Справа № 820/2312/14
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

27 березня 2014 р.
Справа № 820/2312/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді - Нуруллаєва І.С.

при секретарі судового засідання -
Сковира Л.Ю.,

за участю представника позивача -
Вязьонова Д.С.,

представника відповідача -
Онищенка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом Відкритого акціонерного
товариства "Турбоатом" до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про скасування податкових
повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Відкрите акціонерне
товариство "Турбоатом", звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів, в якому просить суд
скасувати податкові
повідомлення-рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів від 03.02.2014р.
№ на загальну суму 510,00 грн.,
№ за основним платежем 83 991,00 грн.
та за штрафними санкціями 42 298,50 грн. та
№ на суму завищення бюджетного
відшкодування 15 565,00 грн. за штрафними
санкціями 7782,50 грн.

В обґрунтовування позовних вимог
позивач зазначив, що порушень не
допускав, спірні податкові
повідомлення-рішення суперечать
чинному законодавству. Так, позивач
послався на безпідставність висновків
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про неможливість реального
здійснення фінансово-господарських
операцій ВАТ "Турбоатом" з його
контрагентами, оскільки за даними
операціями товар був поставлений у
повному, реальність здійснення
господарських операцій
підтверджується належно оформленими
первинними документами
бухгалтерського та податкового обліку,
фактом проведення розрахунків, фактом
настання змін у складі та структурі
активів учасників господарських
операцій, даними бухгалтерського
обліку.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, посилаючись на
обставини, вказані у позовній заяві,
просив суд задовольнити позов та
скасувати оскаржувані податкові
повідомлення-рішення.

Представник відповідача, з поданим
позовом не погодився, надав до суду
письмові заперечення. В обґрунтування
заперечень проти позову відповідач
зазначив, що ВАТ "Турбоатом" порушені
вимоги п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п.
200.2, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу
України, в результаті чого позивачем
завищено податковий кредит та п.176.2 (б)
ст.176 ПК України, п.3.1.13 Порядку
заповнення та подання податковими
агентами податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку.

Так, фахівцями Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів встановлено, що
ВАТ "Турбоатом" завищено податковий
кредит по взаємовідносинам з ТОВ «НВП
«Інструментальний центр» (), ПП «Промабразив» (), ТОВ «Реалтранс груп» (), ТОВ «Екопром» (),
ПП «Промтранспоставка» () , ТОВ «КИП і А» ().
Крім того, звітний розрахунок за формою
1-ДФ за 2 квартал 2012 р. було надано надано
з помилками.

За результатами перевірки декларацій з
ПДВ завищено суму податкового кредиту
всього у сумі 99 556 грн., у тому числі за:
квітень 2012 року - у сумі 23138 грн., травень
2012 року - у сумі 27498 грн.,червень 2012 року
- у сумі 15804 грн., липень 2012 року - у сумі
17551 грн.,серпень 2012 року - у сумі 14357
грн,вересень 2012 року - у сумі 1208 грн.

Підставою для визнання вказаних
фінансово-господарських операцій
недійсними стали висновки актів
документальних виїзних позапланових
перевірок про неможливість проведення
зустрічних звірок з постачальниками та
акти про результати документальних
позапланових невиїзних перевірок
контрагентів ВАТ «Турбоатом»,
проведених ДПІ у Київському районі м.
Харкова, Західної МДПІ м. Харкова
Харківської області, ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова
Харківської області, ДПІ у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська, ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова
Харківської області

У судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечував,
посилаючись на обставини, вказані у
запереченнях до позову та просив суд
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Суд, вивчивши доводи позову та
заперечень проти нього, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши зібрані по справі докази в
їх сукупності, проаналізувавши зміст
норм матеріального і процесуального
права, які врегульовують спірні
правовідносини, виходить з таких
підстав.

Судом встановлено, що позивач - ВАТ
"Турбоатом" знаходиться на обліку у
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих у
м. Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів. Свідоцтво про
державну реєстрацію юридичної особи
від 04.08.1993 року № 0023706. Код суб'єкта
господарювання за .

