Справа № 21/106А
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"26" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/71055/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Стрелець Т.Г.,Чумаченко
Т.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ВАТ «Укртелеком» в особі
Центру електрозв'язку № 2 Львівської
філії ВАТ «Укртелеком» до Державної
інспекції з контролю за цінами у
Львівській області про визнання
нечинним та скасування рішення, за
касаційною скаргою ПАТ «Укртелеком» на
постанову Господарського суду
Львівської області від 6 липня 2011 року і
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 18 жовтня 2012
року,-

в с т а н о в и в:

У березні 2008 року ВАТ «Укртелеком» в
особі Центру електрозв'язку № 2
Львівської філії ВАТ «Укртелеком»
звернулось до суду з вказаним позовом,
у якому просило скасувати та визнати
нечинним рішення про застосування
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін № 91 від 07.03.2008
та припису про усунення порушення
державної дисципліни цін № 74 від 03.03.2008.

В обґрунтування позовних вимог
посилалось на те, що до споживачів ПП
«Коло», ТОВ «Вимір», редакції газет
«Джерела Трускавця» і «Франкова
Криниця» при нарахуванні плати за
користування телефонами обґрунтовано
застосовано тариф як для «інших
підприємств, установ», а тому прийняті
відповідачем рішення та припис є
такими, що не відповідають фактичним
обставинам і вимогам Закону України
«Про телекомунікації» та Правил
надання та отримання
телекомунікаційних послуг,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України № 720 від 09.08.2005.

Постановою Господарського суду
Львівської області від 6 липня 2011 року,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 18 жовтня 2012 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційні скарзі ПАТ «Укртелеком»,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення судів попередніх
інстанцій скасувати та ухвалити нове
судове рішення про задоволення позову.

З`ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), колегія суддів
приходить до висновку про відмову у
задоволенні касаційної скарги з таких
підстав.

Встановлено, що за результатом
проведення Державною інспекцією з
контролю за цінами у Львівській
області планової перевірки ВАТ
«Укртелеком» в особі Центру
електрозв'язку № 2 Львівської філії ВАТ
«Укртелеком» порядку застосування
тарифів на загальнодоступні
телекомунікаційні послуги за період з
лютого 2007 року по лютий 2008 року,
складено акт № 000130 від 29.02.2008, у якому
зафіксовано завищення тарифів на
загальнодоступні телекомунікаційні
послуги.

На цій підставі відповідачем прийнято
рішення № 91 від 07.03.2008 про застосування
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін, що є
порушенням вимог статті 1 Розділу 1
Закону України «Про видавничу справу»
та рішення Національної комісії з
питань регулювання зв'язку України № 258
від 05.05.2006. Тому на підставі вимог
статті 14 Закону України «Про ціни та
ціноутворення» вирішено вилучити у ВАТ
«Укртелеком» в особі Центру
електрозв'язку № 2 Львівської філії ВАТ
«Укртелеком» в дохід бюджету міста
Дрогобич 2017,56 грн.

Також Державною інспекцією з контролю
за цінами у Львівській області
прийнято припис № 74 від 0.03.2008, у якому
вимагалось усунути порушення
державної дисципліни цін та здійснити
перерахунок плати споживачам за
загальнодоступні телекомунікаційні
послуги на суму 735,08 грн. У ньому
вказано, що у зв'язку із завищенням
граничних тарифів на загальнодоступні
телекомунікаційні послуги, а саме -
абонентської плати за користування
основним телефонним апаратом для
видавництв ПП «Коло», ТОВ «Вимір»,
редакціям газет «Джерела Трускавця» та
«Франкова Криниця» за період з 01.02.2007 по
01.02.2008, порушено вимоги Закону України
«Про видавничу справу», статті 6 Закону
України «Про державну підтримку засобі
масової інформації та соціальний
захист журналістів» та рішення
Національної комісії з питань
регулювання зв'язку України № 258 від
05.05.2006, що призвело до нарахування
зайвої плати за загальнодоступні
телекомунікаційні послуги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з
наступного.

