Справа № 553/193/14-а
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 р.Справа № 553/193/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Бегунца А.О. , Калиновського В.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України Ленінського району в м.Полтаві
на ухвалу Ленінського районного суду м.
Полтава від 06.02.2014р. по справі №
553/193/14-а за поданням Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції про зміну способу та порядку
виконання постанови Ленінського
районного суду м. Полтава від 10.08.2011
року по справі №1616/2а-2144/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України Ленінського району в м.Полтаві

про стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги "Дітям
війни",

ВСТАНОВИЛА:

20.01.2014 року Заступник начальника
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Полтавського
міського управління юстиції звернувся
до суду із поданням про зміну способу
та порядку виконання постанови
Ленінського районного суду м. Полтава
від 10.08.2011 року по справі
№1616/2а-2144/11 за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України
Ленінського району в м.Полтаві про
стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги "Дітям
війни", шляхом стягнення з Управління
Пенсійного фонду України Ленінського
району в м.Полтаві грошових коштів за
наслідками здійсненого перерахунку за
рішенням суду у розмірі 921,17 грн.

В обґрунтування подання вказує, що на
примусовому виконанні Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції перебуває виконавче
провадження № ВП 38964209 з примусового
виконання виконавчого листа № 2а-2144 від
01.07.2013 року, виданого Ленінським
районним судом м. Полтава про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України Ленінського району в
м.Полтаві здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_1 з підвищенням її розміру на 30 %
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого частиною 1 статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та провести відповідні
виплати за період з 01.12.2010 року по 18.06.2011
року включено з урахуванням проведених
виплат.

В ході проведення виконавчих дій
боржником було прийнято розпорядження,
яким здійснено перерахунок пенсії
стягувачу згідно рішення суду, проте
вказані кошти сплачені не були в
зв'язку з відсутністю відповідного
фінансового ресурсу бюджету.

На підстав вищевикладеного, державний
виконавець просить змінити спосіб та
порядок виконання судового рішення,
шляхом стягнення з боржника на користь
стягувача коштів на підставі
здійсненого перерахунку за рішенням
суду.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Полтава від 06.02.2014 року подання
державного виконавця про зміну способу
та порядку виконання рішення було
задоволено.

Не погодившись із судовим рішенням,
Управління Пенсійного фонду України
Ленінського району в м.Полтаві подано
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржувану ухвалу та
постановити нову, якою відмовити в
задоволенні подання про зміну способу
та порядку виконання рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги заявник посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи. Вказує, що
задовольняючи подання державного
виконавця, суд дійшов до помилкового
висновку щодо наявності встановлених
законом підстав для зміни способу та
порядку виконання судового рішення.

Представники сторін у судове засідання
не з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені у
встановленому законом порядку.

Виходячи з приписів п. 2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України)
вищезазначена апеляційна скарга
розглядається в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що постановою Ленінського
районного суду м. Полтава від 10.08.2011
року по справі №1616/2а-2144/11, залишеною
без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 31.10.2012 року, частково задоволено
позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України Ленінського
району в м.Полтаві про стягнення
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги "Дітям війни".

Визнано протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України
Ленінського району в м.Полтаві.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України Ленінського району в
м.Полтаві здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_1 з підвищенням її розміру на 30 %
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого частиною 1 статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та провести відповідні
виплати за період з 01.12.2010 року по 18.06.2011
року включено з урахуванням проведених
виплат.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Вказана постанова суду набрала
законної сили.

На виконання судового рішенням було
видано виконавчий лист.

22.07.2013 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження.

В ході проведення виконавчих дій
боржником було прийнято розпорядження,
яким здійснено перерахунок пенсії
стягувачу згідно рішення суду, проте
вказані кошти сплачені не були в
зв'язку з відсутністю відповідного
фінансового ресурсу бюджету.

Враховуючи наведене, у зв'язку з
наявністю підстав для заміни способу
та порядку виконання рішення суду,
державний виконавець звернувся до суду
із відповідним поданням.

Задовольняючи подання про зміну
способу та порядку виконання рішення
суду, суд першої інстанції виходив з
того, що зміни у правовому регулюванні
порядку виконання судових рішень,
боржником за якими є державний орган,
якими не передбачено виконання рішень
зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання, що є
підставою для зміни способу і порядку
виконання судового рішення.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

З наведеної норми вбачається, що суд
може змінити спосіб виконання рішення
лише у виняткових випадках, за
наявності обставин, що ускладнюють
його виконання за умови надання
достатніх доказів наявності таких
обставин.

Колегія суддів зазначає, що
матеріалами справи не встановлено
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення.

Крім того, здійснюючи зміну порядку чи
способу виконання рішення, суд не
змінює змісту судового рішення та не
змінює спосіб захисту порушеного
права, обраний судом при вирішенні
справи.

Так, згідно із положеннями п. 2 ч. 4 ст. 105
КАС України адміністративний позов
може містити вимоги про зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії. У разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2
ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
та синтез наведених процесуальних норм
дають підстави зробити висновок про те,
що зобов'язання, покладені на
відповідача цим судом, є позовними
вимогами як обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив.

За таких обставин державний виконавець
фактично просить змінити не спосіб
виконання постанови суду, а судове
рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст.ст. 198, 223 КАС України).

З огляду на викладені правові норми та
зазначені обставини справи колегія
суддів приходить до висновку, що
задоволення подання державного
виконавця про зміну способу виконання
судового рішення фактично змінює зміст
резолютивної частини судового рішення,
що є неприпустимим.

Враховуючи наведене, зважаючи на
фактичні обставини справи, колегія
суддів дійшла висновку про відсутність
встановлених законом підстав для зміни
способу і порядку виконання рішення
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат, а тому
надане державним виконавцем подання
про зміну способу та порядку виконання
рішення суду є необґрунтованою та
задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст. 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотримання
норм процесуального права.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 199 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу суду і постановити
нову ухвалу.

З урахуванням встановлених обставин у
справі та допущених судом першої
інстанції порушень норм
процесуального права, колегія суддів
вважає, що ухвала Ленінського
районного суду м. Полтава від 06.02.2014
року по справі №553/193/14-а не відповідає
вимогам ст.159 КАС України, а тому
відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 199 КАС
України підлягає скасуванню з
прийняттям нової, про відмову в
задоволенні подання про зміну способу
і порядку виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п. 6 ч. 1 ст. 199,
ст.ст. 205, 206, 209, 254, 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України Ленінського
району в м.Полтаві - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.
Полтава від 06.02.2014р. по справі № 553/193/14-а
- скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою відмовити в
задоволенні подання Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції про зміну способу та порядку
виконання постанови Ленінського
районного суду м. Полтава від 10.08.2011
року по справі №1616/2а-2144/11 за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України Ленінського району в м.Полтаві
про стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги "Дітям
війни".

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик
А.П.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Калиновський В.А.