Справа № 2а-703/11/0970
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
Справа
№ 42651/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючого судді - Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської
З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Державного лісопромислового
підприємства «Прикарпатліс» на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 01
квітня 2011 року у справі за позовом
Державного лісопромислового
підприємства «Прикарпатліс» до
Державної податкової інспекції в м.
Івано-Франківську про скасування
рішень, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2011 року позивач Державне
плісопромислове підприємство
«Прикарпатліс» звернувся до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції в м.
Івано-Франківську, в якому просив
визнати виставлення відповідачем
першої податкової вимоги від 03.09.2010
року № 1/1878/22791/10/24-150/6052 в розмірі 35613289,13
грн. та другої податкової вимоги від
07.10.2010 року № 3/2039/2553/10/23-150/6735 в розмірі
35307362,92 грн. як таке, що суперечить
діючому законодавству та зобов'язати
відповідача їх відізвати; скасувати
рішення відповідача № 28340/10/24-150/7534 від
11.11.2010 про стягнення котів та продаж
інших активів платника; скасувати
рішення відповідача від 23.02.2011 року №
4021/10/24-150/1356 про опис майна у податкову
заставу; визнати невідповідачем
Державне плісопромислове підприємство
«Прикарпатліс» по погашенню кредиту,
виданого під гарантію уряду України;
скасувати рішення від 23.02.2011 року №
4040/40/24-150/1371 про описа майна платника
податків.

Ухвалою Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 28 лютого 2011
року відмовлено Державному
лісопромисловому підприємству
«Прикарпатліс» у відкритті
провадження в справі за його
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції в м.
Івано-Франківську в частині Державного
лісопромислового підприємства
«Прикарпатліс» не відповідачем по
погашенню кредиту, виданого під
гарантію уряду України.

Ухвалою Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 28 лютого 2011
року позовну заяву Державного
лісопромислового підприємства
«Прикарпатліс» до Державної
податкової інспекції в м.
Івано-Франківську в частині скасування
рішення від 11.11.2010 року № 28340/10/24-150/7534
про стягнення коштів та продаж інших
активів платника податків в рахунок
погашення його податкового боргу
залишено без розгляду.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 01
квітня 2011 року в задоволенні позову
Державного плісопромислового
підприємства «Прикарпатліс» до
Державної податкової інспекції в м.
Івано-Франківську про визнання дій
щодо формування податкових вимог
протиправними, зобов'язання їх
відкликання та скасуваннярішень
проопис майна у податкову заставу і
опис майна платника податків
відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду,
його оскаржив позивач, який в поданій
апеляційній скарзі, покликаючись на
неповне з'ясування обставин справи
судом першої інстанції та порушення
норм матеріального права,
проситьскасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою
задоволити позовні вимоги.

В обгрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що відповідачем
безпідставно в порушення Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" виставлено йому першу та другу
податкові вимоги на суму боргу
відповідно 35613289,13 грн. та 35307362,92 грн.,
так як при винесенні першої та другої
податкової вимоги вказано на суми
податкового боргу позивача, як такі, що
є узгодженими, що не відповідає
дійсності, оскільки підприємство
самостійно не узгоджувало дану суму
податкового зобов'язання, інших рішень
відповідних органів, які б свідчили про
узгодження податкового зобов'язання
немає.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, а тому, колегія суддів, у
відповідності до ч.1 п.2 ст.197 КАС
України, вважає за можливе розглядати
справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
10.11.1993 року між фірмою "Фелікс Шоллер
Гандель"Федеративна Республіка
Німеччина та Лісопромисловим
об'єднанням "Прикарпатліс"
(правонаступником якого є Державне
лісопромислове підприємство
"Прикарпатліс") було укладено договір
№0221/93/20 купівлі-продажу техматеріалів.
Для проведення розрахунків із даною
фірмою був наданий кредит цільового
призначення в сумі 2,5 млн. німецьких
марок під гарантію Кабінету Міністрів
України, що підтверджується
індивідуальною кредитною угодою
№5/0810/5622 та гарантійним зобов'язанням
від 26.10.1994 року за № 40-1814/96.