Відповідно до частини 1 статті 14
чинного на час спірних правовідносин
Закону України «Про ціни та
ціноутворення» вся необґрунтовано
одержана підприємством, організацією
сума виручки в результаті порушення
державної дисципліни цін та діючого
порядку визначення вартості
будівництва, що здійснюється із
залученням коштів Державного бюджету
України, бюджету Автономної Республіки
Крим, місцевих бюджетів, а також коштів
державних підприємств, установ та
організацій підлягає вилученню в доход
відповідного бюджету залежно від
підпорядкованості підприємства,
організації. Крім того, в позабюджетні
фонди місцевих Рад стягується штраф у
двократному розмірі необґрунтовано
одержаної суми виручки. Вказані суми
списуються з рахунків підприємств і
організацій в банківських установах за
рішенням суду.

У статті 6 Закону України «Про
видавничу справу» визначено, що
видавництва користуються послугами
організацій поштового, телеграфного і
телефонного зв'язку за тарифами,
передбаченими для бюджетних
організацій та установ.

Згідно зі статтею 12 вказаного Закону, у
редакції на час спірних правовідносин,
з метою обліку суб'єктів видавничої
справи ведеться Державний реєстр
України видавців, виготовлювачів і
розповсюджувачів видавничої
продукції, положення про який
затверджується Кабінетом Міністрів
України.

Суб'єкти видавничої справи підлягають
внесенню до Державного реєстру в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Без внесення до Державного реєстру
діяльність у видавничій справі
здійснюється:

органами законодавчої, виконавчої,
судової влади - для випуску у світ
офіційних видань з матеріалами
законодавчого та іншого
нормативно-правового характеру,
бюлетенів судової практики;

підприємствами, організаціями,
навчальними закладами, науковими
установами, творчими спілками, іншими
юридичними особами - для випуску у світ
і безоплатного розповсюдження
інформаційних, бібліографічних,
реферативних, рекламних видань, видань,
що містять нормативні акти з
виробничо-практичних питань, службових
та методичних матеріалів, документації
для потреб статутної діяльності їх
видавця, а також матеріалів на правах
рукопису, що розмножені за допомогою
технічних засобів.

У пункті 28 чинних на час спірних
правовідносин Правил надання та
отримання телекомунікаційних послуг,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України № 720 від 09.08.2005
вказано, що оператор, провайдер
зобов'язаний забезпечувати
правильність застосування тарифів

Таким чином позивач зобов'язаний був
згідно вимог чинного законодавства
вчиняти дії по з'ясуванню категорії
споживачів для правильного
застосування тарифів на послуги
електрозв'язку.

Під час укладення договорів про
надання послуг електрозв'язку
відповідно до вимог пунктів 59-61
вказаних Правил надавалась низка
документів, наявність яких є
обов'язкова для укладення договору, та
які слугують документальним
підтвердженням того, що ПП «Коло», ТОВ
«Вимір», редакції газет «Джерела
Трускавця» і «Франкова Криниця»
займаються видавничою діяльністю.

Вказане свідчить про відсутність
підстав застосування позивачем до
видавництв тарифів як до категорії
«інші споживачі», а не тарифів,
встановлених для категорії «бюджетні
організації».

За таких обставин суди дійшли висновку,
що Державна інспекція з контролю за
цінами у Львівській області,
встановивши факт завищення позивачем
тарифів на загальнодоступні
(універсальні) телекомунікаційні
послуги, що є порушенням державної
дисципліни цін, приймаючи спірне
рішення про застосування економічних
санкцій № 91 від 07.03.2008 та припис про
усунення порушення № 74 від 03.03.2008, діяла
у відповідності до вимог статті 19
Конституції України, тобто в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а
відтак про відсутність підстав для
задоволення позову.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України також
погоджується з такими висновками судів
попередніх інстанцій і доводи
касаційної скарги його не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу ПАТ «Укртелеком»
залишити без задоволення, а постанову
Господарського суду Львівської
області від 6 липня 2011 року і ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 18 жовтня 2012
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: