Справа № 804/1162/14
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 р. Справа № 804/1162/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого суддіВрони О. В. за участю
секретаря с/зМаксименко Е.М. за участю:
представників позивача Маненко
О.Г., Строїло Л.В. представника
відповідача Копань А.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «ЮТіСі
ПриватХозТорг» до Дніпропетровської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровської
області про скасування податкового
повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю «ЮТіСі
ПриватХозТорг» до Дніпропетровської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровської
області про скасування податкового
повідомлення-рішення.

В адміністративному позові товариство
з обмеженою відповідальністю «ЮТіСі
ПриватХозТорг» (далі по тексту -
позивач, ТОВ «ЮТіСі ПриватХозТорг»)
просить визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення за формою «Р»
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровської області (далі по
тексту - відповідач, Дніпропетровська
ОДПІ) від 20.12.2013 № про збільшення
грошового зобов'язання з податку на
прибуток приватних підприємств на
загальну суму 96625,00грн., в тому числі за
основним платежем 72850,00грн. та штрафних
санкцій 23775,00грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначає, що податкове
повідомлення-рішення за формою «Р» від
20.12.2013 № є протиправним та
підлягає скасуванню, так як прийняте
на підставі акту від 02.12.2013 №317/22-01/31585570
про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«ЮТіСі ПриватХозТорг», в якому
відповідачем зроблені неправомірні
висновки про не підтвердження надання
ТОВ «ЮТіСі ПриватХозТорг» страхових
послуг з боку ПрАТ «Страхова компанія
«Прогрес-Фонд» за період з 01.07.2010 по
31.12.2012. Дані висновки спростовуються
наявністю господарських операцій
позивача з ПрАТ «Страхова компанія
«Прогрес-Фонд», що підтверджується
первинними документами.

Представники позивача в судовому
засіданні підтримали позовні вимоги в
повному обсязі.

Відповідач свої заперечення виклав
письмово, проти позову заперечує,
обґрунтовуючи свою позицію тим, що
оспорюване податкове
повідомлення-рішення було прийняті
правомірно, оскільки висновки,
викладені в акті перевірки
обґрунтовуються встановленими
перевіркою фактичними обставинами,
також зазначає, що податкова інспекція
при прийнятті податкового
повідомлення-рішення від 20.12.2013 №
діяла на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені чинним
законодавством, отже, підстави для
задоволення позовних вимог відсутні.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав заперечення на
адміністративний позов.

Заслухавши представників сторін,
розглянувши матеріали справи,
дослідивши письмові докази, оцінивши
їх у сукупності, суд вважає, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що на підставі п.п.78.1.1
п.78.1 ст.78, п.79.1 ст.79 податкового кодексу
України, наказу від 08.11.2013 року №356,
відповідачем у період з 15.11.2013 року по
23.11.2013 року проведена документальна
позапланова невиїзна перевірка ТОВ
«ЮТіСі ПриватХозТорг» ()
з питань підтвердження господарських
відносин з платником податків ПрАТ
«Страхова компанія «Прогрес-Фонд» () за період з 01.07.2010 року по
31.12.2012 року з питань достовірності,
повноти нарахування та сплати усіх
передбачених Податковим кодексом
України податків та зборів.

За результатами проведення перевірки,
відповідачем був складений акт від 02
грудня 2013 року №317/22-01/31585570 про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«ЮТіСі ПриватХозТорг» ()
з питань підтвердження господарських
відносин з платником податків ПрАТ
«Страхова компанія «Прогрес-Фонд» () за період з 01.07.2010 року по
31.12.2012 року з питань достовірності,
повноти нарахування та сплати усіх
передбачених Податковим кодексом
України податків та зборів (далі по
тексту - акт перевірки).

При проведенні перевірки відповідачем
використані первинні документи надані
позивачем на письмовий запит
відповідача щодо господарських
взаємовідносин позивача з ПрАТ
«Страхова компанія «Прогрес-Фонд», акт
ДПІ у Шевченківському районі м. Києва
Головного управління Міндоходів у м.
Києві від 19.07.2013 року №445/2250/30303336 про
результати планової виїзної перевірки
ПрАТ «Страхова компанія «Прогрес-Фонд»
з питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2010р. по 31.12.2012р., інформацію
баз даних ОДПС, аналітичної системи на
рівні Міністерства доходів і зборів
України.

