Справа № 826/13711/13-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Катющенко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Глущенко
Я.Б.,

суддів
Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Міністерства закордонних
справ України про визнання
протиправними дій, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 30
жовтня 2013 року,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2013 року позивач звернувся у
суд із позовом до Генерального
консульства України в Ростові-на-Дону,
яке за згодою позивача було замінено
належним відповідачем - Міністерством
закордонних справ України, в якому
просив визнати протиправною відмову
Генерального консульства України в
Ростові-на-Дону прийняти до розгляду
документи за його клопотанням від 06
червня 2013 року про оформлення
посвідчення особи на повернення в
Україну, а також визнати протиправною
відмову зазначеного органу прийняти до
розгляду документи за його клопотанням
від 08 серпня 2013 року про оформлення
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 30
жовтня 2013 року адміністративний позов
залишено без задоволення.

Не погоджуючись з постановою суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати судове рішення та
ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду - без
змін, з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову,
місцевий суд виходив із того, що
позивачем не надано доказів звернення
до Генерального консульства України в
Ростові-на-Дону із пакетом документів,
передбаченим наказами МЗС України,
якими затверджено порядок та правила
оформлення і видачі дипломатичними
представництвами та консульськими
установами України паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон та посвідчення особи на
повернення в Україну. При цьому, суд
першої інстанції врахував, що на
звернення позивача до консульської
установи в довільній формі, останньою
таке було розглянуто у повній мірі.

З таким висновком суду не можна не
погодитися.

Зі змісту адміністративного позову
ОСОБА_2 слідує, що 06 червня 2013 року
останній звертався до Генерального
консульства України в Ростові-на-Дону
із заявою про видачу йому посвідчення
особи на повернення в Україну. Однак, як
зазначає позивач, йому було відмовлено
у видачі такого посвідчення з
посиланням на те, що він є громадянином
Росії. Після такої відмови позивач
письмово звернувся до Генерального
консульства України в Ростові-на-Дону
зі скаргою від 07 червня 2013 року на дії
працівників установи. У відповідь на
зазначену скаргу листом від 19 червня 2013
року №6115/19-091-113л Генеральне
консульство України в Ростові-на-Дону
повідомило позивача про те, які дії
слід вчинити для отримання довідки про
приналежність/неприналежність його до
громадянства України. Зазначений лист,
згідно штампу поштового відділення на
конверті, копія якого додана до
позовної заяви, направлений позивачу 13
липня 2013 року.

Також, у позовній заяві ОСОБА_2
стверджує, що 08 серпня 2013 року він
звертався до Генерального консульства
України в Ростові-на-Дону із заявою про
оформлення йому паспорта громадянина
України для виїзду за кордон. Однак, як
зазначає позивач, йому було відмовлено
у прийнятті документів, необхідних для
оформлення паспорта громадянина
України для виїзду за кордон з
посиланням на лист Генерального
консульства України в Ростові-на-Дону
від 19 червня 2013 року №6115/19-091-113л, тобто у
зв'язку із необхідністю отримання
довідки, що підтверджує громадянство
України.

Не погоджуючись із такими діями
Генерального консульства України в
Ростові-на-Дону, позивач звернувся у
суд.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, висновкам суду першої
інстанції та доводам позивача в
апеляційній скарзі, колегія суддів
зважає на наступне.

Посвідчення особи на повернення в
Україну є документом, що підтверджує
громадянство України і дає право на
в'їзд в Україну. Посвідчення
оформляється і видається
дипломатичними представництвами та
консульськими установами України в
інших державах у разі втрати особою
документів, що дають право на виїзд з
України та посвідчують особу під час
перебування за її межами, або у випадку,
якщо строк дії таких документів
закінчився або встановлено, що вони є
недійсні з інших причин (абзаци 1, 2
пункту Положення про посвідчення особи
на повернення в Україну, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 25.08.2004 року № 1079)

Порядок оформлення та видачі
посвідчення особи на повернення в
Україну регулюють Правила оформлення і
видачі дипломатичними
представництвами та консульськими
установами України посвідчення особи
на повернення в Україну, затверджені
наказом Міністерства закордонних
справ України від 19.12.2005 року № 226,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 30.01.2006 року за №76/11950 (далі -
Правила).

Пунктами 1, 2 Правил передбачено, що
посвідчення особи на повернення в
Україну (далі - посвідчення)
оформляється і видається
дипломатичними представництвами та
консульськими установами України за
кордоном у разі втрати особою
документів, що дають право на виїзд з
України та посвідчують особу під час
перебування за її межами; якщо строк
дії таких документів закінчився або
встановлено, що вони є недійсні з інших
причин (абзац 1).

Посвідчення видається дипломатичними
представництвами та консульськими
установами України на підставі
особистого клопотання заявника або
звернення його законних представників,
а також на підставі звернення
міністерства закордонних справ або
іншого компетентного органу іноземної
держави у випадках, передбачених
абзацом другим пункту 1 цих Правил
(абзац 1).