Міністерство фінансів України
зобов'язане профінансувати зазначені
витрати за рахунок резервного фонду
Кабінету Міністрів України через
органи Головного управління
Державного казначейства України на
підставі укладених з ними угод.

Згідно угоди, для проведення
розрахунків із фірмою "Фелікс Шоллер
Гандель" був наданий кредит цільового
призначення. Міністерство фінансів
України профінансувало зазначені
витрати за рахунок резервного фонду
Кабінету Міністрів України через
органи Головного управління
Державного казначейства України.

Згідно п.2 постанови Кабінету Міністрів
України "Про порядок відшкодування
збитків державного бюджету, що виникли
внаслідок настання гарантійних
випадків за іноземними кредитами,
одержаними юридичними особами України
під гарантії Уряду України" від 14
грудня 1995 року N 1002 органам державної
податкової служби у разі
невідшкодування у місячний термін
позичальником іноземного кредиту,
одержаного під гарантії Уряду України,
витрат державного бюджету, що виникли у
зв'язку з покриттям гарантом
заборгованості за цим кредитом,
забезпечити за поданням відповідних
фінансових органів за місцем
знаходження позичальника стягнення з
нього у безспірному порядку повної
суми нездійснених у строк платежів з
урахуванням пені.

Відповідно ст. 21 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2010 рік" у 2010
році органи державної податкової
служби України визначені органами
стягнення заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою за
кредитами, залученими державою або під
державні гарантії, бюджетними
позичками та фінансовою допомогою,
наданою на поворотній основі, а також
заборгованості з відсотків за
користування позиками, наданими за
рахунок коштів, залучених державою, та
з плати за надання гарантій та позик,
отриманих за рахунок коштів, залучених
державою та/або під державні гарантії.
При цьому така заборгованість
вважається податковим боргом і
стягується відповідно до Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами".

Таким чином, в 2010 році питання
стягнення кредитів, наданих за рахунок
бюджетних коштів або позик, залучених
державою чи під державні гарантії,
інших зобов'язань, що випливають з угод,
укладених державними органами та/або
від імені держави, які регулюються
нормами цивільного законодавства та
іншими законами з питань державного
боргу та його обслуговування, -
врегульовані Закон України "Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами", а органи
державної податкової служби України
визначені органами стягнення
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою.

Відповідно ч. 4 ст. 17 Бюджетного кодексу
України у разі невиконання юридичними
особами своїх зобов'язань щодо
погашення та обслуговування наданих на
умовах повернення кредитів, залучених
державою або під державні гарантії,
інших гарантованих державою
зобов'язань, та стягнення
заборгованості перед Державним
бюджетом України з наданих
підприємствам і організаціям позичок
із державного бюджету, позичок, наданих
за рахунок коштів, залучених державою
або під державні гарантії, плати за
користування цими позичками органи
стягнення застосовують механізм
стягнення цієї заборгованості у
порядку, передбаченому законом для
стягнення не внесених у строк податків
і неподаткових платежів, включаючи
погашення такої заборгованості за
рахунок майна боржників.

З метою забезпечення виконання ст. 21
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2010 рік", ст. 17 Бюджетного
кодексу України та Закону України "Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" ДПА
України було прийнято Наказ від 14
вересня 2010 року N 701 "Про затвердження
Методичних рекомендацій щодо порядку
погашення у 2010 році заборгованості
суб'єктів господарювання перед
державою за кредитами, залученими
державою або під державні гарантії,
бюджетними позичками та фінансовою
допомогою, наданою на поворотній
основі".

