Справа № 804/11586/13-а
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2013-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2013 р. Справа № 804/11586/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого суддіТурлакової Н. В. при
секретаріМединській А.О. за участю:
представника позивача представника
відповідача Бершадської Т.О. Дичик В.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Спецмонтажпроектбуд» до Криворізької
південної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Спецмонтажпроектбуд» звернулося до
суду з адміністративним позовом до
Криворізької південної міжрайонної
державної податкової інспекції у
Дніпропетровській області Держаної
податкової служби з позовними вимогами
про: скасування податкових
повідомлень-рішень від 17.05.2013р. №
та №, що їх винесено на підставі
Акту про результати документальної
позапланової виїзної перевірки №
563/222/31932809 від 25.04.2013р. з податку на
додану вартість в сумі 639033,75 грн. в тому
числі: за основним платежем 511227,00грн.,
за фінансовими санкціями 127806,75 грн.; з
податку на прибуток в сумі 1440385,00 грн., в
тому числі: за основним платежем 1202953,00
грн., за фінансовими санкціями 237432,00
грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що прийняті ДПІ податкові
повідомлення-рішення є протиправними
та підлягають скасуванню, мотивуючи
тим, що висновки Акту перевірки щодо
нікчемності операцій з поставки та
продажу за митний кордон України олії
соняшника, та такими що не спричиняють
реального настання правових наслідків
є помилковими. Позивач має все
необхідні розрахункові та інші
документи, наявність складських
приміщень, персоналу, переміщення
товарів митною територією України не є
необхідним, товар придбавався на
складі продавця, та звідти вантажився
на корабель у порту Миколаїв. Вважає, що
висновки в акті є неправомірними, та
такими що не відповідають вимогам
чинного законодавства, а податкові
повідомлення-рішення підлягають
скасуванню.

Від відповідача надійшло заперечення в
яких він посилається на те, що
Криворізькою південною ОДПІ було
отримано постанову слідчого ВПМ
Лівобережної МДПІ м. Дніпропетровська
від 08.04.2013р. в кримінальному
провадженні з приводу умисного
ухилення від сплати податків в
особливо великих розмірах, про
проведення позапланової перевірки ТОВ
«Спецмонтажпроектбуд». Під час
перевірки було встановлено, що
правочини, укладені між ТОВ
«Спецмонтажпроектбуд» та ТОВ «Саноіл
Торг» укладені без мети реального
настання правових наслідків, у зв'язку
з чим порушено вимоги Податкового
кодексу України. Дії податкового
органу щодо проведення перевірки та
викладені висновки в Акті перевірки
відповідають вимогам чинного
законодавства, а податкові
повідомлення-рішення від 17.05.2013р.
№ та №, є правомірними.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
посилаючись на доводи викладені в
позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав, у
задоволенні позову просив відмовити,
посилаючись на доводи викладені в
запереченнях.

Заслухавши представника позивача та
представника відповідача, дослідивши
чинне законодавство та матеріали
справи, суд доходить наступних
висновків.

Відповідно до постанови КМУ від 20.03.2013р.
№ 229 «Про утворення територіальних
органів Міністерства доходів і зборів
у Дніпропетровській області, та на
підставі ст.55 КАС України, з
врахуванням думки представника
позивача, суд здійснив процесуальне
правонаступництво, та замінив
відповідача по справі Криворізьку
південну міжрайонну державну
податкову інспекцію у
Дніпропетровській області Держаної
податкової служби на її
правонаступника Криворізьку південну
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

Згідно Свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи А00 №424014
Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Спецмонтажпроектбуд» зареєстровано
03.06.2002р. Виконавчим комітетом
Криворізької міської ради.

Судом встановлено, що з 12.04.2013р. по
18.04.2013р. на підставі направлення №550/222
від 12.04.2013р., відповідно до п.п.75.1.2 п.75.1
ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового
кодексу України та наказу №619 від
11.04.2013р., відповідачем проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ТОВ «Спецмонтажпроектбуд» з
питань дотримання вимог податкового та
іншого законодавства під час
фінансово-господарських відносин з ТОВ
«Саноіл Торг» за період з 01.01.2010р. по
01.04.2013р., за результатами якої складено
акт №563/222/31932809 від 25.04.2013 року.

Відповідно до вказаного Акту
перевірки, фахівцями відповідача
встановлено, що у провадженні
управління розслідування особливо
важливих справ ГСУ ДПС України
перебувають матеріали досудового
розслідування №0000031 за ознаками
злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК
України та щодо невстановлених осіб за
ознаками злочину, передбаченого ч.2
ст.205 КК України. Проведеним досудовим
розслідуванням встановлено, що групою
осіб створено злочинну схему
незаконної мінімізації податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість та податку на прибуток
підприємств шляхом використання
реквізитів та банківських рахунків
суб'єктів господарської діяльності, в
тому числі, що здійснюють фіктивну
діяльність. Згідно вказаної схеми,
невстановлені розслідуванням особи,
створили документальне оформлення
купівлі-продажу товарно-матеріальних
цінностей по ланцюгу постачання за
участю суб'єктів господарської
діяльності, зокрема за участю ТОВ
«Саноіл Торг», яке задіяли в якості
транзитного підприємства в злочинному
ланцюзі незаконної мінімізації
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість та податку на прибуток
підприємства. Таким чином, своїми діями
вказана група осіб сприяла діючим
підприємствам, серед яких ТОВ
«Спецмонтажпроектбуд» в умисному
ухиленні від сплати податків в
особливо великих розмірах.

