Справа № 824/1510/14-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 березня 2014 року м.
Чернівці Справа №824/1510/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лелюка О.П.,

за участю секретаря судового засідання
Скрипничука А.І.,

представника позивача Мязіна М.В. та
представника відповідача
Тимирівського О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Сторожинецькому районі Чернівецької
області до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Сторожинецькому
районі Чернівецької області про
стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
Сторожинецькому районі Чернівецької
області звернулось до суду з позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Сторожинецькому
районі Чернівецької області про
стягнення коштів.

В обґрунтування позовних вимог
управління Пенсійного фонду України в
Сторожинецькому районі Чернівецької
області зазначало, що за квітень та
червень 2012 року для відповідача були
підготовлені списки осіб, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, але останнім не включені
зазначені витрати в акти щомісячної
звірки. В акти щомісячної звірки за
квітень та червень 2012 року не включено
витрати на виплату пенсій, витрати на
виплату щомісячної цільової грошової
допомоги на проживання, державної
адресної допомоги та витрати на їх
доставку на загальну суму 59670,93 грн. В
тому числі з 01 квітня 2012 року по 30
квітня 2012 року та з 01 червня 2012 року по 30
червня 2012 року не включені в акти
щомісячних звірок суми виплачених
пенсій: ОСОБА_3 (п/с № 104727) на суму 1676 грн;
ОСОБА_4 (п/с № 100927) на суму 1583,00 грн;
ОСОБА_5 (п/с № 107170) на суму 1676 грн.
Причиною відмови відповідач називає
отримання трудового каліцтва даними
потерпілими в Латвії, Казахстані та
Росії.

Позивач не погоджується із зазначеним
вище та вказує, що відповідно до
частини другої статті 2 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР про відшкодування
шкоди, заподіяної працівникам
внаслідок травмування на виробництві
або професійного захворювання,
пов'язаних з виконанням ними трудових
обов'язків, мають право на забезпечення
по страхуванню від нещасного випадку
відповідно до цього Закону. А згідно
статті 5 Угоди про гарантії прав
громадян держав - учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
галузі пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 року вона поширюється на всі
види пенсійного забезпечення громадян,
які встановлені або будуть встановлені
законодавством держав - учасниць Угоди.
Відповідно до статті 3 даної Угоди усі
витрати, пов'язані із здійсненням
пенсійного забезпечення за цією
Угодою, несе держава, що надає
забезпечення.

У зв'язку з цим управління Пенсійного
фонду України в Сторожинецькому районі
Чернівецької області звернулось до
суду з даним позовом, в якому просить
суд стягнути з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Сторожинецькому
районі Чернівецької області витрати на
виплату пенсій, щомісячної цільової
грошової допомоги на проживання,
державної адресної допомоги та витрати
на їх доставку на загальну суму 59670,93
грн за квітень та червень 2012 року, в
тому числі: витрати за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за квітень та червень 2012
року по: ОСОБА_3 на суму 1676,00 грн; ОСОБА_4
на суму 1583,00 грн; ОСОБА_5 на суму 1676,00 грн.

Відповідач подав заперечення на
позовну заяву, в яких зазначив, що
згідно статті 10 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» пенсійне
забезпечення громадян проводиться
органами Пенсійного Фонду України, а
статтею 81 цього ж Закону передбачено,
що призначення пенсій і оформлення
документів для цих виплат проводиться
органами Пенсійного Фонду України.
Правове регулювання питань
відшкодування шкоди потерпілим, які
отримали каліцтво за межами України і
переїхали в Україну на постійне місце
проживання, і не є застрахованими в
Україні, здійснюється у відповідності
до міжнародних угод.

Відповідно до статті 19 Закону України
«Про міжнародні договори», норми
міжнародних Угод мають вищу юридичну
силу перед нормами національного
законодавства. Зокрема, з цього питання
діє Угода про взаємне визнання прав на
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам каліцтвом, професійним
захворюванням або іншим ушкодженням
здоров'я, які пов'язані з виконанням
трудових обов'язків від 09 вересня 1994
року, ратифікованою Верховною Радою
України, де зазначено що відшкодування
потерпілому шкоди, вчиненої внаслідок
нещасного випадку на виробництві,
здійснюється стороною тієї держави, де
стався страховий випадок. Тому Фонд
здійснює виплати тільки тим особам, які
отримали травму на підприємствах
України.

Відповідач також зазначив, що в бюджеті
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
профзахворювань України не закладені
кошти на фінансування витрат,
пов'язаних з проведенням страхових
виплат потерпілим, які отримали
каліцтво за межами України.

Щодо вимоги позивача про стягнення
державної адресної допомоги та витрат
на її доставку, вказував про
безпідставність такої вимоги з огляду
на положення постанови Кабінету
Міністрів України від 11 березня 2009 року
№198 «Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян».

Крім цього, відповідач зазначав і про
пропуск строку звернення до суду з
даним позовом.

Просив у задоволенні позовних вимог
управління Пенсійного фонду України в
Сторожинецькому районі Чернівецької
області відмовити.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених у позові. Просив
суд задовольнити позов повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні просив суд у задоволенні
позову відмовити повністю з підстав,
викладених у запереченнях на позов. При
цьому наголосив, що позивачем було
пропущено встановлений статтею 99
Кодексу адміністративного судочинства
України строк звернення до суду з даним
позовом, а клопотання про поновлення
такого строку позивач не заявляв.

Заслухавши в судовому засіданні
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, та дослідивши наявні матеріали
справи, суд дійшов наступних висновків.

