Справа № 2а-12877/09/8/0170
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року м.
Київ К/9991/6507/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого
Степашка О.І.

суддів:
Борисенко І.В.

Шипуліної Т.М.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
Автономної Республіки Крим

на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 05.03.2010

та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 07.12.2010

у справі № 2а-12877/09/8/0170

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сімферопольська
транспортна компанія»

до Державної податкової інспекції
у м. Сімферополі Автономної Республіки
Крим

про скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сімферопольська
транспортна компанія» (далі по тексту -
позивач, ТОВ «Сімферопольська
транспортна компанія») звернулось до
суду з позовом до Державної податкової
інспекції у м. Сімферополі Автономної
Республіки Крим (далі по тексту -
відповідач, ДПІ у м. Сімферополі АРК)
про скасування рішення від 16.06.2009
№.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 05.03.2010, яка залишена
без змін ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 07.12.2010, позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем була
проведена перевірка за дотриманням
суб'єктами господарювання порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання обігу
готівки, наявності торгових патентів і
ліцензій, а саме проведена перевірка
маршруту № 54 « 7 міська лікарня -
Мар'їно», на якому позивач здійснює
свою господарську діяльність, за
результатами якої складено акт
перевірки від 02.06.2009 №001723.

В акті перевірки зазначено порушення
позивачем вимог п. п. 2, 5, 13 ст. 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» від 06.07.1995
№265/95-ВР (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин; далі
- Закон №265/95-ВР), яке виразилось у
проведенні розрахункової операції без
застосування РРО, КОРО, РК (квитків) на
суму 2,00 грн., а також невідповідність
суми наявних грошових коштів на місці
проведення розрахунків у сумі 74,00 грн.

На підставі висновку акта перевірки
відповідачем прийнято рішення від
16.06.2009 № про застосування
штрафних (фінансових) санкцій у розмірі
700,00 грн., в тому числі сума за порушення
позивачем вимог п. 5 ст. 3 Закону №265/95-ВР
у розмірі 340,00 грн., яка є предметом
розгляду даної справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з
наступних обставин, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Відповідно до ст. 2 Закону №265/95-ВР місце
проведення розрахунків - місце, де
здійснюються розрахунки із покупцем за
продані товари (надані послуги) та
зберігаються отримані за реалізовані
товари (надані послуги) готівкові
кошти, а також місце отримання покупцем
попередньо оплачених товарів (послуг)
із застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо.

Відповідно до п. 4 ст. 9 Закону №265/95-ВР
реєстратори розрахункових операцій та
розрахункові книжки не застосовуються
при продажу проїзних і перевізних
документів із застосуванням бланків
суворого обліку на залізничному (крім
приміського) та авіаційному транспорті
з оформленням розрахункових і звітних
документів та на автомобільному
транспорті з видачею талонів,
квитанцій, квитків з нанесеними
друкарським способом серією, номером,
номінальною вартістю, а також при
продажу білетів державних лотерей
через електронну систему прийняття
ставок, що контролюється у режимі
реального часу Державним
казначейством України, та квитків на
відвідування культурно-спортивних і
видовищних закладів.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач надає послуги з перевезення
пасажирів на автомобільному
транспорті з видачею квитків та
здійснює розрахункові операції із
застосуванням квитково-облікового
листа та відривних квитків.

Відповідальність за надання послуг з
перевезення пасажирів без видачі
відповідних квитків передбачена п. 1 ст.
17 Закону №265/95-ВР, відповідно до якої у
разі проведення розрахункових
операцій на неповну суму вартості
проданих товарів (наданих послуг), у
разі непроведення розрахункових
операцій через реєстратори
розрахункових операцій, у разі
нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки до
суб'єктів підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції
за товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
п'ятикратному розмірі вартості
проданих товарів (наданих послуг), на
які виявлено невідповідність.

Таким чином, суди попередніх інстанцій
дійшли вірного висновку, що
застосування відповідачем штрафних
санкцій за надання позивачем послуги
без використання розрахункової книжки
на підставі п. 3 ст. 17 Закону №265/95-ВР є
неправомірним.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами першої та
апеляційної інстанцій належним чином
з'ясовані обставини справи та дано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів першої та
апеляційної інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Сімферополі Автономної
Республіки Крим відхилити.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
05.03.2010 та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 07.12.2010 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)І.В. Борисенко (підпис)Т.М.
Шипуліна