Справа № 2а-8667/10/1070
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/68703/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:
Чумаченко Т.А., Сороки М.А.,
Стрелець Т.Г. розглянувши в порядку
попереднього розгляду касаційну
скаргу комунального підприємства
«Борщагівка» на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 18
жовтня 2011 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 18 жовтня 2012 року у справі за позовом
комунального підприємства
«Борщагівка» до Державного управління
охорони навколишнього природного
середовища в Київській області
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України,
Державної екологічної інспекції в
Київській області Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України про визнання
неправомірною відмови у видачі
дозволу, -в с т а н о в и л а:Комунальне
підприємство «Борщагівка» звернулось
до суду з позовом до Державного
управління охорони навколишнього
природного середовища в Київській
області Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України, Державної екологічної
інспекції в Київській області
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України про
визнання неправомірною відмови у
видачі дозволу.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 18 жовтня 2011
року провадження у справі в частині
позовних вимог щодо визнання
безпідставною та протиправною
претензії про відшкодування збитків,
виданої Державною екологічною
інспекцією в Київській області
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України від 15
квітня 2010 року №53 закрито.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 жовтня 2012
року постанову Київського окружного
адміністративного суду від 18 жовтня 2011
року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими у
справі рішеннями судів першої та
апеляційної інстанцій, комунальне
підприємство «Борщагівка» звернулось
до Вищого адміністративного суду
України з касаційною скаргою, в якій
посилається на неправильне
застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення судів попередніх
інстанцій скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

Заслухавши доповідь судді щодо
обставин, необхідних для ухвалення
рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність правової оцінки обставин
у справі та застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанції у межах
касаційної скарги.

Судами встановлено, що комунальне
підприємство «Борщагівка» є юридичною
особою, що надає послуги з
водопостачання на території с.
Петропавловська Борщагівка, та
одержало дозвіл на спеціальне
водокористування від 28 березня 2007 року
№05-09/971 з терміном дії до 01 січня 2010
року.

Листом від 08 лютого 2010 року позивач
звернувся до Державного управління
охорони навколишнього природного
середовища в Київській області з
клопотанням про надання дозволу на
спецводокористування.

Рішенням від 24 лютого 2010 року №36
відділом обліку використання вод по
Київській області Київського
регіонального управління водних
ресурсів погоджено умови
водокористування на 2010 рік.

Рішенням Північного державного
регіонального геологічного
підприємства «Північгеологія» від 02
березня 2010 року №1-85-к позивачу було
погоджено спеціальне водокористування
на 2010 рік в межах с. Петропавловська
Борщагівка.

У зв'язку з цим позивач листом від 03
березня 2010 року №45 повторно звернувся
до Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
Київській області з клопотанням про
надання дозволу на
спецводокористування або продовження
дії існуючого договору.

Державне управління охорони
навколишнього природного середовища в
Київській області листом від 02 квітня
2010 року №05-09/2002 відмовило позивачу у
видачі дозволу на
спецводокористування з підстав
невідповідності поданих підприємством
документів та зазначило про
необхідність коригування наступних
документів: клопотання
водокористувача відповідно до умов
водокористуванняна підприємстві та
обґрунтування потреби у воді в частині
умов водокористування на виробничі
потреби (оригінал з мокрою печаткою
підприємства).

При цьому відповідач зазначив, що
матеріали для оформлення дозволу на
спеціальне водокористування будуть
розглянуті повторно у встановленому
законом порядку.

Державною екологічною інспекцією в
Київській області позивачу було
надіслано претензію від 15 квітня 2010
року №53 «Про відшкодування збитків», в
якій відповідач зазначив, що у період з
02 січня 2010 року по 08 квітня 2010 року
комунальне підприємство
«Борщагівське» здійснювало самовільне
використання підземних водних
ресурсів з порушенням чинного
природоохоронного законодавства, що
призвело до заподіяння збитків у сумі
31772, 52 грн.

Не погоджуючись з рішеннями
відповідачів, позивач звернувся до
Державної екологічної інспекції у
Київській області з листом від 07 травня
2010 року №97, в якому зазначив, що дозвіл
на спеціальне водокористування у
підприємства на даний час наявний.

Вважаючи, що відмову у наданні дозволу
на спеціальне водокористування та
претензію про стягнення збитків
неправомірними та прийнятими
безпідставно, позивач звернувся до
суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди попередніх інстанції
виходили з того, що дії відповідачів є
правомірними та не суперечать вимогам
чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком апеляційного суду з огляду
на таке.