Згідно пункту 4 Правил для отримання
посвідчення заявник подає такі
документи:

- документ (протокол, довідку тощо),
виданий компетентними органами країни
перебування, що підтверджує факт
звернення заявника з приводу втрати
проїзного документа; або документ, що
дає громадянину України право на виїзд
з України та посвідчує особу під час
перебування за її межами, якщо строк
дії такого документа закінчився або
встановлено, що він є недійсним з інших
причин;

- заяву-анкету встановленого
зразка;

- дві кольорові фотокартки
розміром 3,5 х 4,5 см.;

- документи, які дозволяють
ідентифікувати особу заявника,
установити його місце проживання в
Україні та підтвердити належність до
громадянства України;

- свідоцтво про народження дитини
в разі внесення даних про дитину до
посвідчення та 2 її кольорові
фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см (для дітей
віком від 5 до 16 років).

При наданні заявником вищезазначених
документів посвідчення має бути
оформлене в день подання громадянином
відповідної заяви та видане без
попереднього запиту до органів
внутрішніх справ за місцем проживання
такого заявника в Україні.

У разі відсутності в заявника
документів, що посвідчують його особу
та підтверджують належність до
громадянства України, дипломатичне
представництво або консульська
установа України в день подання
відповідної заяви-анкети надсилає
запит за формою додатка 4 до органів
внутрішніх справ за місцем реєстрації
заявника в Україні (відповідно до
інформації, наданої заявником) з метою
підтвердження його належності до
громадянства України та ідентифікації
особи за фотокарткою. Запити
надсилаються безпосередньо до
відділів у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
УМВС України, які розглядають їх у
терміновому порядку і протягом трьох
діб з моменту отримання запиту
надсилають відповідь до
дипломатичного представництва або
консульської установи України
відповідними засобами зв'язку (пункт 9
Правил).

Пунктом 11 Правил встановлено, що за
оформлення та видачу посвідчення
стягується консульський збір згідно з
чинними тарифами. За оформлення та
видачу посвідчення подвійна ставка
консульського збору (за терміновість)
не застосовується. У разі наявності
обставин, що доводять неспроможність
громадянина сплатити консульський
збір за видачу посвідчення, керівником
дипломатичного представництва або
консульської установи України може
бути прийняте рішення про видачу
такому громадянину посвідчення без
стягнення консульського збору. Таке
рішення оформлюється у вигляді
резолюції, яка накладається на
письмовому зверненні заявника з
клопотанням про звільнення від сплати
консульського збору.

Враховуючи приведені норми, особа,
зацікавлена в отриманні посвідчення на
повернення в Україну, особисто чи через
уповноваженого представника
звертається до відповідного
дипломатичного представництва чи
консульської установи України за
місцем фактичного перебування із
заявою-анкетою встановленого зразка,
до якої мають додаватись: документ
(протокол, довідка тощо), виданий
компетентними органами країни
перебування, що підтверджує факт
звернення заявника з приводу втрати
проїзного документа, або документ, що
дає громадянину України право на виїзд
з України та посвідчує особу під час
перебування за її межами, якщо строк
дії такого документа закінчився або
встановлено, що він є недійсним з інших
причин; дві кольорові фотокартки
розміром 3,5 х 4,5 см; документи, які
дозволяють ідентифікувати особу
заявника, установити його місце
проживання в Україні та підтвердити
належність до громадянства України.
При цьому, в разі відсутності у
зацікавленої в отриманні посвідчення
особи, документів, що ідентифікують її
та підтверджують належність до
громадянства України, відповідне
дипломатичне представництво чи
консульська установа України
зобов'язані звернутись до відповідних
органів України з метою отримання
таких документів.

Порядок оформлення і видачі
дипломатичними представництвами та
консульськими установами України
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон затверджений наказом
Міністерства закордонних справ
України від 09.01.2006 року № 1,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 26.01.2006 року за № 66/11940 (далі -
Порядок).

Пунктом 1.2 Порядку передбачено, що
клопотання щодо оформлення паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон подається згідно з розподілом
консульських округів до відповідної
консульської установи України за
місцем постійного або тимчасового
проживання громадянина України за
кордоном.

Пунктами 2.3, 2.4 Порядку встановлено, що
консульськими установами України за
кордоном паспорти видаються:
громадянам України, які постійно
проживають за кордоном у межах
консульського округу такої установи;
громадянам України, які постійно
проживають за кордоном, але, тимчасово
перебуваючи поза межами консульського
округу країни проживання, утратили
свій паспорт; громадянам України, які
тимчасово проживають за кордоном на
території консульського округу такої
установи. Паспорти видаються
консульськими установами за кордоном,
зокрема, у випадку втрати паспорта
(підпункт «е»).

