Справа № 520/1640/14-а
Суддя: Літвінова І. А.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/1640/14-а
Провадження № 2-а/520/158/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2014 року Київський районний суд м.
Одеси у складі головуючого - судді
Літвінової І.А. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України у Київському районі м. Одеси
про визнання неправомірними дій,
скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського
районного суду м. Одеси з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси, в якому
просить суд визнати протиправною
відмову управління Пенсійного фонду
України у Київському районі м. Одеси у
переведенні його, ОСОБА_1, на інший вид
пенсії, а саме пенсії за віком на
пільгових умовах; скасувати рішення №
843690 «про відмову у перерахунку пенсії»
управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси за
результатом розгляду його заяви;
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Київському районі м.
Одеси перевести його на пенсію за віком
на пільгових умовах, відповідно до
положень п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», починаючи
з моменту звернення за призначенням
пенсії - 26.11.2013 року.

Позивач посилається на те, що
відповідач необґрунтовано відмовив
йому у призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах, яка передбачена
положеннями п. б ч. 1 ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» - право на
пенсію працівників зайнятих повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
Списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затвердженим
Кабінетом Міністрів України.

26 березня 2014 року на адресу суду
надійшли письмові заперечення
управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси проти вимог,
заявлених ОСОБА_1, які відповідач
просить залишити без задоволення.

В судове засідання сторони не
заявилися, про час та місце проведення
розгляду справи повідомлялись
належним чином, причини неявки суду не
сповістили.

Частиною 6 ст. 128 КАС України
передбачено, що якщо не має перешкод
для розгляду справи у судовому
засіданні, визначених цією статтею, але
прибули не всі особи, які беруть участь
у справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
розгляду справ, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, суд
ухвалив розглянути справу письмовому
провадженні.

Дослідивши матеріали справи,
враховуючи пояснення позивача,
викладені у позовній заяві, та
заперечення відповідача, суд дійшов
висновку про необхідність задоволення
позову.

З матеріалів справи вбачається, що 26
листопада 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси (далі - УПФУ в
Київському районі м. Одеси) з заявою про
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах, яка передбачена
положеннями п. «б» ч.1 ст. 13 ЗУ «Про
пенсійне забезпечення».

Рішенням № 843690 (дата відсутня) УПФУ в
Київському районі м. Одеси відмовило
ОСОБА_1 у перерахунку пенсії,
посилаючись на необхідність надання
довідки, уточнюючої особовий характер
роботи.

Згідно записів у трудовій книжці
ОСОБА_1 05 лютого 1980 року був прийнятий
до Одеського домобудівельного
комбінату плиточником фасадчиком 4-го
розряду, де з 12.06.1985 р. переведений на
роботу монтажником з монтажу сталевих
та залізобетонних конструкцій 5-го
розряду, а 21.01.1998 р. позивача було
звільнено з комбінату за власним
бажанням.

Отже, стаж роботи позивача монтажником
сталевих та залізобетонних
конструкцій складає 12 років 7 місяців і
9 днів, загальний трудовий стаж
становить 33 роки 13 днів.

Зі змісту відповіді Департаменту
архівної справи та діловодства
Одеської міської ради від 15.03.2012 р.
вбачається, що документи
Домобудівельного комбінату № 1 в
архіві відсутні. Будь-яких інших
документів на підтвердження трудового
стажу, окрім трудової книжки, позивач
не має.

Позивач позбавлений можливості надати
додаткові відомості.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 100 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що особам
які на день введення в дію цього Закону
мають стаж на роботах із шкідливими
умовами праці, передбачених раніше
діючим законодавством, мають право на
пенсію на пільгових умовах, яка
призначається відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством.

Відповідно до п. «б» ч.1 ст. 13 цього
Закону, на пільгових умовах мають право
на пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи, працівники, зайняті
повний робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
Списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць,
чоловіки мають таке право після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 25 років, з них не менше 12 років 6
місяців на зазначених роботах.

Як передбачено п.3 Наказу Міністерства
праці та соціальної політики України №
383 від 18.11.2005р. затверджено «Порядок
застосування Списків № 1 і № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах» (далі - Порядок
№383) при визначенні права на пенсію за
віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи. До пільгового
стажу зараховується весь період роботи
на відповідних посадах або за
професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до
21.08.92 року та за результатами
проведення атестації робочих місць за
умовами праці після 21.08.92 року.

Згідно роз'яснення Державного комітету
Ради Міністрів СРСР з питань праці та
заробітної плати і Секретаріату ВЦРПС
від 02.04.1976р. №5/8, порядок застосування
Списків № 1 та № 2, обумовлений тими
випадками, коли в Списках № 1 і № 2
передбачені лише працівники, які
виконують певні роботи, а правом на
пільгове пенсійне забезпечення
користуються усі працівники, постійно
зайняті на цих роботах, незалежно від
найменування їх професії.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що
для підтвердження стажу роботи зі
шкідливими і важкими умовами праці
необхідно подати трудову книжку із
оформленими належним чином записами
про займану посаду і період
виконуваної роботи, виписку із наказу
по підприємству про проведення
атестації на відповідному робочому
місці та, у разі відсутності в трудовій
книжці відомостей, що визначають право
на пенсію на пільгових умовах,
уточнюючу довідку.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», п.1 «Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній»,
затвердженого постановою КМУ № 637 від
12.08.1993р. (далі - Постанова № 637), основним
документом, що підтверджує стаж роботи
- є трудова книжка.

З наведеного, слід зробити висновок, що
Законом «Про пенсійне забезпечення» та
Постановою № 637 затверджено, що
основним документом, що підтверджує
трудовий стаж для призначення пенсії -
є трудова книжка. Якщо її немає, або в
ній відсутні свідчення, що визначають
право на пільгову пенсію, можуть бути
витребувані уточнюючі довідки
підприємств або організацій.