ВАТ "Турбоатом" засноване відповідно до
наказу Фонду державного майна України
шляхом перетворення державного
підприємства «Науково-виробниче
об'єднання «Турбоатом» у Відкрите
акціонерне товариство «Турбоатом».

Згідно діючого Статуту та довідки з
ЄДРПОУ основними видами діяльності АТ
«Турбоатом» є: виробництво парових,
газових і гідравлічних турбін для
теплової, атомної та гідравлічної
енергетики, гідро затворів, запасних
частин для енергетичного обладнання та
іншої профільної спеціалізованої
продукції виробничо-технічного
призначення; виконання
науково-дослідних,
дослідно-конструкторських, проектних і
технологічних робіт по обладнанню для
теплової, атоної та гідравлічної
енергетики, їх впровадження;
виробництво двигунів, установлення та
монтаж машин і устаткування.

Суд зазначає, що статтями 75, 76
Податкового кодексу України
встановлено, що органи державної
податкової служби мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Пунктом 75.1.2 статті 75 Податкового
кодексу України встановлено, що
документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Згідно п.п.79.1 Податкового кодексу
України документальна невиїзна
перевірка здійснюється у разі
прийняття керівником органу державної
податкової служби рішення про її
проведення та за наявності обставин
для проведення документальної
перевірки, визначених статтями 77 та 78
цього Кодексу. Документальна невиїзна
перевірка здійснюється на підставі
зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 цього Кодексу документів та
даних, наданих платником податків у
визначених цим Кодексом випадках, або
отриманих в інший спосіб, передбачений
законом.

На підставі наказу від 19.12.2013р. № 398,
згідно з ст. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.1. ст. 77
Податкового кодексу України, фахівцями
СДПІ з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів проведено документальну
виїзну планову перевірку ВАТ
"Турбоатом" з питань дотримання
модаткового законодавства за період з
01.04.2012 року по 31.12.2012 року, з питань
валютного та іншого законодавства за
період з 01.12.2012 року по 31.12.2012 року.

За результатами перевірки було
складено акт від 20.01.2014 року №
13/40-10-03/05762269 (а.с. 23-50 том 1).

Відповідно до висновків акту перевірки
податковим органом встановлено
порушення ВАТ "Турбоатом" п. 198.2, п. 198.3, п.
198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.4 ст. 200
Податкового кодексу України, в
результаті чого позивачем завищено
податковий кредит та п.176.2 (б) ст.176 ПК
України, п.3.1.13 Порядку заповнення та
подання податковими агентами
податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку.

На підставі вище зазначеного акту
перевірки керівником СДПІ з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів було винесено
податкові повідомлення - рішення №
від 03.02.2014 р. на загальну суму 510, 00
грн.; № від 03.02.2014 р. на загальну
суму 126 289, 50 грн.; № від 03.02.2014 р. на
загальну суму 23 347, 50 грн.(а.с. 12-14 том 1)

В основу висновку СДПІ з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів про
неможливість реального здійснення
фінансово - господарських операцій
висновки актів документальних виїзних
позапланових перевірок про
неможливість проведення зустрічних
звірок з постачальниками та акти про
результати документальних
позапланових невиїзних перевірок
контрагентів ВАТ «Турбоатом»,
проведених ДПІ у Київському районі м.
Харкова, Західної МДПІ м. Харкова
Харківської області, ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова
Харківської області, ДПІ у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська, ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова
Харківської області. (а.с.99-124, том 5)

В ході перевірки встановлено
неможливість реального здійснення
фінансово-господарських операцій та
ведення господарської діяльності
контрагентів ВАТ «Турбоатом» або їх
постачальників, а саме: підприємство
мало постачальників, по яким не
підтверджено податковий кредит до
виробника, відсутність у контрагентів
позивача фізичних, технічних та
технологічних можливостей до вчинення
задекларованих господарських операцій
(відсутній кваліфікований персонал,
незначний штат працюючих осіб,
наявність в штаті тільки керівних
посад, відсутність основних фондів,
приміщень для зберігання товарів,
транспортних засобів.

