Справа № 823/3663/13-а
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
823/3663/13-а (у 2-х томах) Головуючий у 1-й
інстанції: Мишенко В.В.
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

27 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Твердохліб В.А., Троян
Н.М.;

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу Христинівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Приватного підприємства
«Дорстрой» до Христинівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Черкаській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року, позивач звернувся
до Черкаського окружного
адміністративного суду з позовом до
Христинівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень. Свої позовні
вимоги мотивував тим, що у період з
02.09.2013 року по 06.09.2013 року головним
державним ревізором-інспектором
податкового та митного аудиту
-інспектором 13 рангу Кравчук І.В.
(направлення Христинівської ОДПІ від
02.09.2013р. №7) з підстав, встановлених п.п.
78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу
України проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
приватного підприємства «Дорстрой»
щодо взаємовідносин з ПП «Унісон
Дизайн» (ЄДРПОУ 4795572), TOB «Віпбудпром»
(), TOB «Арагон Торг» (), TOB «Базисстандарт» (ЄДРІІОУ 38037393),
ТОВ Терапостаченерго» () за
період з 01.01.2012 року по 30.06.2013 року. За
результатами проведеної перевірки
складений акт від 13.09.2013 року
№24/22-01/33819662, згідно якого перевіркою
встановлені порушення ПП «Дорстрой»
вимог п. 198.1. п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 ПК
України. Однак, такі висновки
відповідача не відповідають фактичним
обставинам справи, оскільки під час
проведення перевірки останньому були
надані всі необхідні, передбачені
чинним законодавством, підтверджуючі
документи, які беззаперечно
підтверджують реальність
господарських взаємовідносин між ПП
«Дорстрой» і вказаними підприємствами,
а відтак і правомірність нарахування
податкового кредиту за результатами
таких взаємовідносин. За твердженням
позивача спірні податкові
повідомлення-рішення є недійсними і
підлягають скасуванню, оскільки
податкове зобов'язання визначено без
урахування вимог Податкового кодексу
України.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2013
року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано
податкові повідомлення-рішення
Христинівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області від 27.09.2013 року №/0 та
№/0.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нову, якою у задоволенні
позову відмовити повністю.

Підстави для проведення апеляційного
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами визначено ст. 197 КАС
України.

За змістом ч. 1 вищезазначеної статті
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: 1) відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь в справі, про розгляд справи за
їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання; 3) подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що справу можливо вирішити на основі
наявних у ній доказів, колегія суддів
вважає, що розгляд справи має бути
проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без змін
з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог, з огляду на
наступне.

Як встановлено судом першої інстанції,
Приватне підприємство «Дорстрой»
зареєстроване як юридична особа,
Христинівською районною державною
адміністрацією Черкаської області
02.12.2005 року, ідентифікаційний код 33819662
та є платником ПДВ у відповідності до
свідоцтва № 32445827.

Посадовою особою, головним державним
ревізором - інспектором відділу
податкового та митного аудиту -
інспектором 13 рангу Кравчук І.В.
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ПП «Дорстрой» з
питань взаємовідносин з ПП «Унісон
Дизайн» (ЄДРПОУ 4795572), TOB «Віпбудпром»
(), TOB «Арагон Торг» (), TOB «Базисстандарт» (ЄДРІІОУ 38037393),
ТОВ "Терапостаченерго" () за
період з 01.01.2012 року по 30.06.2013 року.

За результатами вказаної перевірки
складено акт №24/22-01/33819662 від 13.09.2013 року
згідно висновків якого встановлено
порушення.

Правочини, укладені з контрагентами ПП
«Унісон Дизайн» в сумі 1663128 грн. в т.ч.
ПДВ - 277188 грн., TOB «Віпбудпром» в сумі 905046
грн., в т.ч. ПДВ - 150841 грн., TOB «Арагон
Торг» в сумі 622488 гри., в т.ч. ПДВ - 103748
грн., TOB «Базисстандарт» в сумі 545670 грн.,
в т.ч. ПДВ - 90945 грн., TOB
«Терапостаченерго» в сумі 121458 грн., в
т.ч. ПДВ - 121458 грн., а саме:
транспортування, зберігання, тощо
порушують публічний порядок,
суперечать інтересам держави та
суспільства, вчинені удавано з метою
ухилення від сплати податків третіх
осіб.