Відповідно до Списку № 2 «Виробництв,
робіт, професій, посад і показників на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, зайнятість в яких
повний робочий день дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах»,
затвердженого постановою Ради
Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956р., - робота
на посаді монтажника з монтажу
сталевих та залізобетонних
конструкцій дає право на призначення
пенсії за віком на пільгових умовах.

Крім цього, вказана посада відносилася
також до Списку № 2 «Виробництв, робіт,
професій, посад і показників на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, зайнятість в яких повний
робочий день дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах»,
затвердженого постановами КМУ № 10 від
26.01.1991р., № 162 від 11.03.1994р., № 36 від 16.01.2003р.

Факт про наявність посади, на якій
працював позивач, у Списку № 2 (в
редакціях чинних на період роботи
позивача) є неспростовним.

При цьому судом встановлено, що на час
звернення про призначення пенсії за
віком на пільгових умовах за Списком №
2 позивач досягнув 55 років, що
підтверджується матеріалами справи.

Стосовно тверджень представника
відповідача, що для призначення пенсії
на пільгових умовах необхідно
встановити чи проведено атестацію
робочих місць на підприємстві суд
звертає увагу на таке.

Вищий адміністративний суд України у
оглядовому листі від 14.08.08 № 1406/100/13-08
«Про практику застосування
законодавства з питань пенсійного
забезпечення (за результатами справ,
розглянутих Вищим адміністративним
судом України у касаційному порядку)»
зазначив, що атестація робочих місць за
умовами праці - це комплексна оцінка
всіх факторів виробничого середовища і
трудового процесу, супутніх
соціально-економічних факторів, що
впливають на здоров'я і працездатність
працівників в процесі трудової
діяльності.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку
проведення атестації робочих місць за
умовами праці, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 01 серпня 1992 року № 442, атестація
робочих місць за умовами праці
проводиться на підприємствах і
організаціях незалежно від форм
власності й господарювання, де
технологічний процес, використовуване
обладнання, сировина та матеріали є
потенційними джерелами шкідливих і
небезпечних виробничих факторів, що
можуть несприятливо впливати на стан
здоров'я працюючих, а також на їхніх
нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у
регулюванні відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу у
несприятливих умовах.

Частиною другою пункту 4 зазначеного
Порядку встановлено, що
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Таким чином, законодавцем покладено
обов'язок проведення атестації робочих
місць на керівників підприємств, а тому
її непроведення не може позбавити
громадян їх конституційного права на
соціальний захист щодо вирішення
питань надання пенсій за віком на
пільгових умовах відповідно до статті
13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

У згаданому листі Вищий
адміністративний суд України також
зазначає, що судам необхідно
обов'язково враховувати надані
свідками докази, з'ясувати причини
відсутності відомостей для надання
довідки, що уточнює час, період та стаж
роботи позивача, а також врахувати
довідку про заробітну плату позивача,
яка надавалась для розрахунку пенсії.

Отже, враховуючи викладене, суд
приходить до наступних висновків:
професія, період та характер роботи
позивача чітко вказані у його трудовій
книжці - монтажник з монтажу сталевих
та залізобетонних конструкцій.

Ця робота та посада відповідно до
постанови Ради Міністрів СРСР № 1173 від
22.08.1956р., постанов КМУ № 10 від 26.01.1991р., №
162 від 11.03.1994р., № 36 від 16.01.2003р
відноситься до Списку N 2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників на
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці, зайнятість в яких повний
робочий день дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах, без
будь-яких обмежень чи зауважень.

Тому, на думку суду, ці відомості
взагалі не повинні викликати сумнівів
і підтверджуватись уточнюючою
довідкою.

Більш того, якщо у відповідача виникли
такі сумніви, то саме органами
Пенсійного фонду на підставі показань
свідків повинні з'ясовуватись
відомості, що підтверджують трудовий
стаж особи. Вбачається, що УПФУ в
Київському районі м. Одеси
самоусунулось від виконання
покладений на нього, згідно з п. 2
«Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній», обов'язків.

Таким чином, суд вважає неправомірними
дії відповідача щодо відмови
позивачеві у призначенні пенсії за
віком на пільгових умовах.

Керуючись ст.ст. 2-11, 158-163 КАС України,
Законом України «Про пенсійне
забезпечення», «Порядком
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній»,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№ 637; Списком N 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, затвердженим
постановами Кабінету Міністрів
України № 10 від 26.01.1991р., № 162 від
11.03.1994р., № 36 від 16.01.2003р., постановою
Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956р.;
«Порядком проведення атестації
робочих місць за умовами праці»,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 01 серпня 1992 року
№ 442,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси про визнання
неправомірними дій, скасування рішення
та зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Визнати протиправною відмову
управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси, у
переведенні ОСОБА_1 на інший вид пенсії,
а саме пенсії за віком на пільгових
умовах.

Скасувати рішення № 843690 «про відмову у
перерахунку пенсії» управління
Пенсійного фонду України у Київському
районі м. Одеса винесеного за
результатом розгляду заяви ОСОБА_1.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Київському районі м.
Одеси перевести ОСОБА_1 на пенсію за
віком на пільгових умовах, відповідно
до положень п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
починаючи з моменту звернення за
призначенням пенсії - з 26 листопада 2013
року.

Постанову може бути оскаржено шляхом
подання до Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Київський районний суд м. Одеси
апеляційної скарги на постанову
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках і порядку передбачених п. 2 ч. 2
ст. 167 КАС України було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Літвінова І. А.