Також, відповідно до вказаного Акту
перевірки позивача, Криворізькою
південною МДПІ Дніпропетровської
області ДПС отримано акт про
результати документальної невиїзної
позапланової перевірки TOB "Саноіл Торг"
(код за ) з питань дотримання
вимог податкового законодавства по
взаємовідносинам з TOB "Інфініті", (код за
) за період з 21.03.2011р. по
30.09.2012р., яким встановлено неможливість
здійснення господарської діяльності, у
ТОВ «Саноіл Торг» відсутні об'єкти
оподаткування по операціях з придбання
та продажу товарів (послуг) у
підприємств-постачальників/ покупців.

Згідно вказаного Акту перевірки
позивача, встановлено отримання ТОВ
«Спецмонтажпроектбуд» доходів з інших
джерел, у тому числі, але не включено, у
вигляді вартості товарів (робіт,
послуг), безоплатно наданих платнику
податку у червні 2011 року, лютому 2012
року, червні 2012 року на суму 3067364,78грн.
(доходи, з урахуванням ПДВ, визначені
станом на дату оприбуткування
безоплатно отриманих ТМЦ).

Згідно висновків Акту перевірки
позивача №563/222/31932809 від 25.04.2013 року,
перевіркою встановлені порушення: 1)
п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.137.10 ст.137, п.138.1, п.138.2
ст.138, пп.139.1.1 п.139.1 ст.139 Податкового
кодексу України, в результаті чого ТОВ
«Спецмонтажпроектбуд» занижено
податок на прибуток на 1202953,62грн., в т.ч.
по періодах: ІІ квартал 2011 року у сумі
253208,94грн., І квартал 2012 року у сумі
462451,33грн., ІІ квартал 2012 року у сумі
487293,35грн. 2) п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України, суми податку на додану
вартість у розмірі 511227,50грн., в т.ч. в
наступних податкових періодах: серпень
2011 року у сумі 100082,58грн., лютий 2012 року у
сумі 37742,88грн., березень 2012 року у сумі
46415грн., квітень 2012 року у сумі 54150,83грн.,
травень 2012 року у сумі 61886,67грн., липень
2012 року у сумі 69267грн., серпень 2012 року у
сумі 47227,50грн., вересень 2012 року у сумі
94455грн. безпідставно віднесені ТОВ
«Спецмонтажпроектбуд» до податкового
кредиту в податкових деклараціях з
податку на додану вартість.

На підставі вказаного Акту перевірки
№563/222/31932809 від 25.04.2013 року відповідачем,
прийняті податкові
повідомлення-рішення від 17.05.2013р., якими
збільшено суму грошового зобов'язання
ТОВ «Спецмонтажпроектбуд» № з
податку на прибуток на суму 1440389грн., з
яких за основним платежем - 1202953грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 237436грн. та № з податку
на додану вартість на суму 639033,75грн., з
яких за основним платежем - 511227грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 127806,75грн.

Згідно Договору купівлі-продажу
№16/2-05-11 від 16.05.11р. укладеного між ТОВ
«Саноіл Торг» (Продавець) та ТОВ
«Спецмонтажпроектбуд» (Покупець)
предметом якого є: відповідно до умов
даного договору Продавець
зобов'язується передати у власність
Покупця продукцію та матеріали, а
Покупець зобов'язується прийняти товар
та оплатити його на умовах, визначених
даним договором.

Згідно специфікації №1 від 30.06.2011 року
до договору купівлі-продажу №16/2-05-11 від
16.05.2011р., сторони погодили асортимент і
кількість продукції, а саме: олія
соняшникова нерафінована 51,700тон за
ціною 9679,1667грн. на суму 500409,92грн., крім
того ПДВ 100085,58грн. Умови поставки EXW - м.
Миколаїв, вул. Громадянська, 117. Термін
поставки - до 31.08.2011 року включно.

Також між ТОВ "Саноіл Торг" та позивачем
укладено договір купівлі-продажу
№02-12-11 від 02.12.2011р. Згідно специфікації
№1 від 21 лютого 2012 р. до договору
купівлі-продажу №02-12-11 від 02.12.2011р.
сторони погодили асортимент, ціну та
кількість товару, який буде
поставлений продавцем покупцю у
відповідності до умов договору
купівлі-продажу. Згідно вказаної
специфікації позивач купує у ТОВ
"Саноіл Торг" шрот з насіння соняшника
українського походження у кількості
210,560тон за ціною 896,25грн. за тону.
Загальна сума за договором з ПДВ склала
226457,28грн. Умови поставки EXW - м. Миколаїв,
вул. Космонавтів, 89. Термін поставки - до
29 лютого 2012 року включно.

