Справа № 810/1805/14
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2014 року 810/1805/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Лиска І.Г.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України у Бородянському районі
Київської області до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Управління Пенсійного фонду України у
Бородянському районі Київської
області з позовом до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості в сумі 4010 грн. 30 коп.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
відповідач має перед Управління
Пенсійного фонду України у
Бородянському районі Київської
області заборгованість по єдиному
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у сумі
4 010,30 грн., що підлягають сплаті
відповідачем за 2011 рік.

Представник позивача звернувся до суду
з письмовим клопотанням, яким
підтримав позовні вимоги, просив позов
задовольнити та розглядати справу за
його відсутності.

Відповідач, належним чином
повідомлений про час, дату та місце
розгляду справи, до судового засідання
не з'явився, з клопотанням про
відкладення розгляду справи до суду не
звертався.

На підставі ч. 2 ст. 122 та ч. 6 ст. 128 КАС
України судом прийнято рішення про
розгляд справи у порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної
справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
фізичною особою-підприємцем та
відповідно до вимог Закону України від
08.07.2010 року № 2464-VI "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" є
платником єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

З матеріалів справи вбачається, що у
зв'язку з порушенням відповідачем
платіжної дисципліни Управлінням
Пенсійного фонду України у
Бородянському районі Київської
області на підставі частини четвертої
статті 25 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 року
№2464 було виставлено фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 вимогу від
19.04.2013 року № Ф-56 про сплату боргу в сумі
4010. 30 грн.

Обов'язок щодо сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у встановлені
законодавством строки відповідачем не
виконано, у зв'язку з чим позивач
звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Спеціальний законом, який визначає
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку є Закон України
від 08.07.2010 року № 2464-VI "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування".

Згідно статтею 1 Закону України від
08.07.2010 року № 2464-VI "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" (далі -
Закон України 08.07.2010 року № 2464-VІ),
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (далі -
єдиний внесок) - консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до пункту 1 статті 4 Закону
України від 08.07.2010 року № 2464-VІ,
платниками єдиного внеску є
роботодавці: підприємства, установи та
організації, інші юридичні особи,
утворені відповідно до законодавства
України, незалежно від форми власності,
виду діяльності та господарювання, які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у свідоцтві про
державну реєстрацію її як підприємця),
у тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших юридичних
осіб, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами.

Частиною першою статті 5 Закону України
08.07.2010 року № 2464-VІ встановлено, що
взяття на облік осіб, зазначених у
пункті 1 частини першої статті 4 цього
Закону, здійснюється Пенсійним фондом
шляхом внесення відповідних
відомостей до реєстру страхувальників.

Як вбачається з матеріалів справи,
фізична особа-підприємець ОСОБА_1
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України у
Бородянському районі Київської
області та є платником єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Відповідно до пункту 1 частини другої
статті 6 Закону України 08.07.2010 року
№2464-VІ, платник єдиного внеску, зокрема,
зобов'язаний: своєчасно та в повному
обсязі нараховувати, обчислювати і
сплачувати єдиний внесок; вести облік
виплат (доходу) застрахованої особи та
нарахування єдиного внеску за кожним
календарним місяцем і календарним
роком, зберігати такі відомості в
порядку, передбаченому законодавством;
подавати звітність до територіального
органу Пенсійного фонду у строки, в
порядку та за формою, встановленими
Пенсійним фондом за погодженням з
відповідними фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади у
галузі статистики.

Частиною п'ятою статті 7 зазначеного
Закону передбачено, що єдиний внесок
нараховується на суми, зазначені в
частинах першій і другій цієї статті,
незалежно від джерел їх фінансування,
форми, порядку, місця виплати та
використання, а також від того, чи
виплачені такі суми фактично після їх
нарахування до сплати.

Згідно частини восьмої статті 9 Закону
України від 08.07.2010 року № 2464-VІ, платники
єдиного внеску зобов'язані сплачувати
єдиний внесок, нарахований за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом. Базовим
звітним періодом є календарний місяць.
Базовим звітним періодом є календарний
місяць, а для платників, зазначених в
абзацах 3 та 4 пункту 1 частини 1 статті 4
цього Закону, - календарний рік.

