Справа № 381/3726/13-а
Суддя: Ковалевська Л. М.
Дата ухвалення: 2013-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

23 липня 2013 року Суддя Фастівського
міськрайонного суду Київської області
Ковалевська Л.М.,розглянувши у
скороченому провадженні в приміщенні
Фастівського міськрайонного суду
Київської області справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Фастові та Фастівському районі
Київської області про визнання
неправомірними дій щодо відмови в
перерахунку пенсії держслужбовця та
зобов»язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з
вищевказаним позовом,посилаючись на
те,що вона працювала суддею
Фастівського міського, районного,
міськрайонного суду з 22 червня 1987 р. по
1квітня 2008 року. При виході у
відставку,маючи право вибору між
довічним щомісячним грошовим
утриманням судді у відставці та
пенсією державного службовця,обрала
саме таку пенсію. На даний час отримує 90
% заробітної плати на час виходу у
відставку,що в грошовому виразі
складає 3586 гр.

В зв»язку з підвищенням
заробітної плати працюючим суддям з 1
січня 2012 року, а потім з 1 січня 2013 р.
вона письмово звернулась до
відповідача з заявою про перерахунок
отримуваної пенсії. Однак, у
задоволенні заяви відповідачем було
відмовлено з посиланням на відсутність
постанови Уряду,яка б передбачала
підвищення зарплати державним
службовцям.

Позивачка вважає таку відмову
необґрунтованою, а дії відповідача -
неправомірними, такими, що не
відповідають чинному законодавству,
грубо порушують її права як пенсіонера
та судді у відставці. Зокрема, дії
відповідача на думку позивачки
суперечать вимогам ст..ст.58,126
Конституції України, рішенням
Коституційного суду України, які
стосуються правових понять судді у
відставці, в тому числі й рішення
Конституційного суду від 03 червня 2013
року, оскільки цими документами
звертається увага на неможливість
відміни та звуження змісту та об»єму
статусу суддів, неможливість
диспропорції у матеріальному
забезпеченні суддів та судів різних
рівнів, неможливість суттєвої
диспропорції у грошовому забезпеченні
працюючих суддів у відставці
(щомісячне довічне грошове утримання,
пенсія). Посилається також на
пріоритетність у застосуванні Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» перед підзаконними
нормативними актами, яка мала б бути
врахована відповідачем при вирішенні
питання про перерахунок пенсії
позивачки.

Управління Пенсійного Фонду України в
м.Фастові та Фастівському районі
Київської області проти задоволення
позовних вимог письмово заперечує,
посилаючись на відсутність законних
підстав для перерахунку пенсії, тобто
відсутність спеціальної постанови
Уряду про збільшення зарплати
держслужбовцям, та відсутність
законних підстав для перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці,
посилається, також, на те, що Пенсійний
Фонд не має повноважень перерахувати
таке грошове утримання, хоча й
підкреслює, що позивачка отримує
пенсію держслужбовця.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України
суддя розглядає справу в порядку
скороченого провадження одноособово
без проведення судового засідання та
виклику осіб,які беруть участь у
справі.

Вивчивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи сторін та
надані ними докази, суд вважає позов
таким,що підлягає частковому
задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка
працювала на посаді судді Фастівського
міського, Фастівського районного та
Фастівського міськрайонного суду з
22червня 1987 р. по 1 квітня 2008 року.
Наведене не заперечується
відповідачем, та підтверджується
копіями відповідних наказів про
призначення та звільнення з посади
судді позивачки.

При виході у відставку, маючи право
вибору між пенсією та щомісячним
довічним грошовим утриманням, обрала
пенсію державного службовця, яку
одержує й по даний час, Пенсія була
призначена в розмірі 90 % заробітної
оплати на час відставки і складає у
грошовому виразі 3586 гр. щомісяця. Це
вбачається з відповіді Управління
Пенсійного Фонду України у м. Фастові
та Фастівському районі від 15 травня 2913
року.

Таким чином, позивачка є пенсіонером
державної служби,суддею у відставці та
користується пільгами відповідно до
ст. 44 Закону України «Про статус
суддів».

Згідно ст. 43 Закону України «Про статус
суддів»,який був чинним на момент
виходу ОСОБА_1 у відставку,тобто на
момент виникнення спірних
правовідносин між сторонами, за
суддею,який перебуває у відставці,
зберігається звання судді і такі ж
гарантії недоторканості та
соціального захисту як і до виходу у
відставку. Судді у відставці, який має
стаж роботи на посаді судді не менше 20
років, виплачується за його вибором
пенсія або звільнене від сплати
податку щомісячне довічне грошове
утримання в розмірі 80% заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на 2% заробітку,
але не більше ніж до 90 % заробітку судді
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Постановою Верховної Ради України «Про
порядок введення в дію Закону України
«Про статус суддів» передбачалось,що в
разі зміни заробітної плати
суддів,розмір щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
обчислюється виходячи з нового розміру
заробітної плати судді,який працює на
відповідній посаді та виплачується в
суді за останнім місцем роботи або за
їх вибором у суді за місцем їх
проживання.

Відповідно до ст.58 Конституції України
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії у часі, крім
випадків,коли вони пом»якшують, або
скасовують відповідальність особи.