Перевіряючи ці висновки і прийняте на
їх підставі спірне податкове
повідомлення - рішення на
відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС
України, суд виходить з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що між ВАТ
«Турбоатом» та ПП «Промабразив» () було укладено договір № 15
від 13.07.2011 року, згідно якого ВАТ
«Турбоатом» - замовник, а ПП
«Промабразив» () -
учасник. (а.с. 69-72, том 3)

Відповідно до умов договору
Постачальник поставляє Покупцю
продукцію (круг шліфувальний
бакелітовий, сегмент шліфувальний
бакелітовий) з найменуванням,
зазначеним у специфікаціях, підписаних
сторонами та і є його невід`ємною
частиною договору.

Вартість договору - 1 212 048, 00 грн., у т.ч.
ПДВ 202 008, 00 грн.

Поставка продукції здійснюється
Постачальником на умовах DDP (Офіційні
правила тлумачення торговельних
термінів Міжнародної торгової палати
Інкотермс 2010) згідно із заявками
Покупця. Разом з продукцією
Постачальник повинен передати Покупцю
документи, які належать до передачі
разом з продукцією відповідно до
чинного законодавства України
(гігієнічний висновок, сертифікат
якості, сертифікат відповідності,
технічний паспорт тощо). Місце поставки
продукції: м. Харків, проспект
Московський, 199.

Відповідно до вищенаведеного договору
ПП «Промабразив» на адресу ВАТ
«Турбоатом» були виписані податкові та
видаткові накладні на загальну суму
354061, 00 грн. в т.ч. ПДВ 59010, 00 грн. Також,
постачальником надані сертифікати
якості на поставлену продукцію.

За умовами укладених договорів
передбачено, що поставка
(транспортування) товарно-матеріальних
цінностей відбувалося виключно силами
та за рахунок контрагентів ВАТ
«Турбоатом» - особистим
автотранспортом постачальника.

До суду витяги з журналів охорони ВАТ
«Турбоатом» про рух автотранспорту на
території підприємства.

Між ВАТ «Турбоатом» та ТОВ «Реалтранс
Групп» () укладено
договір № 33 від 15.05.2012 року, згідно
якого ВАТ «Турбоатом» - замовник, а ТОВ
«Реалтранс Групп» () -
постачальник. (а.с 51-55, том 3)

Відповідно до умов договору
постачальник зобов'язується передати у
власність покупця, а покупець прийняти
та сплатити продукцію (унітаз, шланг
для душа, держатель для душа, колено
заживної, ПЕ - труба, тройник зажимной,
муфта зажимная, шланг гибкий, кран
шаровий) в асортименті, кількості і за
цінами, згідно з спеіфікацією, яка
додається до договору і є його
невід'ємною частиною.

Приймання продукції по кількості та
якості здійснюється згідно з
інструкціями П - 6, П - 7. Постачальник
повинен передати Покупцю видаткові
накладні, податкові накладні,
сертифікати якості.

Постачання продукції здійснюється за
рахунок постачальника. Дія договору до
повного виконання зобов'язань за
взаємною згодою сторін.

Відповідно до вищенаведеного договору
ТОВ «Реалтранс Групп» на адресу ВАТ
«Турбоатом» було виписано податкову
накладну на загальну суму 6142, 00 грн., в
т.ч. ПДВ 1024, 00

Продукція поставлена ТОВ «Реалтранс
груп» одержувалася без документів, що
підтверджують її якість, у зв'язку з
тим, що специфіка вказаної продукції не
передбачає наявність сертифікатів
якості.

За умовами укладених договорів
передбачено, що поставка
(транспортування) товарно-матеріальних
цінностей відбувалося виключно силами
та за рахунок контрагенту ВАТ
«Турбоатом» - без застосування
автотранспорту.

