Справа № 807/3822/13-а
Суддя: Кухтей Р.В.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року

Справа № 876/35/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді:
Кухтея Р.В.

суддів:
Багрія В.М., Старунського Д.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Еліт Вуд" на
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 15 листопада
2013 року за позовом Ужгородської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Еліт Вуд" про надання
дозволу на погашення усієї суми
податкового боргу,-

в с т а н о в и в :

В жовтні 2013 року Ужгородська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області (далі -
Ужгородська ОДПІ) звернулася в суд із
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Еліт Вуд" (ТзОВ «Еліт
Вуд») про надання дозволу на погашення
усієї суми податкового боргу.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від.15.11.2013 р.
було задоволено повністю. Надано
дозвіл Ужгородській ОДПІ на погашення
суми податкового боргу у розмірі 301
309,71 грн. за рахунок майна ТОВ "Еліт
Вуд", вказаного в Акті опису майна № 6
від 04.07.2013 року, на яке поширюється
право податкової застави.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, її оскаржило ТзОВ
«Еліт Вуд». Апеляційну скаргу мотивує
тим, що в провадженні Вищого
адміністративного суду України
знаходиться справа за касаційною
скаргою товариства на ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 23.04.2013 р. та
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 30.11.2011 р. у
справі за їхнім позовом до
Ужгородської ОДПІ про визнання
протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення, на
підставі яких визначено та стягується
податковий борг, яким відмовлено в
задоволені позову.

Проте, суд першої інстанції було
безпідставно відмовлено в задоволені
клопотання про зупинення провадження
по цій справі. Тому просить скасувати
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від.15.11.2013 р. у
справі №807/3822/13-а та прийняти нову, якою
відмовити у задоволені позову.

Особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання,
клопотань про розгляд справи за їх
участю не подали, тому відповідно до п.2
ч.1 ст.197 КАС України колегія суддів
вважає можливим здійснювати розгляд
справи у письмовому провадженні за
наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, суд апеляційної інстанції
приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Матеріалами справи доведено, що
загальна сума податкового боргу
відповідача становить 301 309, 71 грн. та
складається з податку на прибуток
приватних підприємств у розмірі 301 309,71
грн., в тому числі пеня 37 183,01 грн., що
підтверджується довідкою Ужгородської
ОДПІ №146/10/22-00 від 22.10.2013 р. Сума
податкового боргу визначена на
підставі податкових
повідомленнь-рішеннь.

Відповідач реалізував своє право на
оскарження вказаних вище податкових
повідомлень-рішень, на підставі яких
визначено суму податкового боргу,
проте постановою Закарпатського
окружного адміністративного суду, яка
була залишена без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду, в позові було
відмовлено.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 13.08.2013 р. у
справі №807/3822/13-а, залишено без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 23.04.2013 р.,
задоволено позовні вимоги Ужгородська
ОДПІ про стягнення з ТзОВ «Еліт Вуд» у
доход державного бюджету податковий
борг у розмірі 318 620,50 грн., в тому числі
пеню в розмірі 37 026,82 грн.

Судом апеляційної інстанції не
беруться до уваги доводи апелянта в
частині відхилення клопотання про
зупинення провадження у зв'язку з
оспоренням судових рішеннь в
касаційному порядку, оскільки ухвали
суду апеляцйної інстанції, відповідно
до вимог ст.254 КАС України, набирають
законної сили з моменту проголошення.

Відповідно до пп.14.1.155 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України податкова
застава - спосіб забезпечення сплати
платником податків грошового
зобов'язання та пені, не сплачених
таким платником у строк, визначений цим
Кодексом. Податкова застава виникає на
підставах, встановлених цим Кодексом. У
разі невиконання платником податків
грошового зобов'язання, забезпеченого
податковою заставою, орган стягнення у
порядку, визначеному цим Кодексом,
звертає стягнення на майно такого
платника, що є предметом податкової
застави.

