Справа № 810/6287/13-а
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 810/6287/13-а
Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого - судді
Харченко С.В., при секретарі:
Колесніковій Н.М., за участю:
представника відповідача - Люшні К.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовом до треті особи: проОСОБА_1
відділу державної виконавчої служби
Ірпінського міського управління
юстиції, Головне управління юстиції в
Київській області, Товариство з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
«Бізнес Фінанс», визнання
протиправною бездіяльності,
ВСТАНОВИВ:ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до відділу державної
виконавчої служби Ірпінського
міського управління юстиції, треті
особи: Головне управління юстиції в
Київській області, Товариство з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Бізнес Фінанс», про визнання
протиправною бездіяльності
відповідача стосовно зупинення
виконавчого провадження № 26823074.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що вона є боржником у
виконавчому провадженні № 26823074,
відкритому відповідачем за заявою
Публічного акціонерного
товариства «Платинум Банк» про
примусове виконання виконавчого
напису приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу від 22.02.2010 № 62.
Наведеним вище виконавчим написом
звернуто стягнення на нерухоме майно,
що належить позивачу на праві
власності, з метою задоволення
грошових вимог Публічного
акціонерного товариства «Платинум
Банк» за рахунок коштів, що будуть
отримані від реалізації цього майна.
Ухвалою Ірпінського міського суду
Київської області від 25.10.2013 у справі
№ 367/7981/13-ц стягнення на
підставі цього виконавчого документа
Позивач зазначає, що внаслідок
допущення відповідачем протиправної
бездіяльності, що полягає у
невиконанні ним передбаченого статтею
37 Закону України «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV обов`язку
щодо зупинення виконавчого
провадження № 26823074 у зв`язку з
ухваленням судом рішення про зупинення
стягнення на підставі виконавчого
документа, права та охоронювані цим
Законом інтереси позивача як учасника
виконавчого провадження порушено.
Представник відповідача позов не
визнав, надав суду письмові
заперечення проти позову, в яких
зазначив, що рішення про зупинення
стягнення на підставі виконавчого
документа, яке надійшло до органу
державної виконавчої служби, не було
скріплено гербовою печаткою судової
установи. Вказані обставини відповідач
вважає такими, що перешкоджають
зупиненню провадження виконавчих дій,
про що було належним чином
поінформовано позивача, у зв`язку з чим
підстави вважати його бездіяльність по
зупиненню виконавчого провадження
протиправною, на його думку, відсутні.
У судове засідання, призначене на
21.01.2014, з`явились позивач та представник
Представники третіх осіб у судове
засідання не з`явились, були своєчасно
на належним чином повідомлені про дату,
час та місце судового розгляду справи.
Будь-яких заяв чи клопотань третіх осіб
про відкладення судових засідань або
повідомлень про причини неприбуття до
суду не надходило.
Зважаючи на відсутність підстав для
відкладення судового розгляду,
передбачених статтею 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судом прийнято рішення про
розгляд справи за відсутності
представників третіх осіб за наявними
у ній матеріалами та доказами.
У судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги у повному обсязі та
просив суд позов задовольнити.
Представник відповідача позов не
визнав, просив суд відмовити у
задоволенні позовних вимог з підстав,
наведених у письмових запереченнях.
Заслухавши пояснення сторін,
розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, враховуючи принципи рівності
сторін, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
адміністративного позову з огляду на
22.02.2010 приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
на підставі вимог статті 87 Закону
України «Про нотаріат» від
02.09.1993 № 3425-XII та пункту 1 Переліку
документів, за якими стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29.06.1999 № 1172,
вчинено виконавчий напис за № 62 про
звернення стягнення на нерухоме майно
(будинок та земельну ділянку), що
належить ОСОБА_1 на праві власності.
Вказаним виконавчим написом
передбачено, що за рахунок коштів,
отриманих від реалізації
зазначеного майна, підлягають
задоволенню грошові вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Платинум Банк», з яких: 125808,03 доларів
США - заборгованість по кредиту;
відсотків; 135649,99 грн. - пеня.
З метою звернення виконавчого напису
від 22.02.2010 № 62 до примусового виконання
Публічне акціонерне товариство
«Платинум Банк» звернулось до відділу
державної виконавчої служби
Ірпінського міського управління
У відповідності до вимог статті 25
Закону України «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV
відповідачем прийнято до виконання
виконавчий документ та винесено
постанову від 24.05.2011 ВП № 26823074 про
відкриття виконавчого провадження.
У ході провадження виконавчих дій
відповідачем здійснено заміну
стягувача у виконавчому провадженні на
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Бізнес Фінанс», проведено опис і арешт
майна боржника та розпочато процедуру
його примусової реалізації.
У жовтні 2013 року Ірпінським міським
судом Київської області відкрито
провадження у цивільній справі №
367/7762/13-ц за позовом ОСОБА_4 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Бізнес Фінанс», Відкритого
акціонерного товариства «Платинум
Банк», відділу державної виконавчої
служби Ірпінського міського
управління юстиції, треті особи:
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
Приватне підприємство «Нива-В.Ш.»,
ОСОБА_1, про визнання виконавчого
напису таким, що не підлягає виконанню.
05.11.2013 представником позивача
поінформовано відділ державної
виконавчої служби Ірпінського
міського управління юстиції про
наявність обставин, які в силу приписів
статті 37 Закону України «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV
зумовлюють обов'язкове зупинення
виконавчого провадження № 26823074, а саме:
прийняття Ірпінським міським судом
Київської області ухвали від 25.10.2013 у
справі № 367/7981/13-ц, якою заяву
ОСОБА_4 про забезпечення позову
задоволено, стягнення на підставі
виконавчого напису приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 від 22.02.2010
№ 62 зупинено до розгляду по суті справи
№ 367/7762/13-ц. Копію ухвали позивачем
За наслідками надходження до органу
державної виконавчої служби цього
процесуального документу відповідачем
поінформовано позивача та його
представника про те, що виконавче
провадження № 26823074 зупиненню не
підлягає, оскільки отримана копія
ухвали Ірпінського міського суду
Київської області від 25.10.2013 у справі №
367/7981/13-ц не скріплена гербовою печаткою
судової установи.
Не погоджуючись із бездіяльністю
відповідача стосовно зупинення
виконавчого провадження № 26823074,
позивач звернувся до суду з даним
Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначено Законом України
«Про виконавче провадження» від 21.04.1999
№ 606-XIV.
Так, частиною першою статті 2
зазначеного Закону передбачено, що
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Згідно з приписами частини першої
статті 17 Законом України «Про
виконавче провадження» від 21.04.1999 №
606-XIV, примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Такими документами є, зокрема,
виконавчі написи нотаріусів.
Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 19 Закону України «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV,
підставою для відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
зазначеним в статті 17 цього Закону, є
заява стягувача або його представника
про примусове виконання рішення.
Виконавчі дії провадяться державним
виконавцем за місцем проживання,
перебування, роботи боржника або за
місцезнаходженням його майна (частина
перша статті 20 Закону
України «Про виконавче провадження»
від 21.04.1999 № 606-XIV).
Згідно з приписами частини другої
статті 11 Закону України «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV,
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

