Справа № 872/7441/13
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2014 рокусправа № 2а/0470/13062/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Нагорної Л.М.

суддів: Мельника
В.В. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового
засідання: Федосєєвої Ю.В.

позивача - фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 29
січня 2013 року у справі № 2а/0470/13062/12 за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до Дніпропетровської митниці
Міндоходів, третя особа - Південна
міжрайонна державна податкова
інспекція у м. Кривому Розі, про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення форми «Р», -

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі
- Позивач) звернувся з позовом до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
(далі - Відповідач), в якому просив
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення форми «Р» від
24.04.2012р. за № 75 , яким йому - ФОП ОСОБА_1
донараховано суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 69415.94 грн.

В обґрунтування адміністративного
позову посилався на те, що судом
безпідставно не взято до уваги, що за
умовами договору комісії він
(Коміссіонер) зобов'язувався укласти
трьохсторонню угоду купівлі-продажу
продукції в інтересах Комітента
(ОСОБА_2) за цінами і у кількості,
визначеній Комітентом, яка і виступає
платником коштів продавцю. На
виконання умов цього договору 05.05.2010 р.
між ATLANTIS INTERNATIONAL GROUP (продавець), ним
(покупець) та ФОП ОСОБА_2 (платник,
комітент) укладено Контракт № 05/ІМ. За
Контрактом продавець зобов'язується
поставити, покупець зобов'язується
прийняти та передати Комітенту товар -
профіль алюмінієвий, який останній
зобов'язувався оплатити. Виконуючи
умови Контракту він на підставі даних,
наданих Комітентом (ОСОБА_2) було
оформлено в режимі ІМ40 вантажну митну
декларацію № 113050000/2010/003745 від 11.05.2010р.,
перевіркою якої і було встановлено
занижену вартість товару. Вважає
помилковим висновок Митниці щодо його
вини у порушенні вимог ст.. 81 МК України,
оскільки, хоча у графі 9 «особа,
відповідальна за фінансове
врегулювання « і зазначена його
прізвище, однак за вищевказаних
обставин слід дивитись на зроблений
запис «Див.доп», де наводяться дані
Комітента, який і має бути платником
усіх зборів і податків, тобто, це
власник товару - ФОП ОСОБА_2 Також
зазначає, що жодним законодавчим актом
митні органи не визначені органами, які
самостійно визначають суму грошових
зобов'язань, а тому вони не мають права
приймати податкові
повідомлення-рішення. (а.с.3-9)

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 29
січня 2013 року у задоволенні позовних
вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
відмовлено у повному обсязі.

Постанова суду обґрунтована тим, що
оскільки згідно зі статтею 88 Митного
кодексу України саме Декларант виконує
всі обов'язки (як то - здійснити
декларування товарів, сплатити податки
і збори) і несе у повному обсязі
відповідальність, передбачену цим
Кодексом, незалежно від того, чи він є
власником товарів і транспортних
засобів, які переміщуються через
митний кордон України , тому платником
податків та зборів при ввезені товару
на митну територію України за
Контрактом № 05/ІМ за ВМД № /2010/003745
від 11.05.2010 р. має бути особа, яка
зазначена в графі 14 ВМД
"Декларант/Представник), а саме -
Позивач, який є покупцем товару за
Контрактом № 05/ІМ. Він же, відповідно до
ВМД, зазначений і особою,
відповідальною за фінансове
врегулювання. За таких обставин
прийняте Відповідачем рішення про
збільшення саме Позивачу суми
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість у зв'язку з виявленими
порушеннями, є правомірним та
прийнятим у межах повноважень і у
відповідності до правових норм, що
регулюють спірні правовідносини. (а.с.
126-128)

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, ФОП ОСОБА_1 подав на нього
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права, просив
скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 29 січня 2013
року та прийняти нову постанову, якою
задовольнити його вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги
посилається на те, що при здійсненні
митного оформлення товарів, що
ввозяться на митну територію України,
митні платежі підлягають сплаті саме
власником цих товарів, у даному випадку
- Комітентом (ОСОБА_2), оскільки
Комісіонер (він - ОСОБА_1М.) не має права
користуватись та розпоряджатись
такими товарами. Вважає, що судом
безпідставно не враховані його
посилання на приписи Інструкцію про
порядок заповнення вантажної митної
декларації, затвердженої наказом
Державної митної служби № 307 від 09.07.1997
р., згідно з якою у графі 9 зазначаються
відомості про Комісіонера, що уклав
зовнішньоекономічний (договір)
контракт і вчиняється запис "Див.доп.", а
в доповненні наводяться дані про
Комітента, це графа 28 "Фінансові та
банківські реквізити", де вказано
банківські відомості Комітента (
ОСОБА_2П.), який у свою чергу є платником
усіх податків і зборів. Крім того,
зазначає, що суду слід було прийняти до
уваги постанову Кіровського районного
суду, якою ОСОБА_2 ( Комітента)
притягнено до адміністративної
відповідальності за порушення митних
правил, визначених статтею 352 МК
України. Також вважає, що оскаржуване
рішення Відповідач прийняв поза межами
своїх повноважень, оскільки жодним
законодавчим актом митні органи не
визначені органами, які самостійно
визначають суму грошових зобов'язань, а
тому вони не мають права приймати
податкові повідомлення-рішення.