Між ВАТ «Турбоатом» та ПП
«Промтранспоставка» ()
укладено договір № 13129 К від 20.08.2012 р.,
згідно з яким ВАТ «Турбоатом» -
покупець, а ПП «Промтранспоставка» -
постачальник. (а.с. 58-59, том 3)

Відповідно до умов договору
Постачальник зобов'язується передати у
власність Покупцю, а Покупець прийняти
та оплатити продукцію у кількості й по
цінам, зазначеним у специфікаціях, які
є невід'ємною частиною договору.

Поставка продукції здійснюється
засобами та за рахунок Постачальника,
на умовах DDP склад Покупця (м. Харків)
згідно Інкотермс 2010 згідно із заявками
Покупця.

Дія договору до повного виконання
зобов'язань за взаємною згодою сторін.
Відповідно до вищенаведеного договору
ПП «Промтранспоставка» на адресу ВАТ
«Турбоатом» виписано податкову та
видаткову накладні на загальну суму 10
260, 00 грн., в т.ч. ПДВ 1710, 00 грн.

Постачальником продукції ПП
«Промтранспоставка» разом з товаром
надавалися паспорта, які в подальшому
передавалися до виробничіх цехів для
відправлення замовникам виготовленої
продукції.

При цьому, умовами укладених договрів
передбачено, що поставка
(транспортування) товарно-матеріальних
цінностей відбувалося виключно силами
та за рахунок контрагенту ВАТ
«Турбоатом» - особистим
автотранспортом постачальника.

До суду надані витяги з журналів
охорони ВАТ «Турбоатом» про рух
автотранспорту на території
підприємства.

Між ВАТ «Турбоатом» та ТОВ «Екопром»
() укладено договір №
210812 від 21.08.2012 року, згідно якого ВАТ
«Турбоатом» - покупець, а ТОВ «Екопром»
- постачальник. (а.с. 55-57, том 3)

Відповідно до умов договору
Постачальник зобов'язується передати у
власність Покупцю, а Покупець прийняти
та оплатити продукцію
матеріально-технічного призначення.

Поставка продукції здійснюється
засобами та за рахунок Постачальника.
При відвантаженні Постачальник
повинен передати Покупцю документацію,
яка належить передачі разом з товаром
згідно діючого законодавства:
видаткова накладна,
товарно-транспортна накладна,
податкова накладна та технічна
документація на товар.

Строк дії договору з моменту
підписання до 31.12.2012 р.

Відповіно до зазначеного договору ТОВ
«Екопром» на адресу ВАТ «Турбоатом»
виписано податкову та видаткову
накладні на загальну суму 7251, 00 грн., в
т.ч. ПДВ 1208, 00 грн.

Продукція поставлена ТОВ «Екопром»
одержувалася без документів, що
підтверджують її якість, у зв'язку з
тим, що специфіка вказаної продукції не
передбачає наявність сертифікатів
якості.

Одночасно повідомляю, що умовами
укладених договрів передбачено, що
поставка (транспортування)
товарно-матеріальних цінностей
відбувалося виключно силами та за
рахунок контрагенту ВАТ «Турбоатом» -
без застосування автотранспорту.

У ВАТ «Турбоатом» відсутні як
подорожні листи, так і
товарно-транспортні накладні, які
підтверджують факт транспортування
товарів.

Між ВАТ «Турбоатом» та ТОВ «КИП і А»
() укладено договір № 1610
від 16.10.2008 р., згідно з яким ВАТ
«Турбоатом» - покупець, а ТОВ «КИП і А» -
постачальник. (а.с. 61-62, том 3)

Відповідно до умов договору
Постачальник зобов'язується поставити
контрольно-вимірювальні пристрої в
повному об'ємі, згідно ТУ, сертифіката
підприємства.

Поставка продукції здійснюється
засобами та за рахунок Покупця. Прийом
товарів по якості та кількості
здійснюється на складі Постачальника в
відповідності з супроводжувальними
документами.

Дія договору до повного виконання
зобов'язань за взаємною згодою сторін.