Перевіркою встановлено порушення
вимог п. 198.1, п. 198.2, 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України від 02 грудня 2010 року
№2755-VI із змінами та доповненнями.

Таким чином, ПП «Дорстрой»
неправомірно за 2012 рік включено до
складу податкового кредиту вартість
придбання товару в загальній сумі ПДВ
744179 грн., в т.ч. квітень 2012 - 90945 грн.,
червень 2012 року - 169862 грн., липень 2012
року - 55343 грн., серпень 2012 року - 428029 грн.,
тому задекларований податковий кредит
по податку на додану вартість за період
з 01.07.2012 по 31.01.2013 підлягає зменшенню.

На підставі даного акту перевірки
Христинівською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області прийнято податкові
повідомлення - рішення: - №/0 від
27.09.2013 року, яким зменшено суму
бюджетного відшкодування ПП
«Дорстрой» з податку на додану
вартість в сумі 34924 грн., у тому числі,
нараховано 8731 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями; - №/0 від
27.09.2013 року, яким визначено суму
податкового зобов'язання (з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій) ПП «Дорстрой» з податку на
додану вартість в сумі 980861 грн., у тому
числі: за основним платежем 744179 грн.; за
штрафними (фінансовими) санкціями 173682
грн.

Надаючи правову оцінку позовним
вимогам, необхідно зазначити наступне.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства
врегульовані Податковим кодексом
України від 2 грудня 2010р. №2755-VI (далі -
Кодекс №2755-VI).

Згідно ст. 15 Кодексу №2755-VI, платниками
податків визнаються фізичні особи
(резиденти і нерезиденти України),
юридичні особи (резиденти і
нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний
з платників податків може бути
платником податку за одним або
кількома податками та зборами.

Відповідно до пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 Кодексу
№2755-VI, контролюючі органи мають право
проводити відповідно до законодавства
перевірки і звірки платників податків
(крім Національного банку України), у
тому числі після проведення процедур
митного контролю та/або митного
оформлення.

В силу вимог статті 75 Кодексу №2755-VI,
контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.
Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
контролюючого органу і проводиться за
наявності хоча б однієї з обставин,
визначених цим Кодексом.

Згідно п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Кодексу,
податковий кредит - це сума, на яку
платник податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду.

За приписами п. 198.1 ст. 198 Кодексу, право
на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає в тому
числі і в разі здійснення операцій з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною (п.
198.2 ст. 198 Кодексу).

Згідно п. 198.3 ст. 198 Кодексу, податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 193.1
ст. 193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у т. ч. при їх імпорті) та послуг з метою
їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у т. ч. інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно ч. 2 п. 198.3 ст. 198 Кодексу,
право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

За нормами п. 198.6 ст. 198 Кодексу, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку контролюючим органом
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

Стосовно реальності здійснення
господарських операцій між ПП
«Дорстрой» та ТОВ «Базисстандарт»
судом досліджено: договір
купівлі-продажу № 24 від 02 квітня 2012
року, згідно якого постачальник (ТОВ
«Базисстандарт») зобов'язується
передати покупцю (ПП «Дорстрой»)
визначений цим договором товар (мазут
М-100), в додатках № 1-6 до договору
визначено вартість поставленої
продукції та вартість відшкодуваня
транспортних витрат; рахунки - фактури;
податкові накладні, видаткові
накладні, реєстр виданих та отриманих
податкових накладних, випуски з банку,
платіжні доручення.