Положеннями статті 19 Конституції
України визначено, що органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до статті 13 Водного кодексу
України (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
державне управління в галузі
використання і охорони вод та
відтворення водних ресурсів
здійснюється за басейновим принципом
на основі державних цільових,
міждержавних та регіональних програм
використання і охорони вод та
відтворення водних ресурсів.

Державне управління в галузі
використання і охорони вод та
відтворення водних ресурсів
здійснюють Кабінет Міністрів України,
Уряд Автономної Республіки Крим,
місцеві Ради та їх виконавчі комітети,
спеціально уповноважені органи
державної виконавчої влади та інші
державні органи відповідно до
законодавства України.

Спеціально уповноваженими органами
державної виконавчої влади у галузі
використання і охорони вод та
відтворення водних ресурсів є
спеціально уповноважений центральний
орган виконавчої влади з питань
екології та природних ресурсів,
спеціально уповноважений центральний
орган виконавчої влади з питань
водного господарства, спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади з питань геології та
використання надр, їх органи на місцях
та інші державні органи відповідно до
законодавства.

Згідно з положеннями статті 15 Водного
кодексу України до відання спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань екології та
природних ресурсів в галузі управління
і контролю за використанням і охороною
вод та відтворенням водних ресурсів
належить, зокрема, видача дозволів на
спеціальне водокористування в разі
використання води з водних об'єктів
загальнодержавного значення.

Відповідно до пункту 9 статті 16 Водного
кодексу України погодження дозволів на
спеціальне водокористування належить
до відання спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань водного господарства в галузі
управління і контролю за використанням
і охороною вод та відтворенням водних
ресурсів.

Статтею 43 Водного кодексу України
передбачено, що водокористувачі мають
право, зокрема, здійснювати загальне та
спеціальне водокористування.

Порядком погодження та видачі дозволів
на спеціальне водокористування,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 13 березня 2002 року
№321 визначено процедуру погодження та
видачі юридичним і фізичним особам
(далі - водокористувачі) дозволів на
спеціальне водокористування (забір
води з водних об'єктів із застосуванням
споруд або технічних пристроїв,
використання води та скидання у водні
об'єкти забруднюючих речовин,
включаючи забір води та скидання
забруднюючих речовин із зворотними
водами із застосуванням каналів).

Пунктом 2 вищенаведеного Порядку (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) дозволи
видаються у разі використання води
водних об'єктів:

- загальнодержавного значення -
Республіканським комітетом екології
та природних ресурсів Автономної
Республіки Крим, державними
управліннями екології та природних
ресурсів в областях, мм. Києві і
Севастополі, державними інспекціями
охорони Чорного і Азовського морів
(далі - територіальні органи
Мінекоресурсів);

- місцевого значення - Верховною
Радою Автономної Республіки Крим,
обласними, Київською та
Севастопольською міськими радами за
погодженням з відповідними
територіальними органами
Мінекоресурсів.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку
дозволи видаються за клопотанням
водокористувачів з обґрунтуванням
потреби у воді, яке погоджується:

- у разі використання поверхневих
вод - з Республіканським комітетом по
водному господарству Автономної
Республіки Крим, територіальними
органами басейнових управлінь водних
ресурсів або обласними виробничими
управліннями водного господарства і
меліорації (далі - органи водного
господарства);

- у разі використання підземних
вод - з Державною геологічною службою
або дочірніми підприємствами НАК
"Надра України" за переліком, який
затверджує Мінекоресурсів;

Згідно з пунктом 4 Порядку погодження
та видачі дозволів на спеціальне
водокористування дозволи видаються
органами, що зазначені в абзаці другому
пункту 2 цього Порядку, в місячний
термін з дня подання в установленому
порядку клопотання, а органами,
зазначеними в абзаці третьому цього
пункту, - в установлені ними терміни.

Клопотання водокористувачів
розглядаються у місячний термін.

У разі відмови у погодженні клопотання
або у видачі дозволу водокористувачу
надається відповідь з обґрунтуванням
причин відмови.

Як встановлено судами, відмовляючи в
продовженні строку дії дозволу на
спеціальне водокористування,
відповідач роз'яснив позивачу, в чому
саме полягають недоліки клопотання про
продовження строку дії дозволу, а також
зазначив про можливість розгляду
даного клопотання повторно у разі
усунення позивачем вказаних недоліків.

