Справа № 805/485/14
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Спасова Н.В.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
справа №805/485/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Міронової Г.М.,
суддів: Чебанова О.О., Блохіна А.А.,
секретаря судового засідання Куленка
О.Д., за участю представника позивача
ОСОБА_2, розглянув у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі м. Донецька на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 27 січня 2014
року у справі № 805/485/14 за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі м. Донецька до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Куйбишевському
районі м. Донецька про стягнення суми
витрат з виплати пенсії по втраті
годувальника за період з 01.07.2013 року по
30.09.2013 року на загальну суму 450,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 09.01.2014 року звернувся до
суду з даним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що на відповідача
покладений обов'язок по своєчасному та
повному відшкодуванню органам
Пенсійного фонду пенсій, сплачених
особам, яким призначені пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Позивачем було
направлено відповідачу на підписання
акти щомісячної звірки витрат по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за період з 01.07.2013 року по
30.09.2013 року на загальну суму 450,00 грн.,
які не були прийняті відповідачем.
Позивач вважає, що така відмова не
ґрунтується на нормах чинного
законодавства, у зв'язку з чим просив
стягнути з відповідача заборгованість
у розмірі 450,00 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 27 січня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з даною постановою
суду першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної
скарги зазначає, що постанова суду
винесена з порушенням норм
матеріального права. Апелянт
посилається на норми Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», Порядок відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затверджений постановою
Правління Пенсійного фонду України та
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4 та зазначає, що Пенсійний фонд має
право звернутися до Фонду соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат з виплати пенсій
по інвалідності та у зв'язку з втратою
годувальника внаслідок нещасного
випадку.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав доводи
апеляційної скарги.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про розгляд
справи був повідомлений належним
чином, на адресу суду надіслав письмові
заперечення на апеляційну скаргу та
просив відмовити у задоволенні
позовних вимог позивача. З огляду на
приписи ч. 4 ст. 196 КАС України його
неявка не є перешкодою для розгляду
справи.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне вимоги, викладені в
апеляційній скарзі, залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції залишити без змін, з
наступних підстав.

Судами встановлено, що між
Управлінням Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі м. Донецька та
Відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Куйбишевському
районі м. Донецька підписані акти
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з липня 2013 року
по вересень 2013 року (а.с. 5, 7, 9).

Витрати позивача з виплати пенсії
ОСОБА_3 по втраті годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з липня 2013 року
по вересень 2013 року складають 450,00 грн.
Вказані витрати увійшли до актів
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного на виробництві або
професійного захворювання.
Відповідачем суми витрат пенсійного
органу на виплату ОСОБА_3 пенсії по
втраті годувальника до відшкодування
не прийнято у зв'язку із відсутністю
висновку МСЕК про причинно-наслідковий
зв'язок смерті годувальника з
отриманим трудовим каліцтвом (а.с. 6, 8,
10).

Колегія суддів відзначає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи і визначив коло
нормативно-правових актів, що
регламентують спірні правовідносини.

Проблемою даного спору є не питання
ревізування призначеної пенсії, а
наявність або відсутність обов'язку
відповідача щодо відшкодування
Управлінню Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі м. Донецька
виплачених пенсій.

Статтею 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (надалі - Закон № 1058)
встановлено, що пенсія у зв'язку з
втратою годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні, за наявності в годувальника
на день смерті страхового стажу, який
був би необхідний йому для призначення
пенсії по інвалідності, а в разі смерті
пенсіонера або осіб, зазначених у
частині другій статті 32 цього Закону,
незалежно від тривалості страхового
стажу. Батьки і чоловік (дружина)
померлого, які не були на його
утриманні, мають право на пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, якщо
втратили джерело засобів до існування.
Непрацездатними членами сім'ї
вважаються чоловік (дружина), батько,
мати, якщо вони є інвалідами або
досягли пенсійного віку, передбаченого
статтею 26 цього Закону.

Відповідно до частини 8 статті 36
цього Закону пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання,
призначаються відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
(надалі - Закон № 1105).

Пунктом «д» статті 21 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
передбачено, що у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні, пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

При цьому колегія суддів звертає
увагу апелянта на те, що кожний
страховий випадок має дату його
утворення. І саме цією датою
визначаються всі правові наслідки для
зацікавлених осіб.

Згідно до статті 33 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» у
разі смерті потерпілого право на
одержання щомісячних страхових виплат
(пенсій згідно з підпунктом «д» пункту 1
частини першої статті 21 цього Закону)
мають непрацездатні особи, які
перебували на утриманні померлого або
мали на день його смерті право на
одержання від нього утримання.
Непрацездатними особами є:

1) діти, які не досягли 16 років;
діти з 16 до 18 років, які не працюють, або
старші за цей вік, але через вади
фізичного або розумового розвитку самі
не спроможні заробляти; діти, які є
учнями, студентами (курсантами,
слухачами, стажистами) денної форми
навчання - до закінчення навчання, але
не більш як до досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і
чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони
не працюють;

3) інваліди - члени сім'ї
потерпілого на час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання
яких померлий виплачував або був
зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Право на одержання страхових
виплат у разі смерті потерпілого мають
також дружина (чоловік) або один з
батьків померлого чи інший член сім'ї,
якщо він не працює та доглядає дітей,
братів, сестер або онуків потерпілого,
які не досягли 8-річного віку.

