Справа № 820/14136/13-а
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 березня 2014 р.
№ 820/14136/13-а

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді - Зоркіна Ю.В.

при секретарі судового засідання - Кот
Ю.А.

за участю представників сторін

позивача ОСОБА_1,

відповідача Яковенко Н.П.

третьої особи - не прибули,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Лозівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області,
третя особа УПФУ в Лозівському районі
Харківської області про визнання дій
незаконними, скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним
адміністративним позовом, у якому
просить суд визнати незаконними дії
щодо оформлення вимоги про сплату
боргу від (дата не зазначена) 2013 року №
Ф-88 та нарахування ОСОБА_4
заборгованості зі сплати єдиного
внеску станом на 01.11.2013 року у розмірі
7306,64 грн. та передання його на примусове
виконання до відділу Державної
виконавчої служби Лозівського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області; визнати
незаконною та скасувати вимогу
Лозівської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Харківській області про сплату боргу
від (дата відсутня) листопада 2013 року №
Ф-88.

У судовому засіданні як на підставу
задоволення позовних вимог
представник позивача послався на те, що
сформована та направлена на адресу
позивачки вимога не містить жодних
розрахунків, прийнята без проведення
документальної перевірки, чим порушено
вимоги п.6.3,6.4 постанови Правління ПФ
України від 27.09.2010 року № 21-5 «Про
затвердження інструкції про порядок
нарахування та сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (чинної на
момент виникнення спірних відносин).
Крім того представник позивача як на
підставу задоволення позовних вимог
послався на те, що вимоги про сплату
направлялися УПФ у Лозвівському районі
Харківської області до виконавчої
служби, а отже позивач позбавлений
можливості визначити, яка остаточна
сума заборгованості по сплаті єдиного
внеску рахується за ним.

Представник відповідача у судовому
засіданні адміністративний позов не
визнав, пославшись на те, що
оскаржувана вимога прийнята з
урахуванням положень п.п.4,5 ч.1 ст.4, п.п.2,3
ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» та з
урахуванням положень п.6.4 постанови
Правління ПФ України від 27.09.2010 року №
21-5 «Про затвердження інструкції про
порядок нарахування та сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
вважається узгодженою, а отже
правомірно направлена до виконавчої
служби для примусового виконання.

Третя особа в судове засідання свого
представника не направила, надавши
через канцелярію суду письмові
пояснення на адміністративний позов
(а.с.65-70), у яких зазначено, що згідно
картки особового рахунку позивачки
останній нарахована сума єдиного
внеску у розмірі 10317,72 грн., сплачено
4205,11 гр. УПФУ сформовано та направлено
на адресу позивачки вимоги про сплату
боргу від 21.02.2013 року, від 25.05.2013 року,
від 08.08.2013 року № 1117-У, які останньою
отримані, проте сума визначена у вимозі
не сплачена. Внаслідок несплати суми
нарахованого єдиного внеску вказані
вимоги направлені на адресу виконавчої
служби для вжиття заходів примусового
стягнення. У примусовому порядку
стягнуто 4205,11 грн. 24.12.2013 року вказані
вимоги повернуті на адресу УПФУ.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши долучені до
матеріалів справи документи,
перевіривши оскаржувані рішення та дії
відповідача на відповідність приписам
ч.3 ст.2 КАС України, суд зазначає
наступне.

Позивачка пройшовши визначену діючим
законодавством процедуру державної
реєстрації набула статусу суб'єкта
господарювання фізичної
особи-підприємця, про що їй видано
свідоцтво серії НОМЕР_1 (а.с.40) та є
платником єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та перебуває на
спрощені й системі оподаткування
(а.с.41-43).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (далі - Закон №
2464-VI) єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування. Відповідно до
ч.8 ст.9 Закону № 2464-VI платники єдиного
внеску зобов'язані сплачувати єдиний
внесок, нарахований за відповідний
базовий звітний період, не пізніше 20
числа місяця, що настає за базовим
звітним періодом.