В рішеннях Конституційного суду
України, які стосуються правових
понять судді у відставці,щомісячного
довічного грошового
утримання,принципів незалежності
суддів, звертається увага, зокрема, на
неможливість відміни та звуження
змісту та об»єму статусу суддів, про
неможливість звуження досягнутого
рівня незалежності суддів, про
неможливість диспропорції у
матеріальному забезпеченні суддів та
судів різних рівнів, про неможливість
суттєвої диспропорції у грошовому
забезпеченні працюючих суддів та
суддів у відставці.

Зокрема, в рішенні Конституційного
суду України від 3 червня 2013 р.
підкреслюється, що конституційний
статус судді передбачає достатнє
матеріальне забезпечення судді як
під час здійснення ним своїх
повноважень (суддівська винагорода),
так і в майбутньому у зв»язку з
досягненням пенсійного віку (пенсія),
чи внаслідок припинення повноважень і
набуття статусу судді у відставці,
Статус судді та його елементи, зокрема
матеріальне забезпечення судді після
припинення його повноважень, є не
особистим привілеєм, а засобом
забезпечення незалежності працюючих
суддів і надається для гарантування
верховенства права та в інтересах осіб,
які звертаються до суду та очікують
неупередженого правосуддя.

В зв»язку з набранням чинності ст.129
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів» від 07.07.2010 року, що діє на
час виникнення спірних правовідносин,
збільшився, починаючи з 01.01.21012 р. розмір
заробітної плати судді, який працює на
відповідній посаді і складає 12876 грн., а
з 01.01.2013 р. - 17205 грн. Наведене вбачається
з довідок Територіального Управління
Державної судової адміністрації
України у Київській області від
03червня 2013р.

Відповідно до ст.37-1 Закону України «Про
державну службу» у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям, а також у зв»язку
з набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії .

Згідно ст.126 Конституції України
незалежність і недоторканість суддів
гарантується Конституцією та законами
України. Матеріальне забезпечення
суддів, в тому числі суддів у відставці
та гарантії їх соціального захисту є
одним зі складових елементів принципу
незалежності суддів.

Підвищення розміру заробітної плати
працюючим суддям відбулося на
виконання вимог Закону України «Про
судоустрій та статус суддів».Закон має
пріоритетне право у застосуванні перед
іншими підзаконними нормативними
актами,тому відсутність постанови
Уряду про збільшення розміру зарплати
державним службовцям,не є підставою
для відмовив перерахунку пенсії,
отримуваної позивачкою.

За таких обставин відповідач, на якого
державою покладений обов»язок по
належному призначенню, виплаті пенсій,
мав перерахувати пенсію позивачці з
моменту виникнення права на такий
перерахунок відповідно до вимог ст.138
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів» та ст.37-1 Закону України
«Про державну службу».

Не зробивши цього своєчасно,
необґрунтовано відмовивши позивачці в
задоволенні її заяви про перерахунок
пенсії (письмова відповідь від 21
червня 2013 року), відповідач вчинив
неправомірно, порушивши норми закону, а
також, особисті права позивачки як
пенсіонера та судді у відставці.

Відповідно до ч.2 ст.87 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» та ч.2 ст.46
Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування» суми пенсії, недоотримані
своєчасно з вини органу, що призначає,
або виплачує пенсію, виплачуються за
минулий час без обмеження будь-яким
строком. Таким чином, на вимогу
позивачки про перерахунок пенсії
строки звернення до суду не
розповсюджуються.

В цій частині позовні вимоги є
обґрунтованими та доведеними.

Що ж стосується позову в частині
зобов»язання відповідача й надалі
проводити перерахунок пенсії при зміні
розміру заробітної плати працюючих
суддів, то він не є обґрунтованим і не
підлягає задоволенню, оскільки
правовою підставою для звернення до
суду з адміністративним позовом є
захист порушених прав, свобод чи
інтересів. Право на позов виникає у
особи лише після порушення
відповідачем її права, тобто захисту
підлягає вже порушене право, а не те,
яке може бути порушене у майбутньому і
щодо якого невідомо, буде воно
порушене, чи ні.

На підставі наведеного керуючись
ст.ст.58,126 Конституції України,ст..ст.43,44
Закону України «Про статус
суддів»,ст..ст.129,138 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів»,ст.ст. 37,37-1
Закону України «Про державну службу»,
ст.ст.6-12,72,158-163,167 КАС України, рішенням
Конституційного суду від 03 червня
2013року, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України у м. Фастові
та Фастівському району в частині
відмови ОСОБА_1 в перерахунку
отримуваної нею пенсії державного
службовця.

Зобов»язати Управління Пенсійного
Фонду України в м. Фастові та
Фастівському районі здійснити
перерахунок пенсії державного
службовця, отримуваної ОСОБА_1, з 01
січня 2012 р. з розрахунку 90 % заробітної
плати працюючого судді в розмірі - 12876
грн., та з 01 січня 2013 року з розрахунку 90
% заробітної плати працюючого судді -
17205 грн. щомісяця по день розгляду
справи судом за мінусом фактично
виплачених коштів за вказаний період.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Апеляційного адміністративного суду
Київської області через Фастівський
міськрайонний суд шляхом подачі в
десятиденний термін апеляційної
скарги. Десятиденний термін
обчислюється з моменту отримання копії
постанови.

Суддя
Л.М.Ковалевська