Справа № 2а-66/11
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2014 р.
м.Київ
К/800/41123/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Кам'янському районі Черкаської області
на постанову Кам'янського районного
суду Черкаської області від 20 вересня
2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 16 липня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Кам'янському районі
Черкаської області про визнання
протиправними рішення комісії про
перерахунок пенсії, зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2010 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Кам'янському районі Черкаської
області, в якому, з урахуванням
збільшених позовних вимог, просив
визнати протиправним рішення комісії
при УПФ в Кам'янському районі від 08
вересня 2010 року № 7 та від 02 серпня 2012
року № 11 про відмову в перерахунку
пенсії, зобов'язати відповідача
провести перерахунок пенсії згідно з
довідкою про зарплату від 04 липня 2012
року № К-21/01-19, починаючи з 01 лютого 2008
року.

Постановою Кам'янського районного суду
Черкаської області від 20 вересня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 липня 2013
року, адміністративний позов
задоволено.

При винесенні рішень суди попередніх
інстанцій виходили із необхідності
визначення позивачу пенсії відповідно
до довідки про заробітну плату, видану
на підставі судового рішення виходячи
із посадового окладу начальника
відділу.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Управління
Пенсійного фонду України в
Кам'янському районі Черкаської області
звернулося до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить судові
рішення скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити в позові в
повному обсязі.

У касаційній скарзі скаржник зазначає
про відсутність підстав для здійснення
перерахунку позивачу пенсії, яка
призначена на підставі довідки про
заробітну плату на момент виходу на
пенсію з посади головного спеціаліста -
держінспектора Черкаської
міжрайдержінспекції екологічної
безпеки відповідно до ст.37 Закону
України «Про державну службу», а
вказана у наданій довідці посада
начальник районної екологічної
інспекції не відповідає посаді, з якої
він оформився на пенсію.

ОСОБА_2 у поданих запереченнях просить
судові рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та із матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_2 з 01 червня 1989 року
був зарахований на посаду голови
Кам'янського районного комітету
охорони природи державного інспектора.

В жовтні 1991 року Камянський районний
комітет по охороні природи
реорганізований у державну інспекцію
охорони навколишнього природного
середовища по Кам'янському району, 28
жовтня 1991 року позивач переведений на
посаду начальника вказаної інспекції.

13 березня 1995 року у зв'язку із
ліквідацією Державного управління
охорони навколишнього природного
середовища по Черкаській області
позивач звільнений з посади начальника
Держінспекції охорони навколишнього
природного середовища у Кам'янському
районі в порядку переведення в
Держуправління екобезпеки в
Черкаській області та призначений з 14
березня 1995 року на посаду начальника
Держінспекції екобезпеки по
Кам'янському району.

01 березня 1997 року у зв'язку з
реорганізацією держінспекції
екобезпеки в Кам'янському районі
ОСОБА_2 переведений на посаду
держінспектора - головного спеціаліста
Черкаської міжрайдержекоінспекції, з
якої звільнений 14 квітня 1999 року у
зв'язку із виходом на пенсію за
досягненням граничного віку
перебування на державній службі.

З 15 квітня 1999 року ОСОБА_2 перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду в
Кам'янському районі Черкаської області
як пенсіонер по віку відповідно до
Закону України «Про державну службу».
Пенсія призначена при досягненні
граничного пенсійного віку та після
звільнення з посади держінспектора -
головного спеціаліста Черкаської
міжрайонної державної інспекції
екологічної безпеки згідно наказу від
14 квітня 1999 року № 58-о.

З 01 вересня 2003 року, з 01 листопада 2004
року, з 01 січня 2005 року, з 01 січня 2006
року, з 01 травня 2007 року та з 01 лютого 2008
року, відповідно до положень ст.37-1
Закону України «Про державну службу»,
постанови Кабінету Міністрів України
від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі
питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії», проведені перерахунки пенсії
ОСОБА_2 у зв'язку із підвищенням
заробітної плати працюючим державним
службовцям на підставі довідок про
заробітну плату головного спеціаліста
районної екологічної інспекції,
виданих державним управлінням
екології та природних ресурсів в
Черкаській області.

Судами також встановлено, що ОСОБА_2
звертався до відповідача із письмовими
заявами про перерахування йому пенсії
відповідно до наданих Державним
управлінням охорони навколишнього
природного середовища в Черкаській
області довідок від 17 серпня 2010 року та
04 липня 2012 року про розмір посадового
окладу начальника відділу вказаного
управління.