Згідно пункту 2.7 Порядку для оформлення
паспорта до консульської установи
подаються:

а) заява-анкета встановленого зразка;

б) документи, що посвідчують особу та
підтверджують громадянство України
(копії додаються до заяви - анкети). Якщо
в особи, яка не перебуває на
консульському обліку у консульській
установі України за кордоном, до якої
звертається ця особа з метою
оформлення паспорта, відсутні
документи, що посвідчують особу та
підтверджують громадянство України,
консульською установою отримується
підтвердження особи та належності до
громадянства України заявника через
територіальні підрозділи Державної
міграційної служби України (далі - ДМС
України) за останнім місцем проживання
такого заявника в Україні (додається до
заяви-анкети);

в) свідоцтво про народження (після
прийняття документів повертається, до
заяви-анкети додається його копія);

г) документ (відмітка в паспорті), що
підтверджує постійне проживання за
кордоном або право на тимчасове
проживання чи факт такого проживання
на території держави не менше шести
місяців на момент подачі заяви-анкети
на оформлення паспорта громадянина
України для виїзду за кордон;

ґ) копія виданої податковим органом
довідки про присвоєння
ідентифікаційного номера (у разі її
наявності), крім осіб, які через свої
релігійні або інші переконання
відмовляються від прийняття
ідентифікаційного номера та офіційно
повідомляють про це відповідні
державні органи;

д) дві кольорові фотокартки розміром 3,5
х 4,5 сантиметра та 10х15 сантиметрів;

е) квитанція про сплату консульського
збору (державного мита) або документ, що
підтверджує право на звільнення
повністю або частково від його сплати,
відповідно до законодавства України;

є) у разі втрати за кордоном паспорта
(проїзного документа) додатково
подається довідка компетентного
органу держави, в якій втрачено паспорт
(проїзний документ), який підтверджує
звернення заявника щодо втрати
документа (додається до заяви-анкети);

ж) у разі переміни особою імені до
заяви-анкети додається копія
відповідного документу щодо
підтвердження цієї зміни;

з) для оформлення паспорта дітям до 16
років до заяви-анкети додається
нотаріально засвідчена заява батьків
(законних представників) або рішення
суду, у разі потреби самостійного
виїзду таких осіб за кордон.

Відповідно до пунктів 2.10, 2.11, 2.12 Порядку
документи щодо оформлення паспорта
приймаються консульською посадовою
особою, яка перевіряє наявність усіх
документів, передбачених цим Порядком,
правильність заповнення заяви-анкети,
зазначає своє прізвище, посаду та дату
прийняття документів на розгляд. У
верхньому правому куті заяви-анкети
консульська посадова особа зазначає
суму консульського збору, категорію
пільги.

У разі неподання заявником повного
комплекту документів, передбачених цим
Порядком, клопотання до розгляду не
приймається. Консульська посадова
особа надає відповідні роз'яснення
заявнику (на його вимогу - у письмовій
формі протягом 5 робочих днів).

Заяви-анкети реєструються у Книзі
реєстрації консульських дій у день їх
отримання від заявника. На заяві-анкеті
проставляється порядковий номер
відповідно до запису в Книзі
реєстрації консульських дій.

Зі змісту адміністративного позову та
доданих до нього документів слідує, що
позивач, посилаючись на втрату
паспорта громадянина СРСР з відміткою
про громадянство України, який
відповідно до листа Управління
федеральної міграційної служби РФ в
Ростовській області від 14.02.2008 року
№8/452 був знищений згідно акту №9 у
вересні 2001 року, стверджує, що 06 червня
2013 року він звертався до Генерального
консульства України в Ростові-на-Дону
із заявою-анкетою встановленого
зразка, до якої ним додавались
документи, які дозволяють
ідентифікувати його особу, а також
названий лист УФМС РМ в Ростовській
області та постанова Донецького
окружного адміністративного суду від 19
березня 2013 року у справі №2а/0570/16897/2011,
якими підтверджувалась наявність у
нього втраченого паспорта з відміткою
про громадянство України.

Крім того, позивач стверджує, що 08
серпня 2013 року, з метою оформлення
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон, він звертався до
Генерального консульства України в
Ростові-на-Дону із заявою-анкетою
встановленого зразка, до якої ним
додавались документи, які дозволяють
ідентифікувати його особу, а також
документи, які подавались позивачем
при зверненні до консульської установи
за отриманням посвідчення особи на
повернення в Україну та довідка з місця
роботи.

У той же час, колегія суддів зауважує,
що в матеріалах справи відсутні
будь-які докази звернення позивача із
заявами-анкетами до консульської
установи саме 06 червня та 08 серпня 2013
року, натомість матеріали справи
містять лише доказ подання до
Генерального консульства України в
Ростові-на-Дону скарги 07 червня 2013 року.

Судом з'ясовано, що у відповідь на
зазначену скаргу листом від 19 червня 2013
року за вих. №6115/19-091-113л Генеральне
консульство України в Ростові-на-Дону
надало позивачу роз'яснення, в якому
описано, які дії слід вчинити для
отримання довідки про
приналежність/неприналежність
позивача до громадянства України.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про відсутність
протиправних дій з боку Генерального
консульства України в Ростові-на-Дону,
а тому не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не знайшли підтвердження в ході
апеляційного розгляду справи, відтак
оскаржуване судове рішення підлягає
залишенню без змін.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 30 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

.

Головуючий суддя
Глущенко Я.Б.

Судді:
Пилипенко О.Є.

Романчук О.М