Крім того, щодо реальності здійснення
господарських операцій між ПП
«Дорстрой» та ТОВ «Арагон Торг» судом
досліджено: договір поставки №601 від 01
червня 2012 року, згідно якого
постачальник (ТОВ «Арагон Торг»)
зобов'язується поставити (ПП
«Дорстрой») визначений цим договором
товар (мазут М-100), в додатках № 1-2 до
договору визначено вартість
поставленої продукції; рахунки -
фактури; податкові накладні, видаткові
накладні, реєстр виданих та отриманих
податкових накладних.

Стосовно реальності здійснення
господарських операцій між ПП
«Дорстрой» та ТОВ «Терапостаченерго»
судом досліджено: договір №24/10/2011/2 від
24 жовтня 2011 року, згідно якого
постачальник (ТОВ «Терапостаченерго»)
зобов'язується передати у власність (ПП
«Дорстрой») визначений цим договором
товар мазут, вартість товару при
поставці кожної партії визначається в
рахунках фактури або
товаро-транспортних накладних або
видаткових накладних, також в ціну
товару витрати на транспортування;
рахунки - фактури; податкові накладні,
видаткові накладні, реєстр виданих та
отриманих податкових накладних,
квитанції, виписки з банку, платіжні
доручення.

Щодо реальності здійснення
господарських операцій між ПП
«Дорстрой» та ТОВ «Віпбудпром» судом
досліджено: договір поставки №10/08/2012
від 10 серпня 2012 року, згідно якого
постачальник (ТОВ «Віпбудпром»)
зобов'язується поставити (ПП
«Дорстрой») визначений цим договором
товар, в додатках № 1-2 до договору
визначено вартість поставленої
продукції; податкові накладні, акти
наданих послуг, рахунки на оплату.

Стосовно реальності здійснення
господарських операцій між ПП
«Дорстрой» та ПП «Унісон Дизайн» судом
досліджено: договір поставки №06/08/2012
від 06 серпня 2012 року, згідно якого
постачальник (ТОВ «Унісон Дизайн»)
зобов'язується поставити (ПП
«Дорстрой») визначений цим договором
товар, в додатках № 1-3 до договору
визначено вартість поставленої
продукції; податкові накладні, акти
наданих послуг, рахунки на оплату,
реєстр виданих та отриманих податкових
накладних, виписки з банку, платіжні
доручення, виписку з рахунку ПП
«Дорстрой».

В подальшому дану продукцію було
використано у своїй господарській
діяльності, що підтверджується
матеріалами справи.

Суд першої інстанції з'ясовано, що
первинні документи оформлені належним
чином відповідно до вимог чинного
законодавства.

Неприпустимість притягнення до
відповідальності однієї компанії за
неправомірні дії іншої компанії
підтверджується практикою
Європейського суду з прав людини. Так, в
п. 71 рішення у справі «Булвес» АД проти
Болгарії» Європейський суд з прав
людини дійшов такого висновку: «... Суд
вважає, що компанія-заявник не повинна
нести відповідальність за наслідки
невиконання постачальником його
обов'язків щодо своєчасного
декларування податку на додану
вартість і, як наслідок, сплачувати
податок на додану вартість повторно
разом із пенею. Суд вважає, що такі
вимоги прирівнюються до надзвичайного
обтяження для компанії-заявника, що
порушило справедливий баланс, який
повинен був підтримуватися між
вимогами загальних інтересів та
вимогами захисту права власності».

Отже, Європейський суд з прав людини
чітко визначає правило індивідуальної
відповідальності платника податків.
Тобто, добросовісний платник податків
не має зазнавати негативних наслідків
через порушення з боку його
контрагентів.

Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" (далі - Закон № 996)
передбачено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Первинні
документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно ст.ст. 1, 9 Закону №996,
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів і зобов'язань, власному
капіталі підприємства; факти
здійснення господарських операцій
підтверджуються первинними
документами.

