Справа № 2а/2570/4004/12
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2014 року
м. Київ К/800/23725/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Моторного О.А.,

Суддів
Блажівської Н.Є.,

Кошіля В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Державної податкової служби

на постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 16.01.2013

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 18.04.2013

у справі № 2а/2570/4004/2012

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕМК «Сівер»

до Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Державної податкової служби

про скасування податкових
повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 16.01.2013, яка
залишена без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 18.04.2013, задоволено позовні вимоги:
скасовано податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Державної податкової служби від 11.12.2012
№ та № .

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та прийняти нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

В запереченнях на касаційну скаргу,
позивач просить залишити скаргу без
задоволення, оскаржувані рішення - без
змін.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеної відповідачем
документальної позапланової виїзної
перевірки позивача з питань
декларування в податковій звітності з
ПДВ у складі податкового кредиту
операцій з ТОВ «Об'єднання
«Архітектура відродження» за травень,
липень, жовтень, листопад 2011 року та з TOB
«Компанія «Радабудсервіс» за травень,
серпень 2011 року, складено акт №
2603/22/36338977 від 30.11.2012, в якому
встановлені порушення вимог:

- п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200
Податкового кодексу України, в
результаті чого підприємством було
занижено ПДВ всього у сумі 57 140, 00 грн.;

- пп. 14.1.27, п. 14.1 ст. 14, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134,
п. 138.1 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток у загальній сумі 185 312, 00 грн.

На підставі висновків акта перевірки,
відповідачем 11.12.2012 були прийняті
спірні податкові повідомлення-рішення:
№ , яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на 81 308, 00 грн. (57 140, 00
грн. - за основним платежем та 24 168, 00 грн.
- за штрафними санкціями); № , яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств на 185 312, 00 грн.

Колегія суддів, переглядаючи
оскаржувані рішення судів попередніх
інстанцій в касаційному порядку,
погоджується з висновками судів про
скасування вказаних
повідомлень-рішень, враховуючи
наступне.

Відповідно до п. п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України, не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України, датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно із п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України, право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

У відповідності із п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Матеріали справи свідчать, що між
позивачем та ТОВ «Об'єднання
«Архітектура відродження» (виконавець)
було укладено договори про надання
послуг підряду № 01-05/11 від 01.05.2011 та
№14/10-11 від 14.10.2011.

Договір № 01-05/11 від 01.05.2011 укладено на
виконання договору підряду від 25.05.2010
між ТОВ «Ютока» (Замовник) та позивачем
(Виконавець), відповідно до якого
останній зобов'язався взяти в підряд
завдання Замовника з надання послуг,
при необхідності з залученням
субпідрядних підприємств і
організацій, які мають на це юридичне
право, а Замовник зобов'язується
прийняти і оплатити послуги по
забезпеченню електроживлення,
потужністю 400, 0 кВт, тимчасового ринку
на перехресті пр. Миру та вул. 50 років
ВЛКСМ в м. Чернігові, що викликано його
реконструкцією.

Договір №14/10-11 від 14.10.2011 укладено на
виконання договору від 12.10.2012 між ТОВ
«Гармонія» (Замовник) та позивачем
(Виконавець), відповідно до якого
останній зобов'язався виконати
підрядні роботи, визначені цим
договором, при необхідності із
залученням субпідрядних підприємств і
організацій, які мають на це юридичне
право, а TOB «Гармонія» зобов'язується
прийняти і оплатити роботи по
зовнішньому електропостачанню
торгівельного комплексу TOB «Гармонія»,
розташованого за адресою: Чернігівська
область, смт Козелець, вул.
Комсомольська, 58.

Як було вірно встановлено судами
попередніх інстанцій, факт здійснення
господарських операцій між позивачем
та його контрагентами, згідно умов
вказаних договорів, підтверджується
наявними в матеріалах справи
первинними документами
бухгалтерського обліку та податкової
звітності, зокрема: довідками про
вартість виконаних підрядних робіт,
актами виконаних робіт, податковими
накладними. Позивач належним чином
розрахувався за виконані роботи.

Також, судами встановлено, що позивачем
належним чином відображені у
бухгалтерському обліку господарські
операції з ТОВ «Об'єднання
«Архітектура відродження», що
підтверджується журналом-ордером і
відомістю по рахунку 631, журналом
проводок за 01.05.2011 - 31.12.2012.

Згідно видаткової накладної від 31.05.2011,
позивач придбав у ТОВ «Компанія
«Радабудсервіс» машину для нарізання
швів CS-350/500 Н, за яку розрахувався у
безготівковій формі. ТОВ «Компанія
«Радабудсервіс» було видано податкову
накладну № 105 від 31.05.2011 на загальну
суму 16 500, 00 грн., в т.ч. ПДВ - 2 750, 00 грн

Позивач належним чином оприбуткував
машину, як основний засіб на рахунку 104,
що підтверджується актом
приймання-передачі основних засобів
від 10.06.2011 та журналом-ордером і
відомістю по рахунку 152, 631 та журналом
проводок.

Дана машина для нарізання швів була
придбана для ведення господарської
діяльності позивача - виконання
електромонтажних робіт, які пов'язані з
копанням траншей, розрізанням асфальту
та інше, та для надання послуг у
виконанні робіт даною машиною іншим
підприємствам. Машина
використовувалась протягом
липня-жовтня 2011 року при виконанні
договорів з TOB «Прогресія» та TOB
«Чернігівська індустріальна молочна
компанія», що підтверджується актами
виконаних робіт до них.

На момент вчинення правочинів,
підприємства-контрагенти позивача
були зареєстровані як юридичні особи
та платники податків, що
підтверджується свідоцтвами про
державну реєстрацію юридичних осіб,
витягами з ЄДРПОУ, свідоцтвами про
реєстрацію платника ПДВ та ліцензією
інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві серії AB № 515634, виданої TOB
«Об'єднання «Архітектура відродження»,
строком дії з 27.07.2010 по 27.07.2013,

Враховуючи, що позивачем у повній мірі
доведено реальність господарських
операцій з вищезазначеними
контрагентами, вірними є висновки
судів першої та апеляційної інстанцій
про відсутність у податкового органу
підстав для прийняття спірних
податкових повідомлень-рішень від
11.12.2012 № та № .

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують, а тому колегією суддів
відхиляються.

Таким чином, Вищий адміністративний
суд України дійшов висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій
належним чином з'ясовані обставини
справи та дано їм відповідну правову
оцінку. Порушень норм матеріального чи
процесуального права, які могли
призвести до зміни чи скасування
рішень судів попередніх інстанцій не
встановлено.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Чернігові Державної
податкової служби - відхилити.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 16.01.2013 та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 18.04.2013
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, установленому статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А.
МоторнийСудді(підпис) Н.Є.
Блажівська (підпис) В.В. Кошіль