Дніпропетровською митницею надано
заперечення на апеляційну скаргу,
відповідно до яких просять апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а
рішення суду - без змін, як законне та
обґрунтоване.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги
апеляційної скарги підтримав та просив
її задовольнити із підстав, у ній
зазначених.

Представник Митниці до судового
засідання не з'явився, клопотань про
перенесення розгляду справи до суду не
надавав.

Заслухавши Позивача, перевіривши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, а також
правильність застосування судом норм
матеріального і процесуального права
та правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 23.04.2010 р. між
Позивачем (Комісіонер) та ФОП ОСОБА_2
(Комітент) було укладено Договір
комісії № 1-к., за яким Комісіонер
зобов'язується за дорученням Комітента
здійснити в інтересах останнього
спільно з комітентом угоду покупки
продукції - профілю алюмінієвого.
Відповідно до п. 2.5 Договору комісії
Комісіонер зобов'язаний надати звіт
Комітенту та передати останньому товар
згідно умов Договору комісії.

05.05.2010 р. між ATLANTIS INTERNATIONAL GROUP (продавець),
Позивачем (покупець) та ФОП ОСОБА_2
(платник, Комітент) укладено Контракт №
05/ІМ. За Контрактом продавець
зобов'язується поставити, покупець
зобов'язується прийняти та передати
платнику товар - профіль алюмінієвий.

На виконання умов Контракту при
ввезенні товару на митну територію
України Позивачем було оформлено ВМД в
режимі ІМ40 № /2010/003745 від 11.05.2010 р., у
якій, на підставі експортних
декларацій 10PL301010117BDED1 (Польща) та
10CZ0961002BTOP234 (Чехія), задекларовано
вартість товару в розмірі 225743,11 грн.

У період з 15.03.2012р. по 16.03.2012р.
повноваженими фахівцями митного
органу було проведено документальну
позапланову невиїзної перевірку стану
дотримання фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ
НОМЕР_1) законодавства України з питань
митної справи).

За результатами вказаної перевірки
складений Акт № Н29/12/110050000/НОМЕР_1, за
висновками якого встановлено надання
Позивачем митному органу при
оформленні ВМД неправдивих даних щодо
вартості товару (профіль фігурний з
алюмінієвого сплаву марки 6063Н, без
отворів, довжиною 6000 ММ, непорожнистий,
для стелі з гіпсокартону - 49174,00 П.М. - 7534,
84 КГ), чим порушено приписи ст.ст. 81, 88, 267
МК України, пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, ст. 190 ПК
України та ст. 16 Закону України "Про
Єдиний митний тариф".

За наслідками проведеної перевірки
Відповідачем прийнято податкове
повідомлення форми «Р» № 75 від 24.04.2012р.
, яким Позивачу визначено грошове
зобов'язання з ПДВ за основним платежем
в розмірі 55532,75 грн. та за штрафними
санкціями в розмірі 13883,19 грн. (а.с.35)

Скасування зазначеного податкового
повідомлення і є предметом судового
спору.

Відмовляючи ФОП ОСОБА_1, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідно
до приписів Митного кодексу України
саме Декларант виконує всі обов'язки,
зокрема, зобов'язаний здійснити
декларування товарів, сплатити податки
і збори та несе у повному обсязі
відповідальність, передбачену цим
Кодексом, незалежно від того, чи він є
власником товарів і транспортних
засобів, які переміщуються через
митний кордон України , тому платником
податків та зборів при ввезені товару
на митну територію України за
Контрактом № 05/ІМ за ВМД № /2010/003745
від 11.05.2010 р. має бути особа, яка
зазначена в графі 14 ВМД
"Декларант/Представник), а саме -
Позивач, який є покупцем товару за
Контрактом № 05/ІМ. Він же, відповідно до
ВМД, зазначений і особою,
відповідальною за фінансове
врегулювання. За таких обставин
прийняте Відповідачем рішення про
збільшення саме Позивачу суми
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість у зв'язку з виявленими
порушеннями, є правомірним та
прийнятим у межах повноважень і у
відповідності до правових норм, що
регулюють спірні правовідносини.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
зазначає наступне.

Щодо фактичних обставин справи,
встановлених судом, заперечень у
сторін не виникало.

За позицією Позивача - оскільки він
вносив у ВМД відомості на виконання
умов Договору комісії та Контракту і
зазначав ціну товару саме на підставі
документів, що надала йому ФОП ОСОБА_2
(Комітент), яка і є власником цього
товару, то вона і повинна сплачувати
всі митні платежі та нести
відповідальність за достовірність
наданих даних, адже платником податків
є Комітент. Особисто ним митні правила
не порушувались, на підтвердження чого
слід врахувати постанову у справі про
адміністративне правопорушення щодо
притягнення до відповідальності саме
ОСОБА_2 за порушення митних правил,
визначених статтею 352 МК України.