Відповіно до вищенаведеного договору
ТОВ «КИП і А» на адресу ВАТ «Турбоатом»
були виписані наступні податкові та
видаткові накладні на загальну суму
38623, 00 грн., в т.ч. ПДВ 6437, 00 грн.

Постачальником продукції ТОВ «КІПіА»
разом з товаром надавалися паспорта,
які в подальшому передавалися до
виробничіх цехів для відправлення
замовникам виготовленої продукції.

За умовами укладених договрів
передбачено, що поставка
(транспортування) товарно-матеріальних
цінностей відбувалося виключно силами
та за рахунок контрагентів ВАТ
«Турбоатом» - особистим
автотранспортом постачальника.

До суду надано витяги з журналів
охорони ВАТ «Турбоатом» про рух
автотранспорту на території
підприємства товарно-матеріальні
цінності, передбачені умовами
укладених договорів.

Оцінивши зазначені правочини за
правилами ст. 86 КАС України, суд
відзначає, що правочини укладені між
правоздатними та дієздатними
юридичними особами, за формою та
змістом не суперечать закону,
предметом спірних правочинів не є речі,
що обмежені в цивільному обороті.

Таким чином, дані договори визнаються
судом належним та допустимими доказами
наявності між позивачем та його
контрагентом факту вчинення правочину
в розумінні ст.202 Цивільного кодексу
України. Суд також зазначає, що згідно
ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 180 Господарського
кодексу України, господарський договір
вважається укладеним, якщо між
сторонами у передбачених законом
порядку та формі досягнуто згоди щодо
усіх його істотних умов. Істотними є
умови, визнані такими за законом чи
необхідні для договорів даного виду, а
також умови, щодо яких на вимогу однієї
із сторін повинна бути досягнута згода.

Стаття 712 Цивільного кодексу України
передбачає, що за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

У ході розгляду справи відповідачем за
правилами ч.2 ст.71 КАС України не
спростовано достовірності відомостей
первинних документів.

Суд зазначає, що приєднані до справи
документи, а саме платіжні доручення
засвідчують факт виконання позивачем
зобов'язань за спірними правочинами
шляхом перерахування безготівкових
грошових коштів на користь його
контрагентів, що означає втрату
позивачем права власності на ці кошти.
Доказів повернення цих коштів до
позивача, наявності у позивача та його
контрагента спільного інтересу щодо їх
отримання позивачем (що могло б мати
місце в разі пов'язаності цих осіб), до
матеріалів справи суб'єктом владних
повноважень не подано. За правилами
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні
операція по списанню коштів з
банківських рахунків платника податку
призводить до зміни стану та структури
активів і зобов'язань такого платника.
Отже, приєднані до справи документи про
оплату товару визнаються судом
належними та допустимими доказами
реальності вчинених між позивачем та
контрагентом позивача господарських
операцій.

Таким чином, надаючи оцінку всім
наявним в матеріалах справи договорам,
податковим накладним та видатковим
накладним, платіжним дорученням,
товарно-транспортним накладним та
іншим первинним документам, якими
позивач доводить перед судом
реальність здійснення господарських
операцій, суд, досліджуючи їх,
встановлює наявність реальності
здійснення господарських операцій
платника податку з його контрагентами,
на підставі яких платником були
сформовані дані податкового обліку.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив, що викладене в акті судження
податкового органу про вчинення
платником податків ВАТ "Турбоатом"
порушень Податкового кодексу України
ґрунтується лише на мотивах складених
актів, а саме: Акт ДПІ у Шевченківському
районі м. Запоріжжя №28/22-11/35500108 від
12.07.2013 Про результати позапланової
документальної виїзної перевірки ТОВ
"НВП Інструментальний центр"; Акт ДПІ у
Київському районі м. Харкова
№3204/22-206/36225243 від 29.12.2012
"Пронеможливість проведення
зустрічної звірки ПП "Промабразив"; Акт
Західної МДПІ м. Харкова №976/15/3-09/37903438
від 27.05.2012 "Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "Реалтранс Груп";
Акт ДПІ у Дзержинському районі м.
Харкова №1908/22.2-09/34330452 від 17.05.2013 Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ПП
Промтранспоставка"; Акт ДПІ у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
№72/153/24998532 від 24.01.2013 Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Екопром"; Акт ДПІ у Дзержинському
районі м. Харкова акт №12.06.2013
№2245/2210/33068275 Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ "КИП І
А".