Підпунктом 14.1.156 п.14.1 ст.14 вказаного
Кодексу податкове зобов'язання - сума
коштів, яку платник податків, у тому
числі податковий агент, повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податок або збір на підставі, в порядку
та строки, визначені податковим
законодавством (у тому числі сума
коштів, визначена платником податків у
податковому векселі та не сплачена в
установлений законом строк).

Згідно з пп.14.1.175 п.14 ст.14 Податкового
кодексу України податковий борг - сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

З положень ст.88 Податкового кодексу
України вбачається, що з метою
забезпечення виконання платником
податків своїх обов'язків, визначених
цим Кодексом, майно платника податків,
який має податковий борг, передається у
податкову заставу. Право податкової
застави виникає згідно з цим Кодексом
та не потребує письмового оформлення.

Згідно з п.89.1.1 та п.89.1.2 ст.89 Податкового
кодексу України право податкової
застави виникає у разі: несплати у
строки, встановлені цим Кодексом, суми
грошового зобов'язання, самостійно
визначеної платником податків у
податковій декларації, - з дня, що
настає за останнім днем зазначеного
строку; несплати у строки, встановлені
цим Кодексом, суми грошового
зобов'язання, самостійно визначеної
контролюючим органом, - з дня
виникнення податкового боргу.

З урахуванням положень цієї статті
право податкової застави поширюється
на будь-яке майно платника податків,
яке перебуває в його власності
(господарському віданні або
оперативному управлінні) у день
виникнення такого права і балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу платника податків,
крім випадків, передбачених пунктом 89.5
цієї статті, а також на інше майно, на
яке платник податків набуде прав
власності у майбутньому.

Судом встановлено, що 04.11.2013 р.
заступником начальника Ужгородської
МДПІ Закарпатської області ДПС -
Ігнатов В.В. було прийнято рішення №35
про опис майна в податкову заставу ТзОВ
«Еліт Вуд» та здійснено опис майна
платника податків, що задокументовано
актом опису майна від 04.07.2013 р. №6 на
загальну суму 317 402,90 грн.

Згідно з п.89.3 Податкового кодексу
України майно, на яке поширюється право
податкової застави, оформлюється актом
опису.

Відповідно до ст.95 Податкового кодексу
України орган державної податкової
служби здійснює за платника податків і
на користь держави заходи щодо
погашення податкового боргу такого
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, а в разі їх недостатності -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі. Стягнення коштів та продаж
майна платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Згідно з п.95.3 ст.95 Податкового кодексу
України стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини. Орган державної
податкової служби звертається до суду
щодо надання дозволу на погашення
усієї суми податкового боргу за
рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі.

П.59.1 ст.59 Податкового кодексу України
передбачає, що коли платник податків не
сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу.

Ужгородської МДПІ направляла на адресу
відповідача податкову вимогу №2679 від
07.06.2013 р. на суму 308 620,50 грн. Проте, така
вимога залишилась без задоволення.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що
податковий борг відповідача є
узгодженим та становить 301 309, 71 грн.,
відтак позовні вимоги Ужгородської
ОДПІ є обґрунтованими.

Безпідставним є також посилання
відповідача на те, що постанова
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 30.11.2011 року
по справі № 2а-2185/11/0770 не набрала
законної сили, оскільки згідно ст. 95 ПК
України зверненню податкового органу з
позовом про надання дозволу на
погашення податкового боргу за рахунок
майна, що перебуває в податковій
заставі, не обов'язково має передувати
позов податкового органу про стягнення
податкового боргу з рахунків у банках
обслуговуючих платника податків, якщо
податковий орган доведе, що у такого
платника податків відсутні достатні
кошти для погашення податкового боргу,
тому на момент вирішення даної справи
судом апеляційної інстанції ця
постанова набрала законної сили.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються і підстав для його
скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Еліт Вуд" -
залишити без задоволення, а постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 15 листопада
2013 року у справі № 807/3822/13-а- без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий :
Р.В.Кухтей

Судді :
В.М.Багрій

Д.М.Старунський