Відповідно до положень п.п.4,5 ч.1 ст.4,
п.п.2,3 ч.1 ст.7 Закону № 2464-VI єдиний внесок
для позивачки встановлено у розмірі 34,7
% бази нарахування єдиного внеску.

Із долучених до матеріалів справи
документів судом встановлено, що за
період перебування на спрощеній
системі оподаткування: у 2011 році
позивачка мала сплатити єдиного внеску
на суму 3357,24 грн., у термін до 20.01.2012 року
внесок не сплачено, звіт суми
нарахованого доходу застрахованих
осіб та суми нарахованого єдиного
внеску за 2011 рік не надано; у 2012 році
позивачка мала сплатити єдиного внеску
на суму 4572,42 грн., у термін до 21.01.2013 року
внесок сплачено 4205,11 грн., звіт суми
нарахованого доходу застрахованих
осіб та суми нарахованого єдиного
внеску за 2012рік не надано; у січні -
червні 2013 року позивачка мала сплатити
2388,06 грн. у термін до 22.04.2013 року та 22.07.2013
року відповідно, внесок не сплачено,
звіт суми нарахованого доходу
застрахованих осіб та суми
нарахованого єдиного внеску за
відповідний період не надано; у
четвертому кварталі 201 3року позивачці
нарахований внесок у розмірі 1194,03 грн.,
внесок не сплачено - внаслідок чого,
згідно облікової картки за позивачкою
рахується заборгованість у розмірі
7306,44 грн. (6112,61 грн.+1194,03 грн.) - а.с.66-67.

20.11.2013 року фахівцями податкового
органу сформовано та направлено на
адресу позивачки вимога про сплату
боргу (недоїмки) Ф-88, згідно якої станом
на 01.11.2013 року сума заборгованості
складає 7306,64 грн.-а.с.4.

Згідно з п.п. 4.3.6. Інструкції про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 27 вересня 2010 року № 21-5,
зареєстрованої у Міністерстві юстиції
України 27 жовтня 2010 р. за № 994/18289 (далі -
Інструкція) нараховані за відповідний
базовий звітний період суми єдиного
внеску сплачуються платниками не
пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом, не залежно
від виплати заробітної плати та інших
видів виплат, на суми яких
нараховується єдиний внесок. Базовим
звітним періодом є календарний місяць.
Згідно п. 6.4 Інструкції, в редакції, що
була чинною на момент формування
оскаржуваної вимоги, вимога про сплату
боргу формується на підставі актів
документальних перевірок, інформації
органів державної податкової служби,
звітів платника про нарахування
єдиного внеску та облікових даних з
карток особових рахунків платників.

Отже, суд не погоджується з
твердженням позивача про те, що вимогу
мало бути складено на підставі акту
документальної перевірки та надіслано
одночасно з актом документальної
перевірки, оскільки відповідно до п. 6.3.
Інструкції акт перевірки - це лише одна
з підстав для складання вимоги.
Направлення платнику акту
передбачається лише у разі його
складання.

Вимогу про сплату недоїмки сформовано
та надіслано позивачеві відповідачем
на підставі даних картки особового
рахунку платника, що цілком відповідає
положенням ст. 25 Закону № 2464-VI та п. 6.4.
Інструкції, а отже, позовні вимоги в
частині визнання незаконними дій щодо
оформлення вимоги про сплату боргу від
(дата не зазначена) 2013 року № Ф-88 та
нарахування ОСОБА_4 заборгованості зі
сплати єдиного внеску станом на 01.11.2013
року у розмірі 7306,64 грн. та скасування
вимоги Лозівської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Харківській області про сплату боргу
від (дата відсутня) листопада 2013 року №
Ф-88 суд вважає необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню

Щодо посилань представника позивача на
те, що податковий орган неправомірно
скерував оскаржувану вимогу до відділу
ВДВС, що до виконавчої служби раніше
направлялися вимоги, що, на думку
позивача, унеможливлює визначення
остаточної суми заборгованості, суд
зазначає наступне.