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Підпунктом 14.1.181. пункту 14.1 статті 14 ПК
України встановлено, що податковий
кредит - це сума, на яку платник податку
на додану вартість має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
(податкового) періоду, визначена згідно
з розділом V цього кодексу.

Пунктом 198.1. статті 198 ПК України
встановлено право суб'єкта
підприємницької діяльності на
віднесення сум сплаченого податку на
додану вартість до податкового кредиту
у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з абз.1 п.198.3 ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до ст. 39 цього
Кодексу, та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 ст. 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг і
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу)
чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 ст. 201 цього
Кодексу.

Згідно з п.201.1 ст. 201 ПК України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках такі
обов'язкові реквізити: а) порядковий
номер податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); г) місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарі в/послуг та
їх кількість, обсяг: є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг (п. 201.4 ст. 201 ПК
України).

Згідно з п.201.6 ст. 201 ПК України
податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту
(п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України).

Даючи правову оцінку наявним в
матеріалах справи доказам, суд вважає,
що прямими доказами в підтвердження
обставин правомірності формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість є надані позивачем
первинні бухгалтерські документи.

Також, суд зазначає, що посилання
контролюючого органу на акти перевірок
контрагентів та контрагентів по
ланцюгу позивача не можуть бути
достатнім доказом для прийняття
оскаржуваного рішення, з огляду на
індивідуальний характер юридичної
відповідальності.

Відповідно до норм діючого податкового
законодавства судження податкового
органу, викладені в акті перевірки, не
мають преюдиціального значення, не
звільняють суб'єкта владних
повноважень від виконання вимог ч.3 ст. 2
КАС України відносно забезпечення
обґрунтованості власних висновків, та
в розумінні ст. 70 КАС України не можуть
бути визнані належними та допустимими
доказами вчинення платником податків
податкового правопорушення.

Аналізуючи положення ст.ст. 54, 58, 76, 86 ПК
України, Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства, суд
приходить до висновку, що специфіка
правових актів індивідуальної дії, які
ухвалюються органами податкової
служби у формі податкових повідомлень -
рішень з приводу самостійного
визначення грошових зобов'язань
платників податків, полягає у тому, що
фактичні підстави для ухвалення цих
актів містяться в документальних
результатах контролю за діяльністю
платника податків (матеріалах
перевірки), а правові підстави та
владні приписи - безпосередньо в самих
податкових повідомленнях - рішеннях.

Відповідач не надав доказів на
підтвердження доводів про порушення
ВАТ "Турбоатом" норм діючого
законодавства, не навів фактів
порушень згідно з вимогами Порядку
оформлення результатів невиїзних
документальних, виїзних планових та
позапланових перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства в акті перевірки.
Зібрані по справі докази підтверджують
виконання позивачем ВАТ "Турбоатом"
зобов'язань за договорами з
контрагентами.

Щодо порушення, вимог п.176.2 (б) ст.176 ПК
України, п.3.1.13 «Порядку заповнення та
подання податковими агентами
податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку», затвердженого наказом
ДПА України від 24.12.2010 р. № 1020 звітний
розрахунок за формою 1-ДФ за 2 квартал 2012
р. та надання з помилками в
реєстраційному номері облікової
картки платника податків фізичної
особи з ознакою доходу « 157», суд
зазначає наступне.

Згідно п. 176.2. ст.176 ПК України особи, які
відповідно до цього Кодексу мають
статус податкових агентів, зобов'язані:

а) своєчасно та повністю нараховувати,
утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, що виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати за її рахунок;

б) подавати у строки, встановлені цим
Кодексом для податкового кварталу,
податковий розрахунок суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також суми
утриманого з них податку до
контролюючого органу за місцем свого
розташування. Такий розрахунок
подається лише у разі нарахування сум
зазначених доходів платнику податку
податковим агентом протягом звітного
періоду. Запровадження інших форм
звітності з зазначених питань не
допускається.