Відповідно до п. 2.1. цього Наказу
сума заборгованості боржника
визначається Міністерством фінансів
України або банком, який на підставі
агентського договору або за дорученням
державних органів згідно із
законодавством від свого імені надав
боржникам кредити, веде облік
погашення заборгованості та здійснює
її обслуговування, на підставі договір
або інших передбачених законодавством
підстав, відповідно до яких боржник
отримав кредит з урахуванням
інформації Державного казначейства
України про надходження платежів у
рахунок погашення цієї заборгованості.

Головне управління державного
казначейства України в
Івано-Франківській області 29.09.2009 року
звернулося до Державної податкової
інспекції в м. Івано-Франківську із
Поданням №8 про стягнення з позивача
пені, нарахованої за прострочену
заборгованість та повернення
солідарної частини основного боргу на
загальну суму 35307362,92 гривень (сума
основного боргу - 13581528,33 грн. та
нарахована пеня - 21725834,59 грн.), яка існує
перед держбюджетом, згідно кредиту
виданого на підставі Постанови
Кабінету Міністрів України за №1002 від
14.12.1995 року, згідно договору за №0221/93/20
від 10.11.1993 року.

Відповідно до листа державної
податкової інспекції в м.
Івано-Франківську від 23.02.2011 року за
№4021/10/24-150/1356 станом на 01.01.2011 року за ДЛП
"Прикарпатліс" рахується прострочена
заборгованість перед бюджетом за
іноземними кредитами під гарантії
Кабінету Міністрів України на загальну
суму солідарної частини - 36513316,63 грн.
(суму боргу 14337932,90 грн. та 22175383,73 грн.
-нарахована пеня).

Згідно п.2.2 Наказу ДПА України від
14 вересня 2010 року N 701 за місцем
реєстрації боржника як платника
податків нараховується грошова сума,
яку боржник повинен сплатити у разі
порушення ним зобов'язання за
кредитною угодою, що обчислюється у
відсотках від суми простроченої
заборгованості за кожен день
прострочення виконання зобов'язання та
оформлюється подання на стягнення з
боржника до державного бюджету суми
заборгованості у національній валюті
за офіційним обмінним курсом
Національного банку України,
встановленим на день оформлення
подання, та нарахованої пені, яке
надсилається органу стягнення для
здійснення відповідних заходів
стягнення.

Подання оформлюється згідно з п. 2 та
додатком 2 до Порядку зарахування до
державного бюджету сум, стягнутих у
безспірному порядку з юридичних осіб
України - позичальників для погашення
заборгованості за іноземними
кредитами, одержаними під гарантії
Уряду України, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
30.04.1996 року N 88, виданого на виконання
постанови Кабінету Міністрів України
від 14 грудня 1995 року N 1002 "Про порядок
відшкодування збитків державного
бюджету, що виникли внаслідок настання
гарантійних випадків за іноземними
кредитами, одержаними юридичними
особами України під гарантії Уряду
України", і містить окрему інформацію
щодо заборгованості перед державним
бюджетом за кредитом та суми
нарахованої за прострочення платежу
пені та відповідних реквізитів
бюджетних рахунків.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що Державне
казначейство України є контролюючим
органом, Головне управління Держаного
казначейства України в
Івано-Франківській області наділене
правом на реалізацію прав Державного
казначейства України контролювати
виділені державні кошти у
відповідності п.2 постанови Кабінету
Міністрів України "Про порядок
відшкодування збитків державного
бюджету, що виникли внаслідок настання
гарантійних випадків за іноземними
кредитами, одержаними юридичними
особами України під гарантії Уряду
України" від 14 грудня 1995 року N 1002 вправі
звертатися до органів стягнення з
поданням.

З метою забезпечення впровадження ст. 6
Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетними та державними фондами"
наказом Держаної податкової
адміністрації України за №266 від 03.07.2001
року, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 16.07.2001 року за N 595/5786,
затверджено Порядок направлення
органами державної податкової служби
України податкових вимог платникам
податків.