Згідно специфікації №2 від 21 лютого 2012
р. до договору купівлі-продажу №02-12-11
від 02.12.2011р. ТОВ "Саноіл Торг" та позивач
погодили асортимент, ціну та кількість
товару, який буде поставлений
Продавцем Покупцю відповідно до умов
Договору від 02.12.2011 р. Згідно вказаної
специфікації позивач купує олію
соняшникову нератифіковану у
кількості 105,000тон за ціною 7735,83333грн. за
одну тону. Загальна сума за договором з
ПДВ склала 974715,00грн. Умови поставки EXW -
м. Миколаїв, вул.Громадянська, 117. Термін
поставки - до 31 березня 2012 року включно.

Відповідно до специфікації №3 від 01
червня 2012 р. до договору
купівлі-продажу №02-12-11 від 02.12.2011р.
сторони погодили асортимент і
кількість продукції, а саме: олія
соняшникова нератифіковану, вагою
134,000т., за ціною 7871,25грн. за тону, на суму
1054747,50грн., крім того ПДВ 210949,50грн. Умови
поставки EXW - м. Миколаїв,
вул.Громадянська, 117. Термін поставки -
до 31 липня 2012 року включно.

Між позивачем (комітент) та TOB "Югекотоп"
(комісіонер) укладено інші договори
комісії, копії яких наявні в матеріалах
справи згідно яких - комітент доручає, а
комісіонер зобов'язується від свого
імені і за рахунок комітента за
обумовлену винагороду здійснити одну
або декілька зовнішньоекономічних
угод з продажу товару назва, кількість,
вартість якого перераховується у
відповідному додатку до даного
договору комісії. Мінімальна експортна
ціна вказується комітентом в додатку.
Товар є власністю комітента до моменту
його реалізації покупцю-нерезиденту.
Датою продажу товарів (переходу права
власності) є дата оформлення у
встановленому порядку митної
декларації, яка підтверджує факт
перетину митного кордону України. По
угодам, укладеним комісіонером на
виконання даного договору придбаває
права і робиться зобов'язаним
комісіонер.

Комісіонер зобов'язаний повністю
виконати доручення в термін не більше 90
календарних днів з моменту передачі
комітентом товару у відповідності з
даним договором.

За виконання комісійного доручення,
визначеного даним договором, в повному
обсязі та у встановлені даним
договором терміни, комітент протягом 5
банківських днів з моменту підписання
звіту комісіонера виплачує
комісіонеру: суму комісійної
винагороди за виконання комісійного
завдання, яка вказується у відповідних
додатках до даного договору; комітент
відшкодовує комісіонеру здійснені ним
у зв'язку з виконанням комісійного
доручення витрати, в т.ч. витрати,
пов'язані зі зберіганням товару, на
підставі звіту комісіонера про
виконання ним комісійного доручення і
розрахунків відшкодування комітентом
комісіонеру коштів, витрачених
комісіонером при виконанні доручення
комітента.

Винагороду комісіонер отримує в
гривнях після отримання грошових
коштів за експортований товар та
підписання акту виконаних робіт по
даному договору. Курсові різниці, які
виникли при продажу на МБВБ валюти, яка
надійшла від покупця - нерезидента за
реалізований товар, зменшують або
збільшують комісійну винагороду.
Комісіонер зобов'язаний перерахувати
комітенту суму гривень, отриману від
продажу на МБВБ валюти, яка надійшла
від покупця-нерезидента за
реалізований товар. Якщо вищезазначена
сума менша чим фактурна вартість
товару, вказана в ВМД, тоді комісіонер
зобов'язаний здійснити розрахунок з
комітентом по фактурній вартості
товару. Комісіонер зобов'язаний
перерахувати комітенту грошові кошти в
національній валюті України, отримані
від продажу товарів на експорт не
пізніше 30 днів з моменту оформлення
ВМД. Розрахунок здійснюється в
безготівковій формі. Комісіонер не має
права утримувати належні йому по цьому
договору суми із сум, які надійшли до
нього по експортним контрактам з
покупцем. Взаєморозрахунки з покупцем
нерезидентом комісіонер здійснює
самостійно. Всі зобов'язання по
дотриманню діючих норм валютного
контролю, в т.ч. по поверненню грошових
коштів протягом 180 днів з моменту
здійснення експорту покладені на
комісіонера.

Даний договір вступає в дію з моменту
його підписання сторонами і діє до
повного виконання ними своїх
зобов'язань.

Згідно із ст.67 Конституції України,
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Стаття 68 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
неухильно додержуватися Конституції
України, законів України.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20
Податкового Кодексу України (надалі -ПК
України), органи державної податкової
служби мають право проводити перевірки
платників податків (крім Національного
банку України) в порядку, встановленому
цим кодексом України.

Ст.78 Податкового кодексу України
регламентує порядок проведення
документальних позапланових перевірок
п.78.1 якої передбачено, що документальна
позапланова виїзна перевірка
здійснюється за наявності хоча б
однієї з таких обставин: п.п.78.1.1 за
наслідками перевірок інших платників
податків або отримання податкової
інформації виявлено факти, що свідчать
про можливі порушення платником
податків податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту;

Відповідно до п.85.2 ст.85 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний надати посадовим
(службовим) особам органів державної
податкової служби у повному обсязі всі
документи, що належать або пов'язані з
предметом перевірки. Такий обов'язок
виникає у платника податків після
початку перевірки.