За позицією Митниці, з якою погодився
суд першої інстанції, саме Позивачем,
як Декларантом , оформлено ВМД, у яку
занесено неправдиві відомості щодо
визначення ціни товару, і саме
Декларант вносить такі відомості та є
відповідальною особою за з фінансове
врегулювання, крім того, відповідно до
ст.. 88 МК України, несе обов'язок щодо
сплати податків і зборів, незалежно від
того, чи є він власником товару, чи ні.

Сторонами не заперечувалось, що ВМД №
/2010/003745 від 11.05.2010 р. була заповнена
саме Позивачем. При цьому, відомості,
заявлені декларантом у ВМД, є
відомостями, необхідними для митних
цілей (п.5 Інструкції про порядок
заповнення вантажної митної
декларації, затверджену наказом
Державної митної служби № 307 від 09.07.1997
р.).

Отже, саме Позивачем до митного
оформлення були подані неправдиві дані
стосовно вартості товару,
задекларованого за ВМД № /2010/003745
від 11.05.2010 р.

Згідно зі ст. 88 МК України Декларант
виконує всі обов'язки і несе у повному
обсязі відповідальність, передбачену
цим Кодексом, незалежно від того, чи він
є власником товарів і транспортних
засобів, які переміщуються через
митний кордон України, митним брокером
чи іншою уповноваженою особою.
Декларант, зокрема, зобов'язаний
здійснити декларування товарів і
транспортних засобів відповідно до
порядку, встановленого цим Кодексом;
сплатити податки і збори.

Відповідно до п. 180.1 ст. 180 ПК України
платником податку є будь-яка особа, що
ввозить товари на митну територію
України в обсягах, які підлягають
оподаткуванню, та на яку покладається
відповідальність за сплату податків у
разі переміщення товарів через митний
кордон України відповідно до МК
України.

З огляду на зазначене, саме Позивач, як
Декларант та відповідальна особа
(згідно митної декларації) несе
відповідальність за наслідками
поданих неправдивих даних щодо
вартості товару, задекларованого ним
за ВМД, та має сплатити податки і збори
при ввезені товару на митну територію
України, незалежно від того, чи є він
власником даного товару.

Само по собі зазначення у графі 28 ВМД ,
відповідно до умов
зовнішньоекономічного договору
(контракту), фінансових та банківських
відомостей про особу, що здійснює
розрахунки за зовнішньоекономічним
договором (контрактом) (у даному
випадку - дані щодо ОСОБА_2), не свідчить
про те, що саме ця особа і повинна
сплачувати податки та збори при
ввезені товару на митну територію
України, адже вона не є Декларантом і не
зазначена тією особою, що ввозить
товари на митну територію України.

Посилання Позивача у судовому
засіданні на те, що причиною подання
ним до митного оформлення неправдивих
даних стосовно вартості товару стали
саме ті неправдиві дані, які надані
йому ФОП ОСОБА_2 (Комітентом), а тому
безпосередньо ним не скоювались
порушення митного законодавства,
визнаються колегією суддів
безпідставними та такими, що
спростовуються вищенаведеними
доказами та приписами законодавчих
норм, що регулюють дані правовідносини
і не можуть бути прийняті як підстава
для спростування висновків Акту
перевірки.

Також колегією суддів визнаються
помилковими і посилання Позивача на
відсутність повноважень Відповідача
щодо прийняття оскаржуваного
податкове повідомлення форми «Р» від
24.04.2012р. за № 75 , яким йому - ФОП ОСОБА_1
донараховано суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 69415.94 грн., оскільки
таке право Відповідача прямо
передбачено пунктом 54.4 статті 54 ПК
України, а саме: у разі надходження від
уповноважених органів іноземних
держав документально підтверджених
відомостей щодо країни походження,
вартісних, кількісних або якісних
характеристик, які мають значення для
оподаткування товарів і предметів при
ввезенні (пересиланні) на митну
територію України або територію
вільної митної зони або вивезенні
(пересиланні) товарів і предметів з
митної території України або території
вільної митної зони, які відрізняються
від задекларованих під час митного
оформлення, митний орган має право
самостійно визначити базу
оподаткування та податкові
зобов'язання платника податків шляхом
проведення дій, визначених пунктом 54.3
цієї статті, на підставі відомостей,
зазначених у таких документах.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно були застосовані
норми матеріального та процесуального
права, а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції і не можуть бути підставою
для скасування чи зміни судового
рішення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206
КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 29 січня 2013
року у справі № 2а/0470/13062/12 - залишити
без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала складена
21 березня 2014 року.

Головуючий:
Л.М. Нагорна

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
О.В. Юхименко