Справа № 802/4650/13-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/4650/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Вергелес
Суддя-доповідач: Білоус О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

при секретарі: Сокольвак Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_2

відповідача: Терепи С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Вінницькій області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулася до Вінницького
окружного адміністративного суду з
позовом до Вінницької ОДПІ про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення.
Позовні вимоги мотивовано тим, що
податковим органом було здійснено
перевірку ФОП ОСОБА_4, за результатами
якої складено акт №1911/НОМЕР_1 від 29.05.2013
р. На підставі акту перевірки
Вінницькою ОДПІ було прийнято
податкове повідомлення-рішення від
18.06.2013 р. №. Вважаючи висновки
податкового органу безпідставними, а
рішення - неправомірним, просила
визнати податкове
повідомлення-рішення протиправним та
скасувати.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 11.02.2014 року
у задоволенні позову відмовлено. Не
погоджуючись із рішенням суду першої
інстанції, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить суд скасувати
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 11.02.2014 року,
та прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити, посилаючись при цьому на
неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи та порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного
вирішення спору.

В судовому засіданні представник
позивача (апелянта) апеляційну скаргу
підтримав у повному обсязі за обставин,
викладених у ній, просив постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 11.02.2014 року
скасувати, дав пояснення, аналогічні
доводам, викладеним в апеляційній
скарзі.

Представник відповідача в судовому
засіданні апеляційну скаргу не визнав
у повному обсязі, проти її задоволення
заперечив, вважаючи рішення суду
першої інстанції законним,
обґрунтованим і таким, що відповідає
фактичним обставинам справи. Крім того,
дав пояснення по суті апеляційної
скарги, аналогічні викладеним в
письмових запереченнях, що приєднані
до матеріалів справи. Просив залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
рішення суду першої інстанції - без
змін.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції - скасуванню, з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку. При цьому в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти
адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС
України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України
встановлено, що суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
ОСОБА_4 зареєстрована як фізична особа-
підприємець, та перебуває на
податковому обліку з 31 грудня 1999 року.

Вінницькою ОДПІ було проведено
планову виїзну документальну
перевірку фінансово-господарської
діяльності з питань дотримання
платником податків ОСОБА_4 вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011р. по
31.12.2012р. відповідно до затвердженого
плану перевірки, за результатами якої
складено акт №1911/17/НОМЕР_1 від 29.05.2013р.

Перевіркою виявлено порушення п. 2.6
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні, яке
затверджене постановою Правління
Національного банку України від 15
грудня 2004 року №637, а саме фізичною
особою-підприємцем не оприбутковано
готівкові кошти в загальній сумі 17869, 70
грн. в книгах обліку розрахункових
операцій.

Податковим органом на підставі акту
перевірки прийняте податкове
повідомлення-рішення № від
18.06.2013р., яким застосовано штрафні
санкції передбачені Указом Президента
України "Про застосування штрафних
санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки" від 12.06.1995 №
436/95.

З матеріалів перевірки вбачається, що
позивачем не було оприбутковано
готівкові кошти в сумі 1800, 10 грн. в книзі
обліку розрахункових операцій
№р/12 (зареєстрованої у ВОДПІ
27.12.2011 р.) за період з 24.01.2012 р. по 28.03.2012 р.
на підставі даних фіскальних звітних
чеків (Z-звітів) з №2246 по №2281, а саме: не
здійснено записи про загальну суму
розрахунків із Z-звітів в розділі 2 КОРО
у відповідній графі «сума розрахунків
загальна».

Також позивачем не оприбутковано
готівкові кошти в сумі 16069, 60 грн. в
книзі обліку розрахункових операцій за
період з 28.04.2011р. по 23.05.2011р. на підставі
даних фіскальних звітних чеків
(Z-звітів) з №0362 по №0387, а саме: не
здійснено записи про загальну суму
розрахунків із Z- звітів в розділі 2 КОРО
у відповідній графі «сума розрахунків
загальна». До перевірки надано книгу
обліку розрахункових операцій
№р/2 (зареєстрованої в ВОДПІ 24.05.2011
р.), в якій здійснено записи про
загальну суму розрахунків по РРО за
період з 28.04.2011 р. по 23.05.2011 р. на підставі
даних фіскальних звітних чеків
(Z-звітів) з №0362 по №0387, які знаходяться
в зазначеній КОРО. Зазначені порушення
в подальшому стали підставою для
прийняття оскаржуваного рішення.