В силу п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, у
цьому розділі об'єктом оподаткування є
прибуток із джерелом походження з
України та за її межами, який
визначається шляхом зменшення суми
доходів звітного періоду, визначених
згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу,
на собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та суму
інших витрат звітного податкового
періоду, визначених згідно зі статтями
138-143 цього Кодексу, з урахуванням
правил, встановлених статтею 152 цього
Кодексу.

Згідно пп.135.5.4 п.135.5 ст.135 Податкового
кодексу України, інші доходи включають
- вартість товарів, робіт, послуг,
безоплатно отриманих платником
податку у звітному періоді, визначена
на рівні не нижче звичайної ціни, суми
безповоротної фінансової допомоги,
отриманої платником податку у звітному
податковому періоді, безнадійної
кредиторської заборгованості, крім
випадків, коли операції з
надання/отримання безповоротної
фінансової допомоги проводяться між
платником податку та його
відокремленими підрозділами, які не
мають статусу юридичної особи.

Згідно п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України, витрати - сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Згідно з пунктом 138.2 ст.138 ПК - витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податків витрат, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України, не
включаються до складу витрат: витрати,
не пов'язані з провадженням
господарської діяльності, а саме,
витрати не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку..

Статтею 185 ПК передбачено, що об'єктом
оподаткування є операції платників
податку, зокрема з постачання товарів
та послуг, місце постачання яких
розташоване на митній території
України.

Згідно п.188.1 ст.188 ПК, база оподаткування
операцій з постачання товарів/послуг
визначається виходячи з їх договірної
вартості (у разі здійснення
контрольованих операцій - не нижче
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу) з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім податку на
додану вартість та акцизного податку
на спирт етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів (крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів), а
також збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування, що справляється
з вартості послуг стільникового
рухомого зв'язку).

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК, податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою встановленою
пунктом 193.1 ст.193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 ст.198 ПК, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог ст..201 цього Кодексу)
чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченим пунктом 201.11 ст.201 цього
кодексу.

Відповідно до статті 3 Господарського
кодексу України, під господарською
діяльністю розуміється діяльність
суб'єктів господарювання у сфері
суспільного виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність. Господарська діяльність,
що здійснюється для досягнення
економічних і соціальних результатів
та з метою одержання прибутку, є
підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва - підприємцями.

Згідно ст. 42 Господарського кодексу
України, підприємництво - це
самостійна, ініціативна, систематична,
на власний ризик господарська
діяльність, що здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями), з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п.2 ст.662 Цивільного
кодексу України продавець повинен
одночасно з товаром передати покупцеві
його приналежності та документи
(технічний паспорт, сертифікат якості
тощо), що стосуються товару та
підлягають переданню разом із товаром
відповідно до договору або актів
цивільного законодавства.

Згідно ст.11 Закону України «Про
підтвердження відповідності», за
результатами проведення сертифікації
у разі позитивного рішення
призначеного органу з оцінки
відповідності заявникові видається
сертифікат відповідності, зразок якого
затверджується центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
оцінки відповідності.

Статтею 13 Закону України «Про
підтвердження відповідності»
передбачено, що виробник зобов'язаний:
сприяти проведенню всіх процедур
підтвердження відповідності,
встановлених для конкретного виду
продукції; надавати постачальнику
інформацію про сертифікацію продукції
шляхом зазначення реєстраційних
номерів сертифікатів відповідності в
документах, згідно з якими передається
відповідна продукція; постачальник
зобов'язаний: реалізовувати продукцію
за умови наявності у документах, згідно
з якими йому передано відповідну
продукцію, реєстраційних номерів
сертифіката відповідності чи
свідоцтва про визнання відповідності;
припиняти реалізацію продукції, якщо
вона не відповідає вимогам нормативних
документів, зазначеним у декларації
про відповідність або у сертифікаті
відповідності чи свідоцтві про
визнання відповідності.».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність» (в редакції на момент
виникнення спірних правовідносин),
первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Пунктом 2 ст.3 Закону України „Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" (далі - Закон №996)
передбачено, що фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Відповідно до п.1 ст.9 Закону № 996, факти
здійснення господарських операцій
фіксують первинні документи, які
повинні бути складені під час
здійснення господарської операції, а
якщо це не можливо - безпосередньо
після її закінчення. Відповідно до п.2
ст.9 даного закону первинні документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: «назву документа (форми);
дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції».

Додаткові вимоги до первинних
документів встановлені п.2.4 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку
(затверджено наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995р. № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05.06.1995р. № 168/704),
відповідно до якого первинні документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: найменування підприємства,
установи, від імені яких складений
документ, назва документа, дата і місце
складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиниця виміру
господарської операції, посада і
прізвища осіб відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність оформлення, особистий чи
електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Відповідно до Спільного наказу
Міністерства транспорту України та
Міністерств і статистики України «Про
затвердження типових форм первинного
обліку роботи вантажного автомобіля»
від 29.12.95 №488/346 встановлено, що
застосування затверджених даним
наказом форм первинних документів є
обов'язковим для всіх суб'єктів
господарської діяльності, незалежно
від форм власності. А саме: «Подорожній
лист вантажного автомобіля», ф.№2;
«Подорожній лист вантажного
автомобіля у міжнародному сполученні»,
ф.№1 міжнародна; «Товарно-транспортна
накладна», ф.1-ТН; «Талон замовника»
ф.№1-Т3.