Пунктом 5 Порядку визначено, що у
дозволі зазначаються: найменування
органу, що його видав; найменування та
реквізити водокористувача - юридичної
особи (прізвище, ім'я, по батькові,
адреса водокористувача - фізичної
особи); термін, на який видано дозвіл;
ліміти забору води, використання води
та скидання забруднюючих речовин;
умови спеціального водокористування;
інші відомості (у разі потреби).

Дозвіл скріплюється печаткою та
підписом керівника органу, що його
видав.

Зразки бланків дозволу та клопотання
щодо його отримання, перелік
відомостей, що подаються
водокористувачами для отримання
дозволу, затверджуються спільним
наказом Мінекоресурсів, МОЗ і
Держводгоспу.

Відповідно до положень пункту 6
вищезазначеного порядку у разі, коли
умови спеціального водокористування
залишаються незмінними, за клопотанням
водокористувача термін спеціального
водокористування може бути продовжено,
але не більше ніж на період відповідно
коротко- або довготермінового
водокористування органом, що видав
дозвіл, про що у дозволі робиться
відповідна відмітка.

Відповідно до пунктів 3.1 та 3.2
Інструкції про порядок обчислення і
справляння збору за спеціальне
водокористування в частині
використання води, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України,
Державної податкової адміністрації
України, Міністерства економіки
України, Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
та ядерної безпеки України від 1 жовтня
1999 року №231/539/118/219 (яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин)
водокористувачі, які здійснюють забір
води з водного об'єкта або
використовують в установленому
законодавством порядку воду, отриману
від інших водокористувачів, мають
відповідно дозволи на спеціальне
водокористування або договори на
поставку води. Водокористувачам у
встановленому порядку затверджуються
ліміти використання водних ресурсів.

Ліміти затверджуються на річний обсяг
використання водних ресурсів на
виробничі та інші потреби до 10 січня, а
для зрошувального землеробства - до 10
березня поточного року.

Разом з тим, як встановлено судами,
термін дії дозволу на спеціальне
водокористування позивача був
встановлений до 01 січня 2010 року, а
спеціальне водокористування на 2010 рік
в межах с. Петропавловська Борщагівка
позивачу було погоджено рішенням
Північного державного регіонального
геологічного підприємства
«Північгеологія» лише 02 березня 2010
року.

Крім того, відповідно до Дозволу на
спеціальне водокористування позивача
загальна кількість дозволеного забору
води позивачем на період з 09 лютого 2007
року

по 01 січня 2010 становила 169,1 тис. куб. м на
рік (463,3 куб. м на добу), кількість скиду
стічних вод - 164,0 тис. куб. м на рік.

Разом з тим, умовами водокористування
від 24 лютого 2010 року, узгодженими
Відділом обліку використання вод по
Київській області Київського
регіонального управління водних
ресурсів 5, загальна кількість
дозволеного забору води на 2010 рік
становить 181, 5 тис. куб. м на рік (506,4 куб.
м на добу), а кількість скиду стічних
вод - 181,4 тис. куб. м на рік (505,8 куб. м на
добу).

Таким чином, у зв'язку зі зміною умов
спеціального водокористування
позивача, у відповідача були відсутні
підстави для продовження дії дозволу
на спеціальне водокористування,
передбачені пунктом 6 Порядку
погодження та видачі дозволів на
спеціальне водокористування.

Отже, суди першої та апеляційної
інстанції дійшли обґрунтованого
висновку про необґрунтованість вимог
позивача, та відсутність правових
підстав для їх задоволення.

Також, відповідно до пункту 1 частини 2
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція дія
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, 1)
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

При цьому, колегія суддів погоджується
з висновком судів попередніх інстанцій
щодо закриття провадження у справі в
частині позовних вимог про визнання
безпідставною та протиправною
претензії від 15 квітня 2010 року №53,
виданої Державною екологічною
інспекцією в Київській області
Міністерства охорони навколишнього
середовища України, про відшкодування
збитків, оскільки дана претензія за
своїм змістом не являється
нормативно-правовим актом чи актом
індивідуальної дії в розумінні статті
17 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що вирішуючи даний спір, суди
попередніх інстанцій дали правильну
правову оцінку обставинам у справі.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених у
рішеннях судів першої та апеляційної
інстанцій.

Постановлені у справі рішення судів є
законними і обґрунтованими, а тому
підстави для їх зміни чи скасування
відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу комунального
підприємства «Борщагівка» залишити
без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 18 жовтня 2011
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 жовтня 2012
року у справі за позовом комунального
підприємства «Борщагівка» до
Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
Київській області Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України, Державної
екологічної інспекції в Київській
області Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України про визнання неправомірною
вимови у видачі дозволу - залишити без
зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може
бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: