Справа № 2а-4437/12/217
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2014 р. м. Київ
К/800/30089/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

Головуючого
Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів
Ємельянової В.І.,

Олексієнка М.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 16 листопада
2012 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 13 лютого 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої
служби Білозерського районного
Управління юстиції Херсонської
області (далі - ВДВС Білозерського РУЮ
Херсонської області) про скасування
постанов про відкриття виконавчого
провадження,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернулася в
суд з позовом, в якому просила:
скасувати постанови ВДВС
Білозерського РУЮ Херсонської області
про відкриття виконавчого провадження
від 21 серпня 2012 року ВП №3446019, ВП №34456328,
ВП №34453637, ВП №34453279, ВП №34453046, ВП №34452600,
ВП №34326723, ВП №34326025; закрити виконавче
провадження №33028530.

В обґрунтування позовних вимог
зазначала, що відповідач не має права
примусово стягувати внески на
загальнообов'язкове пенсійне
страхування із фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності,
які обрали особливий спосіб
оподаткування. Крім того, зазначена
вимога не значиться у визначеному
Законом України «Про виконавче
провадження» від 21 квітня 1999 року
№606-ХVІ (далі - Закон №606-ХVІ) переліку
видів виконавчих документів.
Виходячи з цього, вважає дії державного
виконавця неправомірними, а постанови
про відкриття виконавчого провадження
необґрунтованими і незаконними та
такими, що підлягають скасуванню із
підстав невідповідності їх чинному
законодавству.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 16 листопада
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13 лютого 2013
року, відмовлено в задоволенні
позовних вимог.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалені ними судові
рішення та справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Справа вирішується в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами відповідно до статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки відсутні клопотання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права згідно статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, Управлінням Пенсійного
фонду України у Білозерському районі
Херсонської області для примусового
виконання до ВДВС Білозерського РУЮ
Херсонської області направлено вимогу
№Ф-229 від 3 серпня 2012 року, рішення від 2
серпня 2012 року №№477, 481, 478, 479, 480, 482, 483.

21 серпня 2012 року ВДВС Білозерського РУЮ
Херсонської області винесено
постанови про відкриття виконавчого
провадження та встановлено семиденний
строк для добровільного виконання.

Управління Пенсійного фонду України у
м. Херсоні є органом виконавчої
влади, який здійснює повноваження,
покладені на нього пунктом 12
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 9 липня 2003
року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV),
Положенням про Пенсійний фонд України,
затвердженим Указом Президента
України від 1 березня 2001 року №121/2001
(далі - Положення).

Відповідно до пункту 12 Прикінцевих
положень Закону №1058-VІ у період до
перетворення Пенсійного фонду України
в неприбуткову самоврядну організацію
він функціонує як центральний орган
виконавчої влади на підставі норм
цього Закону (крім норм, зазначених в
абзаці шостому пункту 1 цього розділу)
та Положення про Пенсійний фонд
України, затвердженим Указом
Президента України від 1 березня 2001
року №121/2001.

Згідно зі статтею 1 Положення про
Пенсійний фонд України Пенсійний фонд
України є центральним органом
виконавчої влади, що здійснює
керівництво та управління солідарною
системою загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування.

Таким чином, Управління Пенсійного
фонду України у Білозерському районі
Херсонської області є державним
органом.

Згідно зі статтею 1 Закону №606-ХVІ
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

У відповідності із статтею 2 Закону
№606-ХVІ примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Із статті 25 Закону №606-ХVІ вбачається,
що державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Згідно із пунктом 8 частини 2 статті 17
вказаного Закону, підлягають виконанню
державною виконавчою службою рішення
інших органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу.

Частиною 4 статті 25 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 8 липня 2010
року №2464-VI (далі - Закон №2464-VI)
передбачено, що територіальний орган
Пенсійного фонду у порядку, за формою і
в строки, встановлені Пенсійним фондом
за погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом.

Відповідно до частини 5 статті 25 Закону
№2464-VI вимога територіального органу
Пенсійного фонду про сплату недоїмки
або рішення суду щодо стягнення суми
недоїмки виконується державною
виконавчою службою в порядку,
встановленому законом.

Таким чином, правильними є висновки
судів попередніх інстанцій, що
прийнята Управлінням Пенсійного фонду
України у Білозерському районі
Херсонської області на підставі Закону
№2464-VI вимога про сплату недоїмки
єдиного соціального внеску за своїм
правовим характером та з
урахуванням положень Закону №606-ХVІ є
виконавчим документом, який
підлягає виконанню органами
державної виконавчої служби.

Разом з тим, відповідно до положень
абзацу 2, 3 частини 15 статті 106 Закону
№1058-IV, які набрали чинності з 6 серпня
2011 року, фінансові санкції (штраф, пеня)
та адміністративні стягнення, а також
примусові стягнення органами
державної виконавчої служби за
несплату внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування фізичними
особа-суб'єктами підприємницької
діяльності, які обрали особливий
спосіб оподаткування, не
застосовуються. Нараховані органами
Пенсійного фонду України суми
фінансових санкцій, зазначених в
абзаці другому цієї частини, та не
сплачені фізичними особами - суб'єктами
підприємницької діяльності, які
обрали особливий спосіб оподаткування,
підлягають списанню.

Аналіз цих положень свідчить про те, що
вони стосуються фінансової
відповідальності за несплату суми
основного боргу (недоїмки), яка може
бути застосована до фізичної
особи-підприємця у вигляді штрафу чи
пені на підставі Закону №1058-IV, у
вигляді штрафу на підставі Закону
№606-ХVІ.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідач виніс постанови про
відкриття виконавчого провадження на
підставі рішень Управління Пенсійного
фонду України у Білозерському районі
Херсонської області від 2 серпня 2012
року №№477, 481, 478, 479, 480, 482, 483 про сплату
боргу.

Отже, для правильного вирішення справи
судами необхідно було встановити
походження сум боргу, зазначених у
вказаних рішеннях Управління
Пенсійного фонду України у
Білозерському районі Херсонської
області, а саме: чи є ці суми основним
боргом, чи це фінансова
відповідальність за несплату такого
боргу.

Проте суди першої та апеляційної
інстанцій наведених обставин не
встановили.

Згідно зі статтею 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.
Справа направляється до суду
апеляційної інстанції для продовження
розгляду або на новий розгляд, якщо
порушення допущені тільки цим судом. В
усіх інших випадках справа
направляється до суду першої
інстанції.

Оскільки неповноту встановлення
обставин у справі допущено обома
судовими інстанціями, то справа
направляється до суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 16 листопада
2012 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 13 лютого 2013 року скасувати, а справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Й. Рецебуринський

Судді
В.І. Ємельянова

М.М. Олексієнко

Н.М.