Відповідно до вказаного наказу №488/346
(далі - Наказ №488), товарно-транспортна
накладна типової форми №1-ТН - є єдиним
первинним документом для списання
товарно-матеріальних цінностей у
вантажовідправника та оприбуткування
у вантажоодержувача при перевезенні
вантажів у межах України. А також для їх
складського, оперативного і
бухгалтерського обліку.

При доставці товару автомобілем,
обов'язковим документом є
товарно-транспортна накладна за формою
№1-ТН. У ній повинні бути відмітки
відправника товару (щодо відвантаження
товару) та його отримувача (стосовно
фактичного отримання товару).

Вантажовідправник зобов'язаний
передати водію разом з
товарно-транспортною накладною
посвідчення про якість або сертифікат.
Відомості про ці документи обов'язково
зазначаються у товарно-транспортній
накладній. У посвідченні про якість, у
сертифікаті або іншому документі
повинні міститись відомості про
продукцію, допустимий термін його
доставки.

Правилами перевезень вантажів
автомобільним транспортом в Україні,
затвердженими наказом Міністерством
транспорту України від 14.10.1997 року № 363,
зареєстровані в Міністерстві юстиції
України 20.02.1998р. за № 128/2568, передбачено,
що договір перевезення вантажів -
двостороння угода між перевізником,
вантажовідправником чи
вантажоодержувачем, що є юридичним
документом, яким регламентується
обсяг, термін та умови перевезення
вантажів, права, обов'язку та
відповідальність сторін щодо їх
додержання. Даними Правилами
передбачено, що товарно-транспортна
документація - комплект юридичних
документів, на підставі яких
здійснюють облік, приймання,
передавання, перевезення, здавання
вантажу та взаємні розрахунки між
учасниками транспортного процесу.

Додаткові вимоги до первинних
документів встановлені п.2.4 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку
(затверджено наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995р. № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05.06.1995р. № 168/704),
відповідно до якого первинні документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: найменування підприємства,
установи, від імені яких складений
документ, назва документа,, дата і місце
складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиниця виміру
господарської операції, посада і
прізвища осіб відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність оформлення, особистий чи
електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Згідно абз.1 п.п.2.1 глави 2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, первинні
документи - це документи, створені у
письмовій або електронній формі, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Відповідно до п.п.2.2, п.п.2.7 п.2 вказаного
Положення, первинні документи повинні
бути складені у момент проведення
кожної господарської операції або,
якщо це неможливо, безпосередньо після
її завершення. При реалізації товарів
за готівку допускається складання
первинного документа не рідше одного
разу на день на підставі даних касових
апаратів, чеків тощо. Для контролю та
впорядкування обробки інформації на
основі первинних документів можуть
складатися зведені документи (далі
первинні документи).

Первинні документи складаються на
бланках типових і спеціалізованих
форм, затверджених відповідним органом
державної влади. Документування
господарських операцій може
здійснюватись із використанням
виготовлених самостійно бланків, які
повинні містити обов'язкові реквізити
чи реквізити типових або
спеціалізованих форм.

Відносини в галузі діяльності з
надання послуг з перевезення вантажів
регулюються Цивільним кодексом
України (глава 64), Господарським
кодексом України (глава 32), Митним
кодексом України, Законами України
«Про транспорт», «Про
зовнішньоекономічну діяльність», «Про
транзит вантажів», «Про автомобільний
транспорт», «Про ліцензування певних
видів господарської діяльності»,
Правилами перевезень вантажів
автомобільним транспортом в Україні,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 14.10.1997 року № 363,
тощо.

Відповідно до підпунктів 11.1, 11.3-11.9
пункту 11 Правил перевезень вантажів
автомобільним транспортом в Україні,
основними документами на перевезення
вантажів є товарно-транспортні
накладні та дорожні листи вантажного
автомобіля. Залежно від виду вантажу та
його специфічних властивостей до
основних документів додаються інші
(ветеринарні, санітарні та якісні -
сертифікати, свідоцтва, довідки,
паспорти тощо), що визначається
правилами перевезень зазначених
вантажів. Дорожній лист вантажного
автомобіля є документом, без якого
перевезення вантажів не допускається.

Товарно-транспортна накладна - єдиний
для всіх учасників транспортного
процесу юридичний документ, що
призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи.

Оформлення перевезень вантажів
товарно-транспортними накладними
здійснюється незалежно від умов оплати
за роботу автомобіля.

Товарно-транспортну накладну на
перевезення вантажів автомобільним
транспортом замовник
(вантажовідправник) повинен виписувати
в кількості не менше чотирьох
екземплярів, Замовник
(вантажовідправник) засвідчує всі
екземпляри товарно-транспортної
накладної підписом і при необхідності
печаткою (штампом).

Після прийняття вантажу згідно з
товарно-транспортною накладною водій
(експедитор) підписує всі її
екземпляри.

Перший екземпляр товарно-транспортної
накладної залишається у замовника
(вантажовідправника), другий -
передається водієм (експедитором)
вантажоодержувачу, третій і четвертий
екземпляри, засвідчені підписом
вантажоодержувача (у разі потреби й
печаткою або штампом), передається
перевізнику.