Пенсія у разі смерті годувальника
призначається і виплачується згідно із
законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_4 отримав виробничу травму -
закриту черепно-мозкову травму, струс
головного мозку середньої тяжкості, що
викликало порушення дихання, зазначене
підтверджується актом № 163 від 11.12.1990
року про нещасний випадок на
виробництві (а.с. 20-22).

З свідоцтва про смерть серії
ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, про що в
Книзі реєстрації смертей Відділу
реєстрації актів цивільного стану
Жданівського міського управління
юстиції Донецької області зроблений
актового запис № 116 від 25.06.2007 року
(а.с.14).

Згідно довідки про причину смерті
до форми № 106/о № 256, виданої 25.07.2007 року,
причиною смерті ОСОБА_4 стали віддалені
наслідки внутрішньочерепної травми
(а.с.15).

З свідоцтва про народження
вбачається, що батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_4
(а.с. 12).

ОСОБА_3 є інвалідом дитинства 2
групи по зору, про що свідчить довідка
серії НОМЕР_1 від 06.10.2009 року (а.с. 16).

З розпорядження УПФУ у
Куйбишевському районі м. Донецька №
191435 від 22.03.2012 року вбачається, що
ОСОБА_3 є отримувачем пенсії по втраті
годувальника - ОСОБА_4 (а.с.17,18).

Абзацом 2 частини 9 статті 34 Закону
№ 1105 встановлено, що у разі смерті
потерпілого, який одержував страхові
виплати і не працював, розмір
відшкодування шкоди особам,
зазначеним у статті 33 цього Закону,
визначається виходячи із суми
щомісячних страхових виплат і пенсії,
які одержував потерпілий на день його
смерті, з відповідним коригуванням
щомісячних страхових виплат згідно із
статтею 29 цього Закону. Причинний
зв'язок смерті потерпілого з одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я має підтверджуватися
висновками відповідних медичних
закладів.

Частиною 2 статті 24 Закону № 1105
визначено що, якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних
послуг між Фондом соціального
страхування від нещасних випадків і
страховиками з інших видів соціального
страхування виникають спори щодо
понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого
звернувся застрахований, має право
звернутися до відповідного страховика
з

інших видів соціального страхування
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Відповідно до Інструкції про
встановлення причинного зв'язку смерті
з професійним захворюванням
(отруєнням) або трудовим каліцтвом, яка
затверджена наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 15
листопада 2005 р. № 606, органом, який
встановлює причинний зв'язок смерті з
професійним захворюванням (отруєнням)
або трудовим каліцтвом, є МСЕК.

Згідно з п.2.10 Інструкції про
встановлення причинного зв'язку смерті
з професійним захворюванням
(отруєнням) або трудовим каліцтвом,
висновок про наявність або відсутність
причинного зв'язку смерті з
професійним захворюванням (отруєнням)
або трудовим каліцтвом оформляється
довідкою у трьох примірниках, що
використовується МСЕК за формою, що
затверджується МОЗ України та
видається: перший - установі, що
надавала направлення до МСЕК, другий -
відповідному відділенню виконавчої
дирекції Фонду, третій - заявнику.
Підставою є акт визначення причинного
зв'язку смерті з профзахворюванням
(отруєнням) або трудовим каліцтвом
(форма акта затверджується МОЗ
України).

Таким чином, Фонд зобов'язаний
відшкодовувати витрати пенсійного
органу з виплати пенсій по втраті
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання лише тих
осіб, які померли від нещасного випадку
на виробництві або професійного
захворювання, тобто за умови наявності
причинного зв'язку їх смерті з
одержаним каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, підтвердженому
висновком МСЕК.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції постанова
прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування постанови суду не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 198, 200,
205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А
Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі м. Донецька у
справі № 805/485/14 - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 27 січня 2014
року у справі № 805/485/14 за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі м. Донецька до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Куйбишевському
районі м. Донецька про стягнення суми
витрат з виплати пенсії по втраті
годувальника за період з 01.07.2013 року по
30.09.2013 року на загальну суму 450,00 грн. -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили до суду касаційної
інстанції - Вищого адміністративного
суду України, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160
цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Повний текст виготовлено 27
березня 2014 року.

Головуючий суддя

Г.М.Міронова

Судді
О.О.
Чебанов

А.А.Блохін