Згідно ч. 4 ст. 25 Закону № 2464-VI та п.п. "б"
п.6.3 та п. 6.8. Інструкції, органи
Пенсійного фонду надсилають платникам
вимогу про сплату недоїмки, якщо
платник має на кінець звітного
календарного періоду недоїмку зі
сплати єдиного внеску. Вимога про
сплату недоїмки є виконавчим
документом. Платник єдиного внеску
зобов'язаний протягом десяти робочих
днів з дня надходження вимоги про
сплату недоїмки сплатити суми недоїмки
та штрафів разом з нарахованою пенею. У
разі якщо платник єдиного внеску
протягом десяти робочих днів з дня
надходження вимоги не сплатив
зазначені у вимозі суми недоїмки та
штрафів разом з нарахованою пенею, не
узгодив вимогу з органом Пенсійного
фонду, не оскаржив вимогу в судовому
порядку або не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
з дня надходження узгодженої вимоги,
територіальний орган Пенсійного фонду
надсилає в порядку, встановленому
законом, до підрозділу державної
виконавчої служби вимогу про сплату
недоїмки.

Матеріалами справи підтверджено, що
оскаржувана вимога особисто отримана
позивачкою 26.11.2013 року, проте у строки
визначені ст.. 25 Закону № 2464 сума
заборгованості не сплачена, вимога не
оскаржена, отже вважається узгодженою,
що надає право податковому органу
звернути її до примусового виконання.

Із долучених до матеріалів справи
постанов про повернення виконавчого
документу (а.с.68-70) судом встановлено, що
ВДС Лозівського МУЮ відкриті виконавчі
провадження:

за вимогою від 21.02.2013 року № 1117у
(рішенням Харківського окружного
адміністративного суду від 16.09.2013 року
у справі 820/7487/13-а визнана законною) на
суму 4572,42 гр. (заборгованість за 2012 рік)

за вимогою від 20.05.2013 року № 1117у на суму
5766,45 грн., яка складається з суми
заборгованості за 2012 рік у розмірі 4572,42
грн. та нарахованої суми внеску за 1
квартал 2013 року у розмірі 1194,03 грн.
(а.с.28) - відкрито провадження на 1194,03
грн.-а.с.69

за вимогою від 08.08.2013 року № 1117у на суму
6112,61 грн., яка складається з суми
заборгованості за 2011 рік у розмірі 3357,24
грн., заборгованості за 2011 рік у розмірі
5766,45 грн., заборгованості за 2 квартал 2013
року у сумі 1194,03 грн., з урахуванням
оплати у розмірі 4205,11 грн. (а.с.27) -
відкрито виконавче провадження на 4551,27
грн. ( заборгованість за 2011 рік у сумі
3357,24 грн. +1194,30 грн. нарахована сума
єдиного внеску за 2 квартал 2013 року)
-а.с.70.

Виходячи з аналізу вказаних вимог та
постанов про повернення виконавчих
проваджень суд приходить до висновку,
що ВДВС у Лозівському районі були
відкриті виконавчі провадження на
нарахування за кожним періодом, а не
наростаючи підсумком, що виключає
можливість подвійної сплати єдиного
внеску

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України,
аналогічна норма закріплена і в ч. 2 ст.
19 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище, суд вважає,
що відповідач в судовому засіданні
довів правомірність оскаржуваних дій,
при прийнятті оскаржуваної вимоги
податковий орган діяв у відповідності
до наданих повноважень з урахуванням
усіх обставин, а отже позовні вимоги є
такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати розподіляються в
порядку, визначеному ст..94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128,
159, 160- 163, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до
Лозівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, третя особа УПФУ в Лозівському
районі Харківської області про
визнання дій незаконними, скасування
рішення - залишити без задоволення

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

У повному обсязі постанова
виготовлена 27.03.2014.

Суддя Зоркіна
Ю.В.