Перевізник здає вантажі у пункті
призначення вантажоодержувачу згідно
з товарно-транспортною накладною
(типова форма товарно-транспортної
накладної, подорожнього листа
вантажного автомобіля затверджена
наказом Міністерства транспорту
України, Міністерства статистики
України № 488/346 від 29.121995 року).

Таким чином, товарно-транспортна
накладна належить до первинної
бухгалтерської документації,
наявність якої для всіх суб'єктів
господарської діяльності незалежно
від форм власності є обов'язковою.

Частина 2 ст.19 Конституції України
передбачає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.ст.11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86
цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Як встановлено згідно матеріалів
справи під час проведення перевірки
ТОВ «Спецмонтажпроектбуд» було
встановлено, що останній у
перевіряємому періоді мав
господарські взаємовідносини з ТОВ
«Саноіл Торг», які відбувалися на
підставі Договору купівлі-продажу
№16/2-05-11 від 16.05.11р., Договору
купівлі-продажу №02-12-11 від 02.12.2011р.

Згідно специфікації №1 від 30.06.2011 року
до договору купівлі-продажу №16/2-05-11 від
16.05.2011р., сторони погодили асортимент і
кількість продукції, а саме: олія
соняшникова нерафінована 51,700тон за
ціною 9679,1667грн. на суму 500409,92грн., крім
того ПДВ 100085,58грн. Умови поставки EXW - м.
Миколаїв, вул. Громадянська, 117. Термін
поставки - до 31.08.2011 року включно.

Згідно специфікації №1 від 21 лютого 2012
р. до договору купівлі-продажу №02-12-11
від 02.12.2011р. сторони погодили
асортимент, ціну та кількість товару,
який буде поставлений продавцем
покупцю у відповідності до умов
договору купівлі-продажу. Згідно
вказаної специфікації позивач купує у
ТОВ "Саноіл Торг" шрот з насіння
соняшника українського походження у
кількості 210,560тон за ціною 896,25грн. за
тону. Загальна сума за договором з ПДВ
склала 226457,28грн. Умови поставки EXW - м.
Миколаїв, вул. Космонавтів, 89. Термін
поставки - до 29 лютого 2012 року включно.

Згідно специфікації №2 від 21 лютого 2012
р. до договору купівлі-продажу №02-12-11
від 02.12.2011р. ТОВ "Саноіл Торг" та позивач
погодили асортимент, ціну та кількість
товару, який буде поставлений
Продавцем Покупцю відповідно до умов
Договору від 02.12.2011 р. Згідно вказаної
специфікації позивач купує олію
соняшникову нератифіковану у
кількості 105,000тон за ціною 7735,83333грн. за
одну тону. Загальна сума за договором з
ПДВ склала 974715,00грн. Умови поставки EXW -
м. Миколаїв, вул.Громадянська, 117. Термін
поставки - до 31 березня 2012 року включно.

Відповідно до специфікації №3 від 01
червня 2012 р. до договору
купівлі-продажу №02-12-11 від 02.12.2011р.
сторони погодили асортимент і
кількість продукції, а саме: олія
соняшникова нератифіковану, вагою
134,000т., за ціною 7871,25грн. за тону, на суму
1054747,50грн., крім того ПДВ 210949,50грн. Умови
поставки EXW - м. Миколаїв,
вул.Громадянська, 117. Термін поставки -
до 31 липня 2012 року включно.

Таким чином, між позивачем та ТОВ
«Саноіл Торг» було укладено договори
купівлі-продажу від 02.12.2011 року №02-12-11
та від 16.05.2011 року №16/2-05-11 на придбання
шроту з насіння соняшника та олії
соняшникової. Місцезнаходження ТОВ
«Саноіл Торг» - м.Київ.
Місцезнаходження ТОВ
«Спецмонтажпроектбуд» - м.Кривий Ріг.

При цьому, відповідно до вказаних
специфікацій до вищенаведених
договорів складно в м.Миколаєві.

Згідно умов договорів, поставка товару
мала бути здійснена на умовах EXW
(Правила ІНКОТЕРМС - Офіційні правила
тлумачення торговельних термінів
Міжнародної торгової палати (редакція
2000 року). Видання МТП N 560. Введені в дію з
01.01.2000р.)

Як вбачається з матеріалів справи,
жодних складських приміщень ані ТОВ
«Саноіл Торг», ані ТОВ
«Спецмонтажпроектбуд» не мають, та до
перевірки договорів оренди складських
приміщень не надано.

Враховуючи викладене, слід зауважити,
що згідно п.Б.8 Вищенаведених правил
Інкотермс щодо поставки на умовах ЕХШ,
Покупець зобов'язаний надати продавцю
належні докази прийняття поставки.

Суд зазначає, що доказів переміщення
товару в просторі з боку ТОВ
«Спецмонтажпроектбуд» не надано, також
не надано сертифікати якості оформлені
виробником відповідно до норм
встановлених законодавством, а також
жодних відомостей про виробника товару
також не надано.