Строки звернення до адміністративного
суду встановлені статтю 99 Кодексу
адміністративного судочинства України

Відповідно до частини першої та другої
99 Кодексу адміністративного
судочинства України адміністративний
позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Для звернення до адміністративного
суду суб'єкта владних повноважень
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня виникнення підстав,
що дають суб'єкту владних повноважень
право на пред'явлення передбачених
законом вимог.

Як вбачається з матеріалів справи,
спірні правовідносини, які виникли між
сторонами, пов'язані із невиплатою
відповідачем позивачу (суб'єкту
владних повноважень) витрат на виплату
пенсій, витрат на виплату щомісячної
цільової грошової допомоги на
проживання, державної адресної
допомоги та витрат на їх доставку на
загальну суму 59670,93 грн за квітень та
червень 2012 року.

Таким чином, підстави для звернення до
суду з даним позовом в управління
Пенсійного фонду України в
Сторожинецькому районі Чернівецької
області виникли в указаний період і
строк для пред'явлення такого позову
становив шість місяців.

Між тим, з позовом про стягнення коштів
за квітень та червень 2012 року
управління Пенсійного фонду України в
Сторожинецькому районі Чернівецької
області звернулось до суду лише 17
березня 2014 року, тобто з пропуском
строку звернення до суду,
встановленого частиною другою статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Як у позовній заяві, так і в судовому
засіданні позивач не просив суд
поновити строк звернення до суду з
даним позовом.

Натомість в судовому засіданні
представник позивача зазначив, що
підстави на пред'явлення управлінням
Пенсійного фонду України в
Сторожинецькому районі Чернівецької
області цього позову виникли лише 18
листопада 2013 року - дати отримання
копії ухвали Вищого адміністративного
суду України від 07 листопада 2013 року,
якою було залишено без змін ухвалу
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 06 серпня 2013
року та ухвалу Чернівецького окружного
адміністративного суду від 13 вересня
2012 року про залишення позовної заяви
без розгляду у справі за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Сторожинецькому районі Чернівецької
області до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Сторожинецькому
районі Чернівецької області про
стягнення заборгованості, а саме:
витрат на виплату щомісячної грошової
допомоги на проживання, державної
адресної допомоги та витрати на їх
доставку на загальну суму 30182,07 грн за
червень 2012 року.

Крім того, зазначив і також надав суду
копію ухвали Чернівецького окружного
адміністративного суду від 26 червня 2012
року про залишення позовної заяви без
розгляду у справі за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Сторожинецькому районі Чернівецької
області до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Сторожинецькому
районі Чернівецької області про
стягнення витрат, а саме: витрат на
виплату щомісячної грошової допомоги
на проживання, державної адресної
допомоги та витрати на їх доставку на
загальну суму 29488,86 грн за квітень 2012
року.

Згідно ж наданої копії ухвали
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 01 серпня 2013
року у задоволенні клопотання
управління Пенсійного фонду України в
Сторожинецькому районі Чернівецької
області про поновлення строку на
апеляційне оскарження ухвали
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 26 червня 2012
року відмовлено, а ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 25
вересня 2013 року відмовлено у відкритті
касаційного провадження за касаційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в Сторожинецькому районі
Чернівецької області на ухвалу
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 01 серпня 2013
року та ухвалу Чернівецького окружного
адміністративного суду від 26 червня 2012
року.

Такі посилання позивача є помилковими,
оскільки шестимісячний строк для
звернення до суду з даним позовом
обчислюється з часу виникнення
підстав, що дають суб'єкту владних
повноважень право на пред'явлення
передбачених законом вимог, тобто з
квітня та червня 2012 року відповідно, а
не з дня отримання рішення суду
касаційної інстанції у справах, в яких
управління Пенсійного фонду України в
Сторожинецькому районі Чернівецької
області уже заявляло вимоги про
стягнення з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Сторожинецькому
районі Чернівецької області
зазначених вище витрат за квітень та
червень 2012 року на загальну суму 59670,93
грн.

До того ж, не погодившись із ухвалами
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 26 червня 2012
року та від 13 вересня 2012 року про
залишення позовних заяв без розгляду
та оскаржуючи їх в апеляційному
порядку, управління Пенсійного фонду
України в Сторожинецькому районі
Чернівецької області мало право
повторно звернутися до суду першої
інстанції з аналогічними вимогами у
встановлений законом строк.

Відповідно до статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Позовна заява може бути залишена без
розгляду як на стадії вирішення
питання про відкриття провадження в
адміністративній справі без
проведення судового засідання, так і в
ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Згідно пункту 9 частини першої статті 155
Кодексу адміністративного судочинства
України суд своєю ухвалою залишає
позовну заяву без розгляду, якщо
позовну заяву подано з пропущенням
встановленого законом строку
звернення до адміністративного суду і
суд не знайшов підстав для визнання
причин пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними.

Враховуючи, що даний адміністративний
позов подано з пропуском встановленого
законом строку звернення до суду,
позивач не просив його поновити і,
відповідно, не навів причин, які б могли
свідчити про поважність пропуску
такого строку, суд приходить до
висновку про наявність правових
підстав для залишення позовної заяви
без розгляду.

Керуючись статтями 99, 100, 155, 160, 165
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву управління Пенсійного
фонду України в Сторожинецькому районі
Чернівецької області до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Сторожинецькому
районі Чернівецької області про
стягнення коштів залишити без
розгляду.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд протягом п'яти
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
О.П. Лелюк

У повному обсязі ухвала складена 31
березня 2014 року.