Справа № 803/2282/13-а
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року м.
Львів
Справа № 876/15366/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Клюби В.В., Яворського І.О.,

з участю секретаря - Корнієнко О.А.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Сахарчука
А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Ягодинської митниці Міністерства
доходів і зборів України на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 22 листопада
2013 року по справі № 803/2282/13-а за позовом
ОСОБА_1 до Ягодинської митниці
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправним та
скасування наказу, поновлення на
роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Ягодинської митниці Міністерства
доходів і зборів України (далі -
Ягодинська митниця Міндоходів), в
якому, з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог, просила
визнати протиправним і скасувати наказ
Ягодинської митниці Міндоходів від 01
жовтня 2013 року № 209-О «Про звільнення
ОСОБА_1.», поновити її на публічній
службі на посаді головного інспектора
сектору митного оформлення № 3 відділу
митного оформлення № 1 митного поста
«Устилуг» Ягодинської митниці з 02
жовтня 2013 року, стягнути в її користь
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з врахуванням середньоденного
заробітку в сумі 163.98 грн.

Позов обґрунтовувала посиланням на те,
що її звільнення з роботи за пунктом 1
частини 1 статті 40 Кодексу законів про
працю України проведено з порушенням
вимог статей 42, 49-2 вказаного Кодексу,
оскільки їй не пропонувалась інша
робота на Ягодинській митниці
Міндоходів та не було враховано, що
вона має переважне право на залишення
на роботі у зв'язку з відсутністю в
складі її сім'ї іншої особи з
самостійним заробітком, перебуванням
на її утриманні трьох дітей та
наявністю у неї 11 річного стажу
безперервної роботи в митних органах.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 22 листопада
2013 року вказаний позов
задоволено повністю. Визнано
протиправним та скасовано наказ
Ягодинської митниці Міндоходів від 01
жовтня 2013 року № 209-О «Про звільнення
ОСОБА_1.», поновлено ОСОБА_1 на посаді
головного інспектора відділу митного
оформлення № 1 митного поста «Устилуг»
Ягодинської митниці Міндоходів з 02
жовтня 2013 року, стягнуто з Ягодинської
митниці Міндоходів на користь ОСОБА_1
середній заробіток за час вимушеного
прогулу в розмірі 6067.26 грн. Зобов'язано
Ягодинську митницю Міндоходів в строк
до 23 грудня 2013 року подати до суду звіт
про виконання судового рішення в
частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та
стягнення в її користь середнього
заробітку за час вимушеного прогулу за
один місяць в сумі 3443.58 грн.

Не погоджуючись із вказаною
постановою, Ягодинська митниця
Міндоходів подала апеляційну скаргу, у
якій, з посиланням на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить її
скасувати та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказує на те, що звільнення
ОСОБА_1 з роботи у зв'язку з
реорганізацією Ягодинської митниці
проведено з дотриманням вимог Кодексу
законів про працю України. Зазначає, що
в результаті реорганізації
Ягодинської митниці Державної митної
служби України було проведено
скорочення чисельності та штату
працівників. В період з 25 травня 2013 року
по 01 червня 2013 року працівникам
Ягодинської митниці Державної митної
служби України було вручено
повідомлення про наступне вивільнення,
також їм було запропоновано конкретні
посади у Ягодинській митниці
Міндоходів та згодом проведено їх
переведення на ці посади. На момент
поновлення ОСОБА_1 на роботі в
Ягодинській митниці Державної митної
служби України штат Ягодинської
митниці Міндоходів було
укомплектовано повністю, за винятком
посад, призначення та погодження на які
здійснюється у порядку, визначеному
Міністерством доходів і зборів
України, в зв'язку з чим її було
звільнено з роботи.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача,
її представника, представника
відповідача, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову - без змін з
огляду на наступне.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 з 08
серпня 2002 року працювала в митних
органах.

Наказом голови Державної митної служби
України від 22 вересня 2011 року № 2101-к
«Про припинення перебування на
державній службі» за порушення Присяги
державних службовців, що виявилось у
невиконанні службових обов'язків,
припинено перебування ОСОБА_1 на
державній службі відповідно до пункту 6
частини 1 статті 30 Закону України «Про
державну службу».

