Справа № 2а-21971/11
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
інстанції: Буймова Л.П.
Суддя-доповідач: Мамчур Я.С.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 березня 2014 року
м.
Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді:
Мамчура Я.С.

суддів: Горяйнова
А.М., Желтобрюх І.Л.

розглянувши в порядку письмового
провадження відповідно до ст. ст. 41, 197
КАС України в м. Києві апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України у м. Фастові Київської області
на постанову Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 16 червня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Фастові Київської області про
визнання дій протиправними,
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 16 червня 2011 року позовні вимоги
задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати дану постанову та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог посилаючись на те, що
судом першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково, а оскаржувану
постанову суду в частині задоволення
адміністративного позову та
зобов'язання відповідача здійснити
нарахування та виплату пенсії з
урахуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні відповідно до ст.
ст .40, 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 31 листопада 2010 року -
скасувати та прийняти нову про відмову
в задоволенні адміністративного
позову в цій частині. В іншій частині
оскаржувану постанову суду слід
залишити без змін.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 198 та ст. 202 КАС
України, суд апеляційної інстанції
скасовує постанову суду та приймає
нову постанову з підстав порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвели до неправильного вирішення
справи.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається,
що позивач отримує пенсії, призначену
відповідно до положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та продовжує
працювати.

Частиною четвертою статті 42 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
встановлено, що в разі якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
провадиться перерахунок пенсії з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Кожний наступний
перерахунок пенсії провадиться не
раніш як через два роки після
попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу,
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону.

Аналіз наведеної норми дає підстави
вважати, що показник заробітної плати
для перерахунку пенсії визначається за
двома можливими методами за вибором
пенсіонера.

За першим методом розрахунок пенсії
здійснюється із тієї заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія.

При застосуванні другого методу
змінюються лише ті показники
розрахунку заробітної плати, на які
здійснюється посилання в цій нормі (за
періоди страхового стажу, зазначені в
частині першій статті 40 цього Закону).

За змістом частини першої статті 40
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" для обчислення пенсії
враховується заробітна плата (дохід) за
будь-які 60 календарних місяців
страхового стажу підряд до 1 липня 2000
року, незалежно від перерв, та за весь
період страхового стажу починаючи з 1
липня 2000 року.

Слова "за весь період страхового стажу
починаючи з 1 липня 2000 року" означають,
що враховується вся заробітна плата, в
тому числі і та, яку отримував
пенсіонер після призначення пенсії.

Заробітна плата для обчислення пенсії
в обох випадках розраховується за
формулою, наведеною в частині другій
статті 40 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування": Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної
плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 +
Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - кількість місяців страхового стажу,
за які розраховано коефіцієнти
заробітної плати (доходу)
застрахованої особи.

На підставі наведеного можна дійти
висновку, що заробітна плата, яку
отримував пенсіонер, продовжуючи
працювати після призначення йому
пенсії, має значення для визначення
додаткових коефіцієнтів заробітної
плати за кожний пропрацьований місяць
після призначення пенсії.

Таким чином, у формулі обчислення
заробітної плати Зп = Зс х (Ск : К)
змінними показниками будуть (Ск : К).

У частині четвертій статті 42 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
зазначено, що при обчисленні
заробітної плати для перерахунку
пенсії можуть бути змінені показники
заробітної плати за періоди страхового
стажу після призначення пенсії, але не
зазначено, за який календарний рік
береться середня заробітна плата
працівників, зайнятих у галузях
економіки України.

Виходячи з буквального тлумачення
частини другої статті 40 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" цей показник
повинен бути незмінним, тобто таким,
яким він був на час призначення пенсії.

Така ж позиція викладена і в постанові
Верховного Суду України у справі
№21-85а12 від 08 травня 2012 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції дійшов помилкового
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог в частині визнання дій
протиправними та зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
пенсії позивача відповідно до ст. ст. 40,
42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Що стосується адміністративного
позову в іншій частині, то колегія
суддів вважає за необхідне зазначити
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач є особою, яка постійно проживає
на території посиленого
радіоекологічного контролю та
відноситься до 4 категорії.

Відповідно до ст.51 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 4, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається в розмірі 15
процентів мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» до ст. 51 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» були
внесені змін, якими зменшено розмір,
зазначених в ній виплат.

Рішенням Конституційного Суду
України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
року визнано таким, що не відповідають
Конституції України положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» якими
внесено зміни до ст. 51 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Отже, починаючи з 22 травня 2008 року
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю позивачу повинна
виплачуватись в розмірі 15% мінімальної
пенсії за віком. Тому оскаржувану
постанову суду першої інстанції в
частині задоволення адміністративного
позову та зобов'язання відповідача
здійснити нарахування та виплати
додаткової пенсії відповідно до ст.51
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 31 жовтня 2010 року слід
залишити без змін.

Керуючись статтями 41, 197, 183-2, 198, 200, 202, 205,
206, 212 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Фастові
Київської області - задовольнити
частково.

Постанову Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 16 червня 2011
року в частині визнання дій
протиправними та зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України у
м. Фастові Київської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_2
державної пенсії за віком відповідно
до ст. ст. 40, 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 31 листопада 2010 року -
скасувати, в задоволенні
адміністративного позову в цій частині
- відмовити.

В частині визнання дій протиправними
та зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України у м. Фастові Київської
області здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_2 додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до
ст. 51 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 15% мінімальної
пенсії за віком з урахуванням змін
прожиткового мінімуму з 31 листопада 2010
року, за виключенням виплачених сум,
постанову, Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 16 червня 2011 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
Мамчур Я.С.

Судді Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.

Головуючий суддя

Мамчур Я.С

Судді:

Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.