Справа № 2а-5190/11
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2014-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-5190/11
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Шостак О.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Шостака О.О.,

суддів:
Мамчур Я.С., Желтобрюх І.Л.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Дніпровського районного
суду м. Києва від 17.02.2012 року по справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Дніпровського
району в м. Києві, Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до Управління праці та соціального
захисту населення Дніпровського
району в м. Києві, Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат, у якому просила
визнати неправомірними дії
відповідача та зобов'язати здійснити
перерахунок і виплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для дітей віком
до шести років за період з 01.02.2009 року.

Постановою
Дніпровського районного суду м. Києва
від 17.02.2012 року в задоволенні позовних
вимог було відмовлено.
Не
погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, позивачка подала апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення про задоволення позову. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Зокрема апелянт вказує на те, що
має право на виплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення
трирічного віку в розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до шести
років.
Перевіривши доводи апеляційної скарги
за наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а
постанова суду першої інстанції
скасуванню, виходячи з наступного.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог суд першої
інстанції правильно виходив з того, що
відповідач виплачуючи позивачу
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі, встановленому ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», діяв з дотримання вимог
закону.
Як вбачається з матеріалів
справи, позивачка має малолітню дитину,
що підтверджується свідоцтвом про
народження, копія якого міститься в
матеріалах справи.
З січня 2010
року позивачу, як застрахованій в
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
призначено допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до ЗУ «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» в розмірі 130
грн.

Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Призначення державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку передбачено статтею 3
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми».
У відповідності до статті 13
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку має незастрахована в
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
особа (один з батьків дитини,
усиновитель, опікун, баба, дід або інший
родич), яка фактично здійснює догляд за
дитиною. До 1 січня
2008 року - дати набрання чинності
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України» -
правовідносини щодо виплати допомоги
регулювалися Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», дія
якого поширювалася на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими Законами. Зокрема, статтею 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
було передбачено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
були внесені відповідні зміни до
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням».
Зокрема, змінами до статті 13 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
було виключено статті 40- 44.
Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
визнав неконституційними низку
положень Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України», в тому числі й пункт 25
розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» щодо
виключення статей 40-44 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням».
Пунктом 2 розділу ІІІ
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
було передбачено, що розділ II цього
Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням», а з 1 січня 2009
року - статті 13, 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».
Статтею 46 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2009
рік» та статтею 45 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
передбачено, що у 2009, 2010 роках допомога
при народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.
Порядок призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми був затверджений постановою
Кабінету Міністрів України 27 грудня 2001
року № 1751 саме на виконання Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» (пункт 1). Новий акт уряду на
виконання статті 45 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік» не
приймався. Розміри і
порядок виплати допомоги відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» на
виконання статті 45 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.
Крім того, на відносини
щодо виплати допомоги позивачу у
зазначеному нею періоді поширюються
норми спеціального Закону (яким є Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням»), відповідно
до статті 43 якого допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Правова позиція застосування норм
матеріального права також
підтверджена Верховним Судом України у
його постановах від 11 грудня 2012 року у
справі за позовом фізичної особи до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Золотоніської міської ради
Черкаської області (номер ЄДРСР 28332586)
та від 25 грудня 2012 року у справі за
позовом фізичної особи до Управління
праці та соціального захисту населення
Ленінської районної у місті Донецьку
ради (номер ЄДРСР 28332590), які, відповідно
до приписів статті 244 -2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є обов'язковими для всіх судів
України.
Таким чином, оскільки спір виник
щодо виплати допомоги особі, яка
застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, колегія
суддів прийшла висновку, що на
відносини щодо виплати допомоги такій
особі у зазначеному періоді
поширюються норми спеціального закону
(яким є Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням») відповідно до статті 43
якого, допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Щодо періоду з якого
підлягає виплаті допомога по догляду
за дитиною, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до ст. 99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Адміністративний позов, поданий
після закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що виноситься
ухвала (ч.1 ст. 100 КАС України).

Враховуючи звернення позивача до суду
з даним позовом лише 15.08.2011 року,
позовні вимоги за період з 01.02.2009 року
по 15.02.2011 року включно судом першої
інстанції повинні були бути залишені
без розгляду у відповідності до
приписів ст.100 КАС України.
Зважаючи на
викладене колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу необхідно
задовольнити, а оскаржувану постанову
скасувати, так як судом першої
інстанції допущено порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи та прийняти нову постанову, якою
позов задовольнити.
Керуючись ст. ст. 197, 198, 202, 205
та 207 ,212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково. Постанову
Дніпровського районного суду м. Києва
від 17.02.2012 року скасувати.
Визнати неправомірними
дії Управління праці та соціального
захисту населення Дніпровського
району в м. Києві щодо нарахування та
виплати ОСОБА_2 щомісячної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі нижчому, ніж
встановлено ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Дніпровського району в м. Києві
здійснити нарахування ОСОБА_2
недоплаченої суми державної
соціальної допомоги по догляду за
дитиною з 15 серпня 2011 року у розмірі,
передбаченому ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» з
урахуванням виплаченої допомоги за
вказаний період, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом з урахуванням проведених
виплат.

Постанова набирає законної сили
відповідно до вимог ч. 2 ст. 212 КАС
України та може бути оскаржена в
двадцятиденний термін шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Шостак

Судді Я.С. Мамчур

І.Л. Желтобрюх

Головуючий суддя

Шостак О.О.

Судді:

Мамчур Я.С

Желтобрюх І.Л.