Разом з тим, суд звертає увагу, що до
перевірки надано сертифікати якості,
копії яких наявні в матеріалах справи,
оформлені комісіонером - ТОВ
«ЮГЕКОТОП», який здійснював подальшу
реалізацію товару, проте, сертифікати
якості не оформлені відповідно до
Наказу Державного Комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики від 19.04.2011 N 155, а
саме: не зазначено термін дії
сертифіката та місце виробництва.

Законом України «Про підтвердження
відповідності» передбачено, що лише
виробники надають покупцям, разом з
товаром, сертифікати якості
(відповідності), зазначеної
законодавством форми, у зв'язку з чим,
надані до позову сертифікати якості
суд не приймає до уваги, оскільки вони
оформлені не у встановленій
законодавством формі.

Судом встановлено, що ТОВ
«Спецмонтажпроектбуд» було придбано у
ТОВ «Саноіл Торг» продукцію, яка
потребує підтвердження якості
(відповідності) виробника.

Форма сертифікату визначена
декларацією про оптову ціну на
продовольчі товари, щодо яких
запроваджено державне регулювання.
Інструкція про заповнення і
застосування декларації про оптову
ціну на продовольчі товари, щодо яких
запроваджено державне регулювання
затверджена Наказом Міністерства
економіки України від 13 серпня 2008 року
№341 "Про затвердження форми декларації
про оптову ціну на продовольчі товари,
щодо яких запроваджено державне
регулювання, та Інструкції про
заповнення і застосування декларації
про оптову ціну на продовольчі товари,
щодо яких запроваджено державне
регулювання", зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 20.08.2008
року за №767/15458.

У розділі ІІІ вищевказаної інструкції
вказано, що декларація складається
суб'єктом господарювання - виробником
товару (далі - виробник) окремо на кожну
партію товару за формою, затвердженою
наказом Міністерства економіки
України від 13.08.2008 р. № 341 "Про
затвердження форми декларації про
оптову ціну на продовольчі товари, щодо
яких запроваджено державне
регулювання, та Інструкції про
заповнення і застосування декларації
про оптову ціну на продовольчі товари,
щодо яких запроваджено державне
регулювання," в одному примірнику, який
залишається у виробника.

Завірена керівником або особою, яка
його заміщує, копія декларації
надається виробником кожному
покупцеві (товароотримувачу,
вантажоодержувачу) товару разом з
первинними документами для проведення
господарських операцій з відпуску
товару і застосовується на всіх етапах
реалізації товару. При кожній
подальшій реалізації цього товару
незалежно від обсягу партії кожний
продавець у копії декларації,
отриманій від виробника або
попереднього продавця, зазначає лише
найменування товароотримувача
(вантажоодержувача) та реквізити
первинного документу для проведення
господарських операцій з відпуску
товару. Зазначена копія завіряється
продавцем і додається до первинного
документу для проведення
господарських операцій з відпуску
товару.

Кожна партія товару ідентифікується
датою виготовлення та номером, які
зазначені в декларації.

Декларація (копія декларації)
зберігається суб'єктом господарювання
протягом трьох років разом з первинним
документом для проведення
господарських операцій з відпуску
товару та надається на вимогу органів
державного контролю за цінами під час
перевірки додержання державної
дисципліни цін, а також за письмовими
запитами цих органів.

Керівник суб'єкта господарювання
(виробника, товароотримувача,
вантажоодержувача) несе
відповідальність за достовірність
даних, зазначених у декларації, згідно
із законодавством.

Перелік продукції по якій встановлено
державне регулювання затверджено
Постановою Кабінету Міністрів України,
від 25 грудня 1996 року №1548, зі змінами та
доповненнями. Відповідно до зазначеної
постанови КМУ державному регулюванню
підлягає олія соняшникова.

Проте до перевірки не надано
декларації про оптову ціну на
продовольчі товари, щодо яких
запроваджено державне регулювання, яка
затверджена Наказом Міністерства
економіки України від 13 серпня 2008 року
№341 «Про затвердження форми декларації
про оптову ціну на продовольчі товари,
щодо яких запроваджено державне
регулювання, та Інструкції про
заповнення і застосування декларації
про оптову ціну на продовольчі товари,
щодо яких запроваджено державне
регулювання».

Крім того, матеріалами справи
встановлено, що позивачем ні під час
проведення перевірки, ні в ході
судового розгляду справи судом не було
надано подорожні листи вантажного
автомобіля, проте, відповідно до
Спільного наказу Міністерства
транспорту України та Міністерства
статистики України «Про затвердження
типових форм первинного обліку роботи
вантажного автомобіля» від 29.12.95 №488/346
встановлено, що застосування
затверджених даним наказом форм
первинних документів є обов'язковим
для всіх суб'єктів господарської
діяльності, незалежно від форм
власності, в тому числі «Подорожній
лист вантажного автомобіля».

При цьому суд зазначає, що витрати для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість мають бути
фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
в свою чергу є підставою для формування
підприємством податкового обліку.