У свою чергу частиною п`ятою статті 12
цього Закону визначено обов`язок
сторін виконавчого провадження
письмово повідомляти державного
виконавця про виникнення обставин, що
зумовлюють обов'язкове зупинення
виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 37 Закону України «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV
виконавче провадження підлягає
обов'язковому зупиненню у разі
зупинення судом стягнення на підставі
виконавчого документа.

Зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа здійснюється
судом, зокрема, в якості забезпечення
позову про визнання виконавчого
документа таким, що не підлягає
виконанню.

Так, частиною першої статті 152
Цивільного процесуального кодексу
України передбачено, що позов
забезпечується зупиненням стягнення
на підставі виконавчого документа,
який оскаржується боржником у судовому
порядку.

В силу приписів частини другої статті 13
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI
обов'язковими до виконання є судові
рішення, що набрали законної сили.

Однак для деяких категорій справ
процесуальне законодавство встановлює
винятки, які полягають у тому, що судові
рішення за переліком, що визначені
законом, підлягають негайному
виконанню до набрання ними законної
сили, тобто одразу після їх
постановлення.

Так, частиною дев`ятою статті 153
Цивільного процесуального кодексу
України визначено, що ухвала про
забезпечення позову виконується
негайно в порядку, встановленому для
виконання судових рішень.

Цим же Кодексом визначені порядок та
процедура ухвалення і оформлення
судових рішень в залежності від їх
виду.

Юридична сила судових рішень як
процесуальних документів
забезпечується встановленням для
кожного виду документів комплексу
реквізитів - обов'язкових елементів
документа.

Так, пунктом 18.4 розділу 18 Інструкції з
діловодства в місцевому загальному
суді, затвердженої наказом Державної
судової адміністрації України від
27.06.2006 № 68 у зв`язку з набранням
чинності Цивільним процесуальним
кодексом України, передбачено, що
документ має юридичну силу за
наявності обов'язкових реквізитів:
найменування (або бланк із зазначенням
назви) установи чи організації (автора),
її місцезнаходження, посади особи, яка
підписала документ, дати, підпису та в
необхідних випадках - відбитка печатки,
реєстраційного номера.

Відповідно до пункту 23.7 розділу 23 цієї
Інструкції, копії вироків, рішень,
ухвал, постанов у справах повинні бути
підписані та скріплені гербовою
печаткою.

З аналізу наведених вище правових норм
вбачається, що копія ухвали суду у
цивільній справі для надання
документованій інформації, що у ній
викладена, достовірності, повинна бути
в обов`язковому порядку скріплена
гербовою печаткою.

Як встановлено судом та не
заперечувалось позивачем у ході
судового розгляду справи, копія ухвали
Ірпінського міського суду Київської
області від 25.10.2013 у справі №
367/7981/13-ц, що була подана до відповідача,
не містила відбитку гербової печатки
цієї судової установи.

За наведених обставин, незупинення
органом державної виконавчої служби
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого напису від
22.02.2010 № 62 у зв`язку з
відсутністю у нього на момент
вирішення цього питання
процесуального документу,
достовірність викладених у якому
відомостей про зупинення стягнення на
підставі виконавчого документа була б
підтверджена відбитком гербової
печатки судової установи, суд вважає
цілком обґрунтованим.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
законодавства України та доказів,
наявних у матеріалах справи, суд дійшов
висновку, що позов задоволенню не
підлягає.

Відповідно до частини другої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень, а доказів
понесення ним інших витрат, пов'язаних
з розглядом справи суду не надано,
судові витрати стягненню з позивача не
підлягають.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня її
проголошення, а у разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови, - протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Харченко С.В.

Постанову складено у повному обсязі 27
січня 2014 року.