Справа № 124/11390/13-а
Суддя: Горошко Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 124/11390/13-а

18.03.14 м. Севастополь

Севастопольський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Горошко Н.П.,

суддів: Ілюхіної Г.П.,

Курапової З.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження матеріали справи
№ 124/11390/13-а апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі міста Сімферополя
Автономної Республіки Крим на
постанову Центрального районного суду
міста Сімферополя Автономної
Республіки Крим (суддя Кучеренко Н.В. )
від 04.02.2014

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Управління Пенсійного фонду України
в Центральному районі міста
Сімферополя Автономної Республіки
Крим (вул. Дм. Ульянова, 10, м.
Сімферополь, Автономна Республіка
Крим,95013)

про визнання дій неправомірними та
зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Центрального районного
суду м.Сімферополя від 04.02.2014
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя АР
Крим про визнання дій неправомірними
та зобов`язання вчинити певні дії -
задоволено частково.

Визнано дії Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м.Сімферополя АРК
щодо відмови провести перерахунок
пенсії ОСОБА_2 з урахуванням суми
матеріальної допомоги, компенсації за
невикористану відпустку та індексації
заробітної плати - протиправними.

Скасовано відмовне рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя АРК
у проведенні ОСОБА_2 перерахунку пенсії
по заробітній платі з урахуванням
виплат матеріальної допомоги,
компенсації за невикористану
відпустку та індексації заробітної
плати від 11.12.2013 року.

Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м.Сімферополя АРК
зробити перерахунок раніше
призначеної з 20.12.2009 року пенсії ОСОБА_2,
з урахуванням інших виплат
(матеріальної допомоги, компенсації за
невикористану відпустку, індексації
заробітної плати), відповідно до
довідки №13791/07-5 від 28.11.2013 року про
складові заробітної плати (за останні 24
календарні місяці роботи), що подається
для призначення пенсії відповідно до
Закону України "Про державну службу", та
виплатити ОСОБА_2 недораховані грошові
кошти, починаючи з 01.12.2013 року.

У задоволенні решти позовних
вимог - відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 понесені нею судові
витрати у справі: судовий збір за
звернення до суду з позовом у розмірі 34
(тридцять чотири) грн. 41 коп.

Не погодившись з даною постановою
суду, відповідач - Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі міста Сімферополя
Автономної Республіки Крим звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
постанову суду першої інстанції
скасувати, та прийняти нову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовити у
повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги мотивовані
тим, що оскаржувана постанова прийнята
з порушенням норм матеріального права.

У судове засідання 18.03.2014 сторони не
з'явились, про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені у встановленому законом
порядку.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Суд, керуючись положеннями пункту 2
частини 1 статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, визнав за можливе перейти до
письмового провадження по справі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що з 20.12.2009 ОСОБА_2 є
отримувачем пенсії згідно з Законом
України "Про державну службу" та
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Центральному районі міста Сімферополя
Автономної Республіки Крим.

Відповідно до довідки Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі міста Сімферополя
Автономної Республіки Крим від 28.11.2013
про складові заробітної плати ОСОБА_2
за період праці з 01.12.2007 до 30.11.2009
виплачено матеріальну допомогу,
індексацію, компенсацію за
невикористану відпустку, що
відображено у довідці в графі "інші
виплати".

03.12.2013 позивач звернулась до Управлінні
Пенсійного фонду України в
Центральному районі міста Сімферополя
Автономної Республіки Крим із заявою
про перерахунок пенсії з включенням
"інших виплат" в розрахунок розміру
призначеної пенсії.

Рішенням Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі міста
Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 11.12.2013 ОСОБА_2 відмовлено у
перерахунку пенсії, оскільки
перерахунок державним службовцям
проводиться на підставі постанов
Кабінету Міністрів України, та тільки у
випадку підвищення заробітної плати
працюючим державним службовцям.
Перерахунки пенсії за стажем
пенсіонерам за віком, пенсії яким
призначені за нормами Закону України
"Про державну службу" не проводяться.

Судова колегія не може прийняти до
уваги доводи відповідача в апеляційній
скарзі про те, що індексація доходів,
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога та грошові винагороди не
включаються до складу заробітної плати
державного службовця, а тому вони не
враховується при обчисленні розміру
його пенсії, з наступних підстав.

Відповідно до статті 37 Закону України
"Про державну службу" (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин) пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Частиною 1 статі 1 Закону України "Про
оплату праці" від 24.03.1995 № 108/95
встановлено, що заробітна плата це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Згідно частини 2 статті 33 Закону
України "Про державну службу"
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення, допомога для
вирішення соціально-побутових питань
та індексація заробітної плати входить
до системи оплати праці державного
службовця.

Відповідно до частини 1 статті 66 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" від
05.11.1991 № 1788-XII до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV визначені
виплати (доходи), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії. Так,
зокрема до такого доходу (заробітної
плати) враховуються: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, матеріальна допомога на
оздоровлення, допомога для вирішення
соціально-побутових питань та
індексація заробітної плати, на які
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування повинні
враховуються при обчисленні розміру
пенсії. Неврахування зазначених виплат
при обчисленні пенсії державного
службовця, є наслідком порушення норм
права, оскільки для вирішення спірних
правовідносин підлягають застосуванню
спеціальні норми, що визначають
виплати (доходи) для обчислення пенсії
зокрема: стаття 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та стаття 66 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", натомість
положення Закону України "Про державну
службу" та Закону України "Про оплату
праці" є загальними.

Така позиція висловлена Верховним
Судом України в постанові від 20.02.2012 у
справі № 21-430а11.

Статтею 244-2 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом
першої інстанції винесене законне і
обґрунтоване рішення, постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування не вбачається.

Керуючись статтями 195, 197, пунктом 1
частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1
частини 1 статті 205, статтею 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі міста Сімферополя
Автономної Республіки Крим на
постанову Центрального районного суду
міста Сімферополя Автономної
Республіки Крим від 04.02.2014 у справі №
124/11390/13-а - залишити без задоволення.

2. Постанову Центрального районного
суду міста Сімферополя Автономної
Республіки Крим від 04.02.2014 у справі №
124/11390/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.
Ухвала може бути оскаржена у порядку та
в строки передбачених Законодавством.

Головуючий суддя
підпис Н.П.
Горошко

Судді
підпис Г.П. Ілюхіна

підпис З.І.
Курапова

З оригіналом згідно.

Головуючий суддя
Н.П.Горошко