Наказом голови Державної митної служби
України від 01 червня 2013 року
№ 908-к «По особовому складу митних
органів», на виконання постанови
Волинського окружного
адміністративного суду від 16 листопада
2011 року по справі
№ 2а-2889/11/0370, скасовано наказ голови
Державної митної служби України від
22 вересня 2011 року № 1586-к «Про
припинення перебування на державній
службі» та поновлено ОСОБА_1 на посаді
головного інспектора сектору митного
оформлення № 3 відділу митного
оформлення № 1 митного поста «Устилуг»
Ягодинської митниці з 22
вересня 2011 року.

12 червня 2013 року ОСОБА_1 було
повідомлено про наступне вивільнення
згідно з пунктом 1 частини 1 статті 40
Кодексу законів про працю України.

Наказом начальника Ягодинської
митниці Міндоходів від 01 жовтня 2013 року
№ 209-О «Про звільнення ОСОБА_1.» з
02 жовтня 2013 року позивача звільнено з
роботи з посади головного інспектора
сектору митного оформлення № 3 відділу
митного оформлення № 1 митного поста
«Устилуг» Ягодинської митниці
Міндоходів за пунктом 1 частини 1 статті
40 Кодексу законів про працю України у
зв'язку із реорганізацією та
скороченням чисельності працівників.

На момент поновлення ОСОБА_1 на роботі
та на момент її звільнення діяла
тимчасова організаційна структура та
тимчасовий штатний розпис на 2013 рік
Ягодинської митниці Міндоходів.

Жодна посада ОСОБА_1 в Ягодинській
митниці Міндоходів не пропонувалась.

Звільнення ОСОБА_1 проведене у зв'язку з
реорганізацією Ягодинської митниці
Державної митної служби України в
Ягодинську митницю Міндоходів
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 20 березня 2013 року
№ 229 «Про утворення територіальних
органів Міністерства доходів і
зборів», наказу міністра доходів і
зборів України від 26 квітня 2013 року № 80
«Про затвердження чисельності
працівників територіальних органів
Міндоходів», наказу в.о. начальника
Ягодинської митниці Міндоходів від 14
травня 2013 року № 1 «Про введення в дію
тимчасової організаційної структури
та тимчасового штатного розпису на 2013
рік Ягодинської митниці Міндоходів».

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів
України від 20 березня 2013 року
№ 229 «Про утворення територіальних
органів Міністерства доходів і зборів»
визначено територіальні органи
Міністерства доходів і зборів
правонаступниками територіальних
органів Державної податкової служби та
Державної митної служби, що
реорганізуються.

Згідно з додатком № 2 до постанови
Кабінету Міністрів України від 20
березня 2013 року № 229 «Про утворення
територіальних органів Міністерства
доходів і зборів» Ягодинська митниця
Державної митної служби України
реорганізована в Ягодинську митницю
Міндоходів.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
40 Кодексу законів про працю України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку змін в організації
виробництва і праці, в тому числі
ліквідації, реорганізації, банкрутства
або перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

Частиною 2 статті 40 Кодексу законів про
працю України встановлено, що
звільнення з підстав, зазначених у
пунктах 1, 2 і 6 цієї статті,
допускається, якщо неможливо перевести
працівника, за його згодою, на іншу
роботу.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 49-2
Кодексу законів про працю України про
наступне вивільнення працівників
персонально попереджають не пізніше
ніж за два місяці. Одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці власник або уповноважений ним
орган пропонує працівникові іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації.