За Законом України №996, метою ведення
бухгалтерського обліку і складання
фінансової звітності є надання
користувачам для прийняття рішень
повної, правдивої та неупередженої
інформації про фінансове становище,
результати діяльності та рух грошових
коштів підприємства. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку. Для визначення
фінансового результату звітного
періоду необхідно порівняти доходи
звітного періоду з витратами, що були
здійснені для отримання цих доходів.
Відповідальність за несвоєчасне
складання первинних документів і
недостовірність відображених у них
даних несуть особи, які склали та
підписали ці документи.

Дослідивши усі матеріали справи,
можливо зазначити, що виконання
зобов'язань купівлі-продажу, поставки,
підряду підтверджується належним
чином оформленими первинними
документами. На думку суду укладені та
виконані договори спрямовані на
настання реальних наслідків і не
можуть суперечити інтересам держави та
суспільству, оскільки результати їх
здійснення відображені у податковій
звітності позивача як з метою
придбання, так і з метою реалізації.
Така звітність не визнана відповідачем
як така, що складена з порушенням п.48.7
ст.48 Податкового кодексу.

Щодо відсутності у контрагентів
позивача фінансово-господарських
можливостей для здійснення
комерційної діяльності, та її
здійснення без мети реального настання
правових наслідків, необхідно
зазначити таке.

Питання нікчемності правочинів
регулюється Цивільним кодексом
України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України),
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Згідно із абз. 1 ч. 2 ст. 215 ЦК України,
недійсним є правочин, якщо його
невідповідність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Отже, основним критерієм для того, щоб
вважати правочин нікчемним, є його
недійсність, встановлена законом, а не
актом податкової перевірки.

Недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю (абз. 1 ч. 2
ст. 216 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 228 ЦК України,
правочин вважається таким, що порушує
публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним.

Згідно з ч. 2 ст. 228 ЦК України, правочин,
який порушує публічний порядок, є
нікчемним.

Аналогічна позиція і Вищого
адміністративного суду України,
викладена у постанові від 25.09.2013 у
справі № К/800/16911/13.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 207
Господарського кодексу України,
господарське зобов'язання, що не
відповідає вимогам закону, або вчинено
з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, або
укладено учасниками господарських
відносин з порушенням хоча б одним з
них господарської компетенції
(спеціальної правосуб'єктності), може
бути на вимогу однієї із сторін, або
відповідного органу державної влади
визнано судом недійсним повністю або в
частині.

Вказана обставина не може впливати на
податковий облік підприємства при
умові не доведення стороною товарності
здійснення нею операцій та реальності
спірних правовідносин.

Крім того, у період з 11.03.2013 року по
29.03.2013 року відповідачем проведено
планову виїзну перевірку ПП «Дорстрой»
з питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року, про
що складений акт перевірки від 05.04.2013
року №53/22-01/33819662.

В ході даної перевірки, крім іншого
перевірялись і наявність у ПП
«Дорстрой» належно оформлених
податкових накладних, інших
документів, що підтверджують
реальність проведених
фінансово-господарських операцій з ПП
«Унісон Дизайн», TOB «Віпбудпром», TOB
«Арагон Торг», TOB «Базисстандарт», TOB
«Терапостаченерго», фактична сплата
грошових коштів контрагентам, а також
фактичне виконання господарських
операцій.

Відповідно до вказаного акту порушень
вимог чинного законодавства за
результатами здійснення
фінансово-господарських операцій із
зазначеними вище контрагентами, які
охоплювались плановою перевіркою
позивачем порушень допущено не було.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, з урахуванням всіх
встановлених фактичних обставин по
справі та вимог законодавства, не довів
правомірність своїх дій.

Таким чином, підстав для задоволення
апеляційної скарги немає, а її доводи
спростовуються вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу Христинівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Черкаській області -
залишити без задоволення, а постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте на неї може бути
подана касаційна скарга до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
цієї ухвали у повному обсязі, тобто з 01
квітня 2014 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Костюк Л.О.

Судді:
Твердохліб В.А.

Троян Н.М.