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд
першої інстанції керувався тим, що
підпунктом 20.1.29 пункту 20.1 статті 20
Податкового кодексу України
передбачено, що податковий орган має
право здійснювати контроль за
додержанням норм законодавства з
питань регулювання обігу готівки (крім
банків) та порядку проведення
готівкових розрахунків за товари
(послуги), за наявністю ліцензій на
провадження видів господарської
діяльності, що підлягають ліцензуванню
відповідно до закону, з наступною
передачею матеріалів про виявлені
порушення органам, які видали ці
документи, наявністю торгових
патентів.

Порядок ведення касових операцій у
національній валюті України
підприємствами (підприємцями), а також
окремі питання організації банками
роботи з готівкою визначені Положенням
про ведення касових операцій у
національній валюті в Україні, яке
затверджене постановою Правління
Національного банку України від 15
грудня 2004 року №637 (далі - Положення
№637).

У відповідності до п.7.15 Положення № 637
про ведення касових операцій у
національній валюті в Україні, уся
готівка, що надходить до кас, має
своєчасно та в повній сумі
оприбутковуватися. Порядок
оприбуткування готівки в касах, у тому
числі і під час розрахунків із
застосуванням РРО (РК), визначено в
пункті 2.6 цього Положення. Відповідно
до п.2.2 Положення № 637 Підприємства
(підприємці) здійснюють розрахунки
готівкою між собою і з фізичними
особами (громадянами України,
іноземцями, особами без громадянства,
які не здійснюють підприємницької
діяльності) через касу як за рахунок
готівкової виручки, так і за рахунок
коштів, одержаних із банків. Зазначені
розрахунки проводяться також шляхом
переказу готівки для сплати
відповідних платежів. Підприємства
(підприємці) здійснюють облік операцій
з готівкою у відповідних книгах обліку.

Пунктом 2.6 Положення № 637 про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні уся готівка, що надходить до
кас, має своєчасно (у день одержання
готівкових коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися. Оприбуткуванням
готівки в касах підприємств, які
проводять готівкові розрахунки з
оформленням їх касовими ордерами і
веденням касової книги відповідно до
вимог глави 4 цього Положення, є
здійснення обліку готівки в повній
сумі її фактичних надходжень у касовій
книзі на підставі прибуткових касових
ордерів. У разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням РРО або
використанням РК оприбуткуванням
готівки є здійснення обліку зазначених
готівкових коштів у повній сумі їх
фактичних надходжень у книзі обліку
розрахункових операцій на підставі
фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).
Суми готівки, що оприбутковуються,
мають відповідати сумам, визначеним у
відповідних касових (розрахункових)
документах.

Що стосується неоприбуткування
готівкових коштів в книзі обліку
розрахункових операцій №р/2
(зареєстрованої в ВОДПІ 24.05.2011 р.), в якій
здійснено записи про загальну суму
розрахунків по РРО за період з 28.04.2011 р.
по 23.05.2011 р. на підставі даних
фіскальних звітних чеків (Z-звітів) з
№0362 по №0387, які знаходяться в
зазначеній КОРО, судом першої
інстанції встановлено наступне.

Відповідно до п.1.2 Положення № 637 книга
обліку розрахункових операцій (далі
- КОРО) - прошнурована і належним
чином зареєстрована в органах
державної податкової служби України
книга, що містить щоденні звіти, які
складаються на підставі відповідних
розрахункових документів щодо руху
готівкових коштів, товарів (послуг).