Статтею 42 Кодексу законів про працю
України передбачено, що при скороченні
чисельності чи штату працівників у
зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці переважне право на
залишення на роботі надається
працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці.
При рівних умовах продуктивності праці
і кваліфікації перевага в залишенні на
роботі надається: 1) сімейним - при
наявності двох і більше утриманців; 2)
особам, в сім'ї яких немає інших
працівників з самостійним заробітком;
3) працівникам з тривалим безперервним
стажем роботи на даному підприємстві, в
установі, організації; 4) працівникам,
які навчаються у вищих і середніх
спеціальних учбових закладах без
відриву від виробництва; 5) учасникам
бойових дій, інвалідам війни та особам,
на яких поширюється чинність Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»; 6)
авторам винаходів, корисних моделей,
промислових зразків і
раціоналізаторських пропозицій; 7)
працівникам, які дістали на цьому
підприємстві, в установі, організації
трудове каліцтво або професійне
захворювання; 8) особам з числа
депортованих з України, протягом п'яти
років, з часу повернення на постійне
місце проживання до України; 9)
працівникам з числа колишніх
військовослужбовців строкової служби
та осіб, які проходили альтернативну
(невійськову) службу, - протягом двох
років з дня звільнення їх зі служби.

В пункті 19 постанови Пленуму
Верховного суду України від 06
листопада 1992 року № 9 «Про практику
розгляду судами трудових спорів»
зазначено, що розглядаючи трудові
спори, пов'язані зі звільненням за
пунктом 1 частини 1 статті 40 Кодексу
законів про працю України, суди
зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у
відповідача мали місце зміни в
організації виробництва і праці,
зокрема, ліквідація, реорганізація або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників, чи
додержано власником або уповноваженим
ним органом норм законодавства, що
регулюють вивільнення працівника, які
є докази щодо змін в організації
виробництва і праці, про те, що
працівник відмовився від переведення
на іншу роботу або що власник або
уповноважений ним орган не мав
можливості перевести працівника з його
згоди на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
чи не користувався вивільнюваний
працівник переважним правом на
залишення на роботі та чи попереджався
він за два місяці про наступне
вивільнення.

Відповідач під час розгляду справи
судом першої інстанції та в
апеляційній скарзі стверджував, що до
моменту поновлення позивача на посаді
у зв'язку з реорганізацією Ягодинської
митниці Державної митної служби
України працівникам вже було вручено
повідомлення про наступне їх
вивільнення, також їм було
запропоновано конкретні посади у
Ягодинській митниці Міндоходів та
згодом проведено їх переведення на ці
посади. На момент поновлення ОСОБА_1 на
роботі в Ягодинській митниці Державної
митної служби України штат Ягодинської
митниці Міндоходів було
укомплектовано повністю, за винятком
посад, призначення та погодження на які
здійснюється у порядку, визначеному
Міністерством доходів і зборів
України, в зв'язку з чим ОСОБА_1 жодна
посада не пропонувалась.

Крім цього, на момент звільнення
позивача з роботи була вакантною
посада рівнозначна займаній позивачем
до звільнення, оскільки Ягодинською
митницею Міндоходів 30 вересня 2013 року в
Любомльський районний центр
зайнятості подавався звіт форми З-ПН
«Інформація про попит на робочу силу
(вакансії)» в якому було зазначено про
наявність вакантної посади головного
інспектора оперативно-аналітичного
відділу управління боротьби з
контрабандою та митними
правопорушеннями.

Отже, відповідачем було проігноровано
вимоги трудового законодавства щодо
необхідності перевірки наявності в
позивача переважного права на
залишення на роботі та щодо надання
позивачу іншої роботи на тому ж
підприємстві, в установі, організації.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції вважає вірним висновок суду
першої інстанції, що звільнення
позивача проведене з порушенням вимог
статей 40, 42, 49-2 Кодексу законів про
працю України.

З урахування викладеного, суд
апеляційної інстанції вважає, що
доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують
та не дають підстав для висновку про
неправильне застосування ним норм
матеріального та процесуального права,
що в свою чергу, з урахуванням
повноважень, наданих суду апеляційної
інстанції статтею 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є підставою для залишення її
без задоволення, а оскаржуваної
постанови - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Ягодинської митниці
Міністерства доходів і зборів України
залишити без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 22 листопада
2013 року по справі № 803/2282/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.В. Клюба

І.О. Яворський

Повний текст ухвали виготовлений 25
березня 2014 року