Приписами частини дванадцятої статті 9
Закону України від 08.07.2010 року №2464-VІ
передбачено, що єдиний внесок підлягає
сплаті незалежно від фінансового стану
платника. За наявності у платника
єдиного внеску одночасно із
зобов'язаннями із сплати єдиного
внеску зобов'язань із сплати податків,
інших обов'язкових платежів,
передбачених законом, або зобов'язань
перед іншими кредиторами зобов'язання
із сплати єдиного внеску виконуються в
першу чергу і мають пріоритет перед
усіма іншими зобов'язаннями, крім
зобов'язань з виплати заробітної плати
(доходу).

В силу приписів статті 1 Закону України
від 08.07.2010 року №2464-VІ, сума єдиного
внеску, своєчасно не нарахована та/або
не сплачена у строки, встановлені цим
Законом, обчислена територіальними
органами Пенсійного фонду України у
випадках, передбачених цим Законом,
визнається недоїмкою по сплаті єдиного
внеску.

Функції із забезпечення збору єдиного
внеску, ведення обліку надходжень від
його сплати та здійснення контролю за
сплатою єдиного внеску в силу статті 12
Закону України від 08.07.2010 року №2464-VІ
покладаються на Пенсійний фонд
України.

Згідно з приписами частини першої
статті 13 цього Закону, Пенсійний фонд
України та його територіальні органи
мають право стягувати з платників
несплачені суми єдиного внеску та
застосовувати фінансові санкції,
передбачені цим Законом.

Так, порядок стягнення заборгованості
по сплаті єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, передбачений
статтею 25 Закону України від 08.07.2010 року
№2464-VІ.

Згідно з абзацом 1 частини четвертої
статті 25 Закону України від 08.07.2010 року
№2464-VІ, територіальний орган
Пенсійного фонду у порядку, за формою і
в строки, встановлені Пенсійним фондом
за погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

Абзацами 3 та 4 частини четвертої статті
25 зазначеного Закону встановлено, що
платник єдиного внеску зобов'язаний
протягом десяти робочих днів з дня
надходження вимоги про сплату недоїмки
сплатити суми недоїмки та штрафів
разом з нарахованою пенею. У разі
незгоди з розрахунком суми недоїмки
платник єдиного внеску узгоджує її з
органом Пенсійного фонду в порядку,
встановленому Пенсійним фондом за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики.

Згідно з абзацом 6 частини
чотирнадцятої статті 25 Закону України
від 08.07.2010 року № 2464-VІ, у разі, якщо
платник єдиного внеску протягом десяти
робочих днів з дня надходження вимоги
не сплатив зазначені у вимозі суми
недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею, не узгодив вимогу з
органом Пенсійного фонду, не оскаржив
вимогу в судовому порядку або не
сплатив узгоджену суму недоїмки
протягом десяти робочих днів з дня
надходження узгодженої вимоги,
територіальний орган Пенсійного фонду
надсилає в порядку, встановленому
законом, до підрозділу державної
виконавчої служби вимогу про сплату
недоїмки.

У випадках, зазначених в абзаці шостому
цієї частини, територіальний орган
Пенсійного фонду також має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення недоїмки. При цьому заходи
досудового врегулювання спорів,
передбачені законом, не
застосовуються.

Доказів оскарження або скасування
вимоги від 19.04.2013 року № Ф-56 про сплату
боргу в сумі 4010, 30 грн. відповідачем
суду не надано , заборгованість не
погашена, отже борг вважається
узгодженим.

Таким чином, загальна сума
заборгованості зі сплати єдиного
внеску на загальнообов`язкове державне
соціальне страхування за 2011 рік, що
підлягає сплаті відповідачем,
становить 4010, 30грн.

Наявність заборгованості у вказаному
вище розмірі підтверджується доказами,
наявними у матеріалах справи.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На час розгляду справи та винесення
рішення по суті заявлених позовних
вимог доказів про сплату зазначеної
суми відповідачем не надано.

За таких обставин, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, беручи до уваги ту обставину, що
суму заборгованості до Управління
Пенсійного фонду України у
Бородянському районі Київської
області в розмірі 4010, 30грн. відповідач у
встановлені законодавством строки не
сплатив; заборгованість у вказаному
вище розмірі підтверджується доказами,
наявними у матеріалах справи; доказів
погашення відповідачем зазначеної
заборгованості на день винесення
рішення не надано, суд дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог та
вважає їх такими, що підлягають
задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
на користь Управління Пенсійного
фонду України у Бородянському районі
Київської області заборгованість зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за 2011 рік у сумі
4010 (чотири тисячі десять) грн. 30 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя:
Лиска І.Г.