Справа № 127/10361/13-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Воробйов В.В.
Суддя-доповідач: Залімський І. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Залімський І. Г.

судді: Сушко О.О. Смілянець Е. С.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 на постанову
Вінницького міського суду м. Вінниця
від 21 листопада 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 до Департамент праці
і соціального захисту населення
Вінницької міської ради про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
здійснити виплату одноразової
грошової компенсації,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2013 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом
Департаменту праці і соціального
захисту населення Вінницької міської
ради про перерахунок пенсії.

Постановою Вінницького міського суду
Вінницької області від 21.11.2013 року в
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції, та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити повністю.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглядає справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії, про свідчить копія
посвідчення серії НОМЕР_1 виданого
17.06.1997 року.

Згідно з копією довідки Вінницької
обласної МСЕК від 24.12.2001 року позивачу
встановлено третю групу інвалідності,
причиною якої є захворювання,
пов'язане з виконанням службових
обов'язків по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС.

Позивач звернувся до Департаменту
праці і соціального захисту населення
Вінницької міської ради із заявою про
виплату одноразової компенсації, як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС за шкоду
заподіяну здоров'ю.

Згідно листа-відповіді відповідача
№111-08-3524 від 12.03.2013 позивачу відмовлено
в задоволенні заяви через відсутності
правових підстав щодо відшкодування
шкоди.

29 квітня 2013 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом
Департаменту праці і соціального
захисту населення Вінницької міської
ради про зобов'язання відповідача
здійснити нарахування та виплату
позивачу одноразову компенсацію, як
учаснику ліквідації наслідків на ЧАЕС
у зв'язку із встановленням йому 3-групи
інвалідності відповідно до ст. 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі 30
мінімальних заробітних плат,
встановлених на момент виплати.

Постановою Вінницького міського суду
Вінницької області від 21.11.2013 року в
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до
Департаменту праці і соціального
захисту населення Вінницької міської
ради про визнання дій неправомірними
та зобов'язання здійснити виплату
одноразової компенсації, як учаснику
ліквідації наслідків на
Чорнобильській АЕС відмовлено.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, прати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Частиною першою статті 48 Закону
України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачена одноразова компенсація
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, яка виплачується в таких
розмірах: інвалідам І групи - 60
мінімальних заробітних плат; інвалідам
II групи - 45 мінімальних заробітних плат;
інвалідам III групи - 30 мінімальних
заробітних плат.

Порядок нарахування, розмір і виплата
спірної компенсації позивачеві
встановлена згідно постанови Кабінету
Міністрів України від 26.07.1996 року №836
"Про компенсаційні виплати особам, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Судом встановлено, що із зверненнями
про виплату компенсації до відповідних
органів позивач не звертався.

Крім того, вимоги позивача виплатити
одноразову компенсацію в розмірі 30
мінімальних заробітних плат з
урахуванням розміру мінімальної
заробітної плати, станом на момент
здійснення виплати, слід зазначити, що
згідно ч. 3 статті 48 Закону України від 28
лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", виплата компенсації
здійснюється з мінімальної заробітної
плати, яка склалася на момент
встановлення інвалідності.

Пунктом 3 прикінцевих положень Закону
України "Про Державний бюджет на 2012
рік", визначено, що у 2012 році норми і
положенняст. 48 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовують в порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

Згідно рішенням Конституційного Суду
України від 25.01.2012 року у справі №
3-рп/2012 встановлено, що Кабінет
Міністрів України регулює порядок та
розміри соціальних виплат та допомоги,
які фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

Розмір одноразової компенсації
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, що втратили
годувальника із числа осіб, які
належать до учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
та смерть яких пов'язана з
Чорнобильською катастрофою, і батькам
померлого громадянина, відповідно до
частини першої статті 48 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у 2012 році
визначається постановою Кабінету
Міністрів України від 26.07.1996 р. № 836 "Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Згідно даної постанови одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС, та смерть яких пов'язана з
Чорнобильською катастрофою,
виплачуються в таких розмірах:
інвалідам І групи - 37930 тис. карбованців;
інвалідам II групи - 28440 тис. карбованців;
інвалідам III групи - 18960 тис.
карбованців, що, враховуючи положення
Указу Президента України "Про грошову
реформу в Україні" №25.08.1996 року №762/96,
становить - інвалідам 1 групи - 379 грн. 30
коп., інвалідам 2 групи - 284 грн. 40 коп.,
інвалідам 3 групи - 189 грн. 60 коп.

Дана постанова є чинною, не визнана
неконституційною чи протиправною, не
скасована у встановленому законом
порядку.

Отже, колегія суддів вважає висновки
суду першої інстанції обґрунтованими,
постанова місцевого суду ухвалена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, зміні або
скасуванню не підлягає, а апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3, -залишити без задоволення, а
постанову Вінницького міського суду м.
Вінниця від 21 листопада 2013 року, -без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку встановленому ч.5 ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно ст. 212 КАС
України.

Головуючий
Залімський І. Г.

Судді
Сушко О.О.

Смілянець Е. С.