У разі якщо відокремлений підрозділ
юридичної особи не уповноважений
нараховувати, утримувати і сплачувати
(перераховувати) податок до бюджету,
податковий розрахунок у вигляді
окремого витягу за такий підрозділ
подає юридична особа до контролюючого
органу за своїм місцезнаходженням та
надсилає копію такого розрахунку до
контролюючого органу за
місцезнаходженням такого
відокремленого підрозділу в
установленому порядку;

в) подавати на вимогу платника податку
відомості про суму виплаченого на його
користь доходу, суму застосованих
соціальних податкових пільг та суму
утриманого податку;

г) подавати контролюючому органу інші
відомості про оподаткування доходів
окремого платника податку в обсягах та
згідно з процедурою, визначеною цим
розділом та розділом II цього Кодексу.

Пунктом 3.1 р. III Порядку заповнення та
подання податковими агентами
Податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку, затвердженого наказом ДПА
України від 24.12.2010 N 1020 (далі - Порядок),
визначено перелік реквізитів, які
заповнюються у податковому розрахунку.

Проведення коригувань реквізитів
податкового розрахунку проводиться у
відповідності з розділом IV Порядку.

Згідно із п. 4.1 р. IV Порядку коригування
поданого і прийнятого податкового
розрахунку проводяться на підставі
самостійно виявлених податковим
агентом помилок, а також на підставі
повідомлень про помилки, виявлені
контролюючим органом.

У разі необхідності проведення
коригувань податкового розрахунку до
закінчення строку його подання
подається звітний новий податковий
розрахунок (п. 4.2 р. IV Порядку).

Уточнюючий податковий розрахунок
подається у разі необхідності
проведення коригувань податкового
розрахунку після закінчення строку
його подання. Уточнюючий податковий
розрахунок може подаватися як за
звітний період, так і за попередні
періоди (п. 4.3 р. IV Порядку).

Відповідно до п. 4.4 р. IV порядок
заповнення звітного нового та
уточнюючого податкових розрахунків є
однаковим. Звітний новий та уточнюючий
податковий розрахунок подаються на
підставі інформації з попередньо
поданого податкового розрахунку і
містять інформацію лише по реквізитах,
які уточнюються. Для заповнення також
використовується інформація з
повідомлень про виявлені помилки, які
відправляються контролюючими органами
до податкового агента.

Разом із звітним новим та уточнюючим
податковим розрахунком платник
податку має право надати до
контролюючого органу пояснення
проведених виправлень.

В подальшому ВАТ «Турбоатом» з власної
ініціативи, самостійно змінено
платника податку в уточнюючому
розрахунку за формою 1-ДФ за 2 квартал 2012
р. № від 23.08.2012 р. Зазначене
порушення є технічним порушенням та,
крім того, в результаті помилки бюджет
не зазнав втрат, тому позиція
Відповідача щодо порушення
податкового законодавства є
необґрунтованою.

Стосовно, порушень ВАТ «Турбоатом»
вимог п.198.2 ст.198 ПК України, щодо
включення до складу податкового
кредиту за квітень 2012 року ПДВ в сумі
1325, 00 грн. згідно акту виконаних робіт №
У-012943 від 31.12.2011 р. підписаного з ВАТ
«Центр развития экономики» (Російська
Федерация).

Згідно ст. 198.6. ПК Ураїни не відносяться
до податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку контролюючим органом
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Платники податку, що застосовували
касовий метод до набрання чинності цим
Кодексом або застосовують касовий
метод, мають право на включення до
податкового кредиту сум податку на
підставі податкових накладних,
отриманих протягом 60 календарних днів
з дати списання коштів з банківського
рахунка платника податку.

Для банківських установ при одержанні
ними права власності на заставне майно
з метою подальшого продажу таке право
зберігається до моменту продажу такого
заставленого майна.