Таким чином в зазначеній КОРО
здійснено записи про загальну суму
розрахунків по РРО за період з 28.04.2011 р.
по 23.05.2011 р. на підставі даних
фіскальних звітних чеків (Z-звітів) з
№0362 по №0387, в той час як вона була
зареєстрована 24.05.2011 р., що, на думку
суду першої інстанції, свідчить про
неправомірність дій позивача. При
цьому судом першої інстанції не дано
належної оцінки тій обставині, що
позивач звернулася до податкового
органу із вимогою провести реєстрацію
КОРО у порядку і строки, встановлені
чинним податковим законодавством.
Своєчасність проведення дій з
реєстрації книги обліку в органах
податкової інспекції та надання її
позивачу не може ставитись у вину
позивачу, зважаючи також і на те, що
ОСОБА_4 у повній мірі відобразила
вчинені нею господарські операції у
КОРО та виконала покладений на неї
обов'язок з ведення бухгалтерського
обліку.

Згідно п. 2.1 Порядку реєстрації та
ведення книг обліку розрахункових
операцій і розрахункових книжок,
затвердженого Наказом Державної
податкової адміністрації України
01.12.2000 р. № 614 (далі - Порядок № 614)
(чинного на момент виникнення спірних
правовідносин) реєстрація книг обліку
розрахункових операцій (далі - книга
ОРО) здійснюється в органі ДПС за
місцезнаходженням (місцем проживання)
СГ, а якщо СГ обслуговується в
інспекції по роботі з великими
платниками податків - за місцем
податкового обліку. У разі
використання книги ОРО на території
іншої адміністративно-територіальної
одиниці її необхідно до початку
використання взяти на облік в органі
ДПС за місцем провадження
підприємницької діяльності, крім
книг ОРО, зареєстрованих на
реєстратор розрахункових операцій
або на транспортний засіб чи об'єкт
виїзної торгівлі. Реєстрація та
взяття на облік здійснюються
безоплатно, реєстрація - не пізніше
двох робочих днів з моменту подання, а
взяття на облік - у день подання СГ
необхідних документів.

Що стосується неоприбуткування
готівкових коштів в сумі 1800, 10 грн. в
книзі обліку розрахункових операцій
№р/12 (зареєстрованої у ВОДПІ
27.12.2011 р.) за період з 24.01.2012 р. по 28.03.2012 р.
на підставі даних фіскальних звітних
чеків (Z-звітів) з №2246 по №2281, судом
встановлено наступне.

Позивач пояснила суду першої
інстанції, що вказана КОРО до перевірки
не надавалась, оскільки була викрадена,
на підтвердження чого надала довідку
СВ Тиврівського РВ УМВС України у
Вінницькій області від 11.02.2013 р. №509
згідно якої бухгалтерські документи
ОСОБА_4 (саме податкова звітність з
первинними бухгалтерськими
документами за 2011 та 2012 роки) було
викрадено (а.с. 66). Апеляційний суд
вважає безпідставним невзяття до уваги
зазначеної обставини судом першої
інстанції при вирішенні питання про
правомірність дій позивача. За
встановлених обставин ОСОБА_4 не могла
надати інших доказів щодо відсутності
в неї зазначеної книги ОРО, а тому
висновки суду першої інстанції в цій
частині є помилковими.

Доводи апеляційної скарги дають
підстави для висновку про порушення
судом першої інстанції норм права, які
призвели до неправильного вирішення
справи, тобто прийнята постанова не
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, і підлягає скасуванню.

Оцінюючи наявні в справі докази в їх
сукупності, колегія суддів приходить
до висновку про обґрунтованість
доводів позивача. Разом з тим,
відповідач як суб'єкт владних
повноважень в ході судового розгляду
не довів обґрунтованість своїх
висновків і правомірності прийнятих на
їх підставі рішень.

Відповідно до статті 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
судом норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання, а так само неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Враховуючи порушення судом першої
інстанції норм права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, колегія суддів
вбачає підстави для скасування
оскаржуваної постанови суду першої
інстанції та прийняття нової
постанови, якою адміністративний позов
необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
повністю .

Постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Вінницькій області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -
скасувати .

Прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення-рішення від 18
червня 2013 року №.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному
обсязі "31" березня 2014 р. .

Головуючий
Білоус О.В.

Судді
Курко О. П.

Совгира Д. І.