Рішеннями від 08 вересня 2010 року №7 та
від 02 серпня 2012 року №11 комісією при
УПФ України в Кам'янському районі йому
відмовлено в такому перерахунку.

Відповідно до положень ч.1 ст.37 Закону
України «Про державну службу» пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків суми їх заробітної
плати, з якої було сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Як встановлено ст.37-1 Закону України
«Про державну службу» у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Відповідно до п.4 постанови Кабінету
Міністрів України від 31 травня 2000 року
№865 «Про деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії» у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям відповідно до
рішень Кабінету Міністрів України
заробітна плата для перерахунку пенсії
іншим пенсіонерам визначається на
підставі документів, поданих на час
перерахунку, виходячи із сум
заробітної плати, яку одержує
працюючий державний службовець на
відповідній посаді, з якої призначено
(перераховано) пенсію, на момент
виникнення права на перерахунок.

Колегія суддів приходить до висновку
про правомірність відмови Управління
Пенсійного фонду України в Камянському
районі у перерахунку пенсії позивачу
на підставі поданих останнім довідок
про заробітну плату від 17 серпня 2010
року № 5010/02 та 04 липня 2012 року № К-21/01-19,
оскільки вказана в них заробітна плата
на посаді начальника відділу
державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
Черкаській області не відповідає
посаді позивача, з якої він звільнився
на пенсію (держінспектора - головного
спеціаліста).

Скасовуючи оскаржувані рішення
відповідача про відмову у здійсненні
перерахунку та зобов'язуючи управління
здійснити перерахунок пенсії позивачу
на підставі довідки про заробітну
плату від 04 липня 2012 року № К-21/01-19 суди
попередніх інстанцій, не зазначаючи
норм матеріального права, з посиланням
на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 15 березня
2012 року у справі № 2-а-271/2010, виходили із
того, що позивач після проведеної у 1997
році реорганізації продовжував
виконувати ті ж самі функції, маючи ті ж
повноваження і обов'язки, що й раніше
виконував на посаді начальника
держінспекції екобезпеки.

Разом з цим, вказані обставини не
можуть слугувати підставою для
обчислення позивачу пенсії виходячи із
заробітної плати по посаді начальника
районної екологічної інспекції
(начальника відділу самостійного
управління) та здійснення відповідного
перерахунку пенсії, оскільки не
змінюють фактичного стану щодо
переведення позивача в березні 1997 року
на посаду державного інспектора -
головного спеціаліста управління,
нарахування та отримання ним
заробітної плати виходячи з окладу за
цією посадою, відповідної сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та
звільнення позивача у квітні 1999 року на
пенсію саме з посади держінспектора -
головного спеціаліста.

Необґрунтованим також є посилання
судів на роз'яснення Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18 вересня 2006 року № 384/039/97-06 щодо
визначення посадового окладу для
призначення пенсії колишньому
начальнику районної екологічної
інспекції (у зв'язку з ліквідацією цієї
посади з 01 січня 2006 року) за посадою
начальника відділу самостійного
управління, оскільки у спірному
випадку позивач звільнений на пенсію з
посади держінспектора - головного
спеціаліста.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлені критерії, яким керується
адміністративний суд при перевірці
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень. Зокрема,
відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З урахуванням вищенаведеного та
враховуючи відсутність у відповідача
належних підстав для здійснення
перерахунку пенсії позивачу
відповідно до довідок щодо заробітної
плати начальника районної екологічної
інспекції, відмова Управління
пенсійного фонду у перерахунку пенсії
та відповідні рішення відповідача є
правомірними, позовні вимоги щодо
зобов'язання здійснити перерахунок
згідно з довідкою про заробітну плату
від 04 липня 2012 року № К-21/01-19 є
необґрунтованими і задоволенню не
підлягають.

Згідно ст.229 КАС України суд касаційної
інстанції має право скасувати судові
рішення судів першої та апеляційної
інстанції та ухвалити нове рішення,
якщо обставини справи встановлені
повно і правильно, але суди першої та
апеляційної інстанцій порушили норми
матеріального чи процесуального права,
що призвело до ухвалення незаконного
судового рішення.

Судами попередніх інстанцій обставини
справи встановлені повно і правильно,
але суди порушили норми матеріального
права, що призвело до ухвалення
необґрунтованих рішень, які підлягають
скасуванню з постановленням нового
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 229, 230, 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Кам'янському районі Черкаської області
задовольнити.

Постанову Кам'янського районного суду
Черкаської області від 20 вересня 2012
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 липня 2013
року скасувати та прийняти нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді