Позивачем надано копії
трудової книжки, згідно із записами в
якій підтверджується факт її роботи на
підприємстві в місцевості, прирівняній
до районів Крайньої Півночі за
трудовим договором, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо безпідставності
висновків Відповідача про
необхідність посвідчення факту роботи
Позивача трудовим договором або
довідкою про роботу в даній
місцевості, оскільки така вимога
суперечить положенням діючого
законодавства.

Тому, оскільки Позивач в період 27.10.1969
року по 24.07.1980 року працювала в
місцевості, прирівняній до районів
Крайньої Півночі і в його заробіток
входив районний коефіцієнт за роботу у
цій місцевості, вона має право на
врахування цього коефіцієнту при
обчисленні пенсії за законодавством
України та зарахування періоду його
роботи в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі за вказаний
період в стаж роботи у полуторному
обчисленні із розрахунку один рік
роботи за один рік і шість місяців.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
Відповідачем безпідставно відмовлено
у зарахуванні пільгового страхового
стажу роботи за періоди роботи в
районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі з 27.10.1969 року по 24.07.1980
року в розмірі один рік роботи за один
рік і шість місяців.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційних скарг не
ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства, яке регулює спірні
правовідносини, та повністю
спростовуються встановленими у справі
обставинами.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а відтак постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області суду від 04 грудня 2013 року слід
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому, - залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 04 грудня 2013 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Курко О. П.

Судді
Білоус О.В.

Совгира Д. І.