Так, податкові зобов'язання по
послугам, отриманим від нерезидента
ВАТ «Центр развития экономики»
(Російська Федерація) включені до р.7
податкової декларації з ПДВ за грудень
2011 року.

В січні 2012 року у рядку 12.4 Декларацій
«Послуги, отримані від нерезидента»
сума 1325, 00 грн. не відображалася.
Зазначена сума була відображена в
декларації за квітень 2012 р. (а.с.159-160, том
5)

Суд зазначає, що в акті перевірки від
20.01.2014 року № 13/40-10-03/05762269 суб'єктом
владних повноважень не викладено
жодних належних та допустимих доводів
про відсутність фактичного виконання
позивачем господарських операцій за
спірними правочинами, про відсутність
витрат позивача у спірних
правовідносинах, про наявність
взаємопов'язаності позивача та
контрагента позивача, про несумісність
предмету спірних правочинів з напрямом
господарської діяльності позивача, про
відсутність використання позивачем
отриманих товарів, що зумовлює
необґрунтованість висновку суб'єкта
владних повноважень про порушення ВАТ
"Турбоатом" вимог діючого податкового
законодавства.

Таким чином, з досліджених в судовому
засіданні письмових доказів, пояснень
представників сторін, судом
встановлено відсутність порушень в
діях позивача при формуванні
податкового кредиту по
взаємовідносинам з контрагентами.

Враховуючи викладене, формування ВАТ
"Турбоатом" податкового кредиту з
податку на додану вартість на підставі
виписаних контрагентами податкових
накладних є правомірним та повністю
відповідає вимогам чинного
законодавства, у зв'язку з чим
викладений в Акті перевірки висновок
відповідача про порушення ВАТ
"Турбоатом" п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п.
200.1, п. 200.2, п. 200.4 ст. 200 Податкового
кодексу України, та п.176.2 (б) ст.176 ПК
України, п.3.1.13 Порядку заповнення та
подання податковими агентами
податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку. є необґрунтованим та
таким, що не відповідає чинному
законодавству та дійсним обставинам
справи, а винесені на його підставі
спірні податкові повідомлення-рішення
від 03.02.2014р. № на загальну суму 510,00
грн., № за основним платежем 83 991,00
грн. та за штрафними санкціями 42 298,50
грн. та № на суму завищення
бюджетного відшкодування 15 565,00 грн. за
штрафними санкціями 7782,50 грн є
неправомірними.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією України.

Як встановлено приписами ст. 19
Конституції України відповідач -
суб'єкт владних повноважень
зобов'язаний діяти тільки на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, вимогам ч. 3
ст. 2 КАС України, відповідач, як суб'єкт
владних повноважень, не надав суду
достатніх беззаперечних доказів в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його висновки, і не довів
правомірності прийнятого ним
податкового повідомлення-рішення. За
таких умов, оскаржувані позивачем
податкові повідомлення-рішення 03.02.2014р.
№, № та № не
відповідає вимогам закону, що є
підставою для його скасування.

Враховуючи зазначене суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 КАС України,
враховуючи, що рішення приймається на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд дійшов
висновку про необхідність стягнення
сплаченого судового збору з Державного
бюджету України на користь позивача.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 8, 19 Конституції України,
ст.ст. 2, 7-14, 69-71, 86, 94, 158-163, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Відкритого
акціонерного товариства "Турбоатом" до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про скасування податкових
повідомлень-рішень- задовольнити.

Скасувати податкові
повідомлення-рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів від 03.02.2014р.
№, № та №.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь акціонерного товариства
"Турбоатом" (61037, м. Харків, проспект
Московський, 199, , п/р
260052371, ПАТ "Мегабанк" у м. Харкові, МФО
351629, інші відомості суду не відомі)
сплачений при поданні позову судовий
збір в розмірі 617,98 грн. (шістсот
сімнадцять грн. 98 коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі текст постанови
складено 02 квітня 2014 року.

Суддя
І.С. Нуруллаєв