У відповідності Загальних положень цей
Порядок розроблено відповідно до
Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетними цільовими фондами". В ньому
зазначено, що органи державної
податкової служби України направляють
платникам податків податкові вимоги.

Згідно підпункту 3.2. пункту 3 Порядку
податкові вимоги формуються за
несплаченими платником податків в
установлені строки сумами податкових
зобов'язань, узгоджених іншими
контролюючими органами.

Відповідно підпункту 4.1. пункту 4
Порядку податкові вимоги формуються на
підставі подання іншого контролюючого
органу про здійснення заходів з
погашення податкового боргу, а також
розрахунку його розміру, які
надсилаються таким контролюючим
органом до відповідного податкового
органу.

Таким чином, відповідач із врахуванням
підпункту 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" уповноважений виставляти
вимогу про стягнення податкового боргу
на підставі подання контролюючого
органу та розрахунку його розміру.

Відповідач, на основі вказаного
подання Головного управління
державного казначейства України в
Івано-Франківській області, згідно
підпункту 6.2.1. пункту 6.2 статті 6 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами", виставив позивачу першу
податкову вимогу за № 1/1878/22791/10/24-150/6052
від 03.09.2010 року на суму податкового
боргу в розмірі 35613289,13 гривень,
відповідно по основному платежу -
13581528,33 грн. та пеня за несвоєчасне
повернення в сумі 217256834,59 грн. На
виконання вимог статті 21 Закону
України від 27.10.2010 року №2154-VI "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"та
відповідно до вимог пунктів 6.2.1, п.6.2 ст.6
Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами"ДПІ в м. Івано-Франківську
сформувало другу податкову вимогу за
№2/2039/25533/10/24-150/6735 від 07.10.2010 року на суму
податкового боргу в розмірі 35307362,92
гривень.

Вказані вимоги відповідача були
предметом перегляду, згідно скарг
позивача. Вимоги податкових органів
залишалися без змін, а скарги - без
задоволення. У зв'язку з цим
відповідачем прийнято рішення від
11.11.2010 року № 28340/10/24-150/7534 про стягнення
з ДЛП "Прикарпатліс"коштів та продаж
інших активів платника податків в
рахунок погашення його податкового
боргу. Вказане рішення відповідача
було предметом перегляду, згідно
претензії позивача ДПІ в м.
Івано-Франківську, яка рішення від
11.01.2011 року залишила без змін, а
претензію -без задоволення.

23.02.2011 року державною податкової
інспекцією в м. Івано-Франківську було
прийняте рішення за № 4040/10/24-150/1371 про
опис майна у податкову заставу.

Згідно п.5 Наказу у разі несплати
боржником суми заборгованості в
установлені строки орган стягнення:
приймає рішення про стягнення з
боржника заборгованості; відповідно до
Закону N 2181 та постанови Кабінету
Міністрів України від 15 квітня 2002 року N
538 "Про затвердження Порядку стягнення
коштів та продажу інших активів
платника податків, які перебувають у
податковій заставі"здійснює заходи
щодо стягнення з боржника суми
заборгованості у позасудовому порядку;
подає до судів позови про стягнення
заборгованості за рахунок майна
боржника (якщо заходи стягнення
відповідно до Закону N 2181 не призвели до
повного погашення заборгованості).

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
правомірність дій щодо формування
Державною податковою інспекцією в м.
Івано-Франківську першої та другої
податкових вимог за №1/1878/22791/10/24-150/6052
від 03.09.2010 року та №2/2039/25533/10/24-150/6735 від
07.10.2010 року, представлених Державному
лісопромисловому підприємству
"Прикарпатліс" та відмови в задоволенні
заявлених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення.

Керуючись ст.195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державного
лісопромислового підприємства
«Прикарпатліс» залишити без
задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 01 квітня 2011
року у справі № 2а-703/11/0970 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
В.М.
Каралюс

суддя
В.С. Затолочний

суддя
З.М. Матковська