Якщо фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку,
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

Крім того при прийнятті рішення судом
враховано, що відповідно до Акту
перевірки позивача, фахівцями
відповідача встановлено, що у
провадженні управління розслідування
особливо важливих справ ГСУ ДПС
України перебувають матеріали
досудового розслідування №0000031
за ознаками злочину, передбаченого ч.3
ст.212 КК України та щодо невстановлених
осіб за ознаками злочину,
передбаченого ч.2 ст.205 КК України.
Проведеним досудовим розслідуванням
встановлено, що групою осіб створено
злочинну схему незаконної мінімізації
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість та податку на прибуток
підприємств шляхом використання
реквізитів та банківських рахунків
суб'єктів господарської діяльності, в
тому числі, що здійснюють фіктивну
діяльність. Згідно вказаної схеми,
невстановлені розслідуванням особи,
створили документальне оформлення
купівлі-продажу товарно-матеріальних
цінностей по ланцюгу постачання за
участю суб'єктів господарської
діяльності, зокрема за участю ТОВ
«Саноіл Торг», яке задіяли в якості
транзитного підприємства в злочинному
ланцюзі незаконної мінімізації
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість та податку на прибуток
підприємства. Таким чином, своїми діями
вказана група осіб сприяла діючим
підприємствам, серед яких ТОВ
«Спецмонтажпроектбуд» в умисному
ухиленні від сплати податків в
особливо великих розмірах.

Також, відповідно до вказаного Акту
перевірки позивача, Криворізькою
південною МДПІ Дніпропетровської
області ДПС отримано акт про
результати документальної невиїзної
позапланової перевірки TOB "Саноіл Торг"
(код за ) з питань дотримання
вимог податкового законодавства по
взаємовідносинам з TOB "Інфініті", (код за
) за період з 21.03.2011р. по
30.09.2012р., яким встановлено неможливість
здійснення господарської діяльності, у
ТОВ «Саноіл Торг» відсутні об'єкти
оподаткування по операціях з придбання
та продажу товарів (послуг) у
підприємств-постачальників/ покупців.

На момент розгляду справи, додаткових
пояснень, документів, що спростовують
вищевказані факти та доводять
реальність вказаних господарських
операцій позивачем не надано.

Таким чином, зібрані докази свідчать
про те, що надані для перевірки
паперові носії за формою первинних
документів та наведені в них відомості
не відповідають їх реальному змісту, та
відповідно не можуть бути підставою
для відображення в податковому обліку
витрат, відповідно ТОВ
«Спецмонтажпроектбуд» немає права на
відображення в податковому обліку
наслідків таких операцій.

У відповідності до інформаційного
листа Вищого адміністративного суду
України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 року «Щодо
підтвердження даних податкового
обліку» документи та інші дані, що
спростовують реальність здійснення
господарської операції, яка
відображена в податковому обліку,
повинні оцінюватися з урахуванням
специфіки кожної господарської
операції - умов перевезення, зберігання
товарів, змісту послуг, що надаються
тощо.

При цьому сама собою наявність або
відсутність окремих документів, а так
само помилки у їх оформленні не є
підставою для висновків про
відсутність господарської операції,
якщо з інших даних вбачається, що
фактичний рух активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податків у зв'язку з його
господарською діяльністю мали місце.
Водночас наявність формально
складених, але недостовірних первинних
документів, відповідність яких
фактичним обставинам спростована
належними доказами, не є безумовним
підтвердженням реальності
господарської операції.

Аналізуючи визначення господарської
діяльності (господарська діяльність -
діяльність особи, що пов'язана з
виробництвом (виготовленням) та/або
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, спрямована на
отриманню доходу і проводиться такою
особою самостійно та/або через свої
відокремлені підрозділи, а також через
будь-яку іншу особу, що діє на користь
першої особи, зокрема за договорами
комісії, доручення та агентськими
договорами (підпункт 14.1.36 ПК України)),
можна зробити висновок, що
господарською може бути визнана лише
правомірна діяльність платника
податку, вчинювана саме з метою
одержання прибутку, а не з метою
умисного заниження (приховування)
податкових зобов'язань. Навмисні дії
платників податків, що спрямовані на
заниження податкових зобов'язань з ПДВ
за рахунок вчинення завідомо збиткових
операцій, слід розцінювати як такі, що
виходять за межі господарської
діяльності.

Аналізуючи вищевказані норми
законодавства, суд приходить до
висновку, що первинні документи, які
складені суб'єктами господарської
діяльності на операції, що суперечать
законодавчим і нормативним актам, та
такі що не відповідають сутності і не
несуть доказовості відносно змісту
здійсненної операції не є документами,
які можуть бути підставою для
відображення в облікових регістрах
бухгалтерського та податкового обліку.
Витрати для цілей визначення об'єкта
оподаткування, а також податковий
кредит для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на додану
вартість мають бути фактично здійснені
і підтверджені належним чином
складеними первинними документами, що
відображають реальність господарської
операції, яка є підставою і для
формування податкового обліку
платника податків.

Позивачем не надано належних та
допустимих доказів, які б спростували
правильність висновків відповідача,
викладених ним в акті №563/222/31932809 від
25.04.2013р.

За викладених вище обставин та
відповідних доказів, суд вважає, що
відповідач при винесенні податкових
повідомлень-рішень від 17.05.2013р. №
та №, діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
правомірність своїх дій ним доведена.

На підставі наведеного, суд приходить
до висновку в необхідності відмови в
задоволенні поданого
адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Спецмонтажпроектбуд» до Криворізької
південної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень, - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
та може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку,
визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Повний текст постанови складено 08
листопада 2013 року

Суддя Н.В. Турлакова