В ході перевірки ТОВ «ЮТіСі
ПриватХозТорг» відповідачем
встановлено, що в наслідок отримання
інформації за актом ДПІ у
Шевченківському районі м.Києва
Голового управління Мідоходів у м.
Києві від 19.07.2013 року №445/2250/30303336 про
результати планової виїзної перевірки
ПрАТ «Страхова компанія «Прогрес-Фонд»
з питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2010р. по 31.12.2012р. не
підтверджено надання послуг ПрАТ
«Страхова компанія «Прогрес-Фонд» в
адресу ТОВ «ЮТіСі ПриватХозТорг».

За висновками перевірки відповідачем
встановлено порушення ТОВ «ЮТіСі
ПриватХозТорг» п.п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9
ст.139, п.п.140.1.6 п.140.1 ст.140 Податкового
кодексу України внаслідок чого
занижений податко на прибуток на
загальну суму 72850,00гр., у тому числі за 4
квартал 2011 року - 25300,00грн., за 1 квартал
2012 року - 47550,00грн.

На підставі вказаного акту перевірки
Дніпропетровською ОДПІ прийняте
податкове повідомлення-рішення за
формою «Р» від 20.12.2013 № про
збільшення грошового зобов'язання з
податку на прибуток приватних
підприємств на загальну суму 96625,00грн.,
в тому числі за основним платежем
72850,00грн. та штрафних санкцій 23775,00грн.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає, що
згідно із п.61.1 ст.61 Податкового кодексу
України до сфери податкового контролю
віднесено контроль правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
регулювання обігу готівки, проведення
розрахункових та касових операцій,
патентування, ліцензування та іншого
законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи.

Відповідно до пп. 14.1.56 п.14.1 ст. 14
Податкового Кодексу України доходи -
загальна сума доходу платника податку
від усіх видів діяльності, отриманого
(нарахованого) протягом звітного
періоду в грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах як на території
України, її континентальному шельфі у
виключній (морській) економічній зоні,
так і за їх межами.

Згідно до 14.1.27 п.14.1 ст. 14 Податкового
Кодексу України витрати - сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

У відповідності до ст.134 Податкового
Кодексу України, об'єктом
оподаткування є: прибуток із джерелом
походження з України та за її межами,
який визначається шляхом зменшення
суми доходів звітного періоду,
визначених згідно зі ст.ст. 135-137 цього
Кодексу, на собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг та суму інших витрат звітного
податкового періоду, визначених згідно
зі ст.ст. 138-143 цього Кодексу, з
урахуванням правил, встановлених
статтею 152 цього Кодексу.

Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів.

Підпунктом 139.1.9. п.139.1 ст.139 Податкового
Кодексу України встановлено, що не
включаються до складу витрат: витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Згідно п.п.140.1.6 п.140.1 ст. 140 Податкового
кодексу України при визначенні об'єкта
оподаткування враховуються такі
витрати подвійного призначення:
будь-які витрати із страхування
ризиків загибелі врожаю,
транспортування продукції платника
податку; цивільної відповідальності,
пов'язаної з експлуатацією
транспортних засобів, що перебувають у
складі основних засобів платника
податку; будь-які витрати із
страхування ризиків, пов'язаних із
виробництвом національних фільмів (у
розмірі не більше 10 відсотків вартості
виробництва національного фільму);
екологічної та ядерної шкоди, що може
бути завдана платником податку іншим
особам; майна платника податку; об'єкта
фінансового лізингу, а також
оперативного лізингу, концесії
державного чи комунального майна за
умови, якщо це передбачено договором;
фінансових, кредитних та інших ризиків
платника податку, пов'язаних із
провадженням ним господарської
діяльності, в межах звичайної ціни
страхового тарифу відповідного виду
страхування, що діє на момент укладення
такого страхового договору, за
винятком страхування життя, здоров'я
або інших ризиків, пов'язаних з
діяльністю фізичних осіб, що
перебувають у трудових відносинах з
платником податку, обов'язковість
якого не передбачена законодавством,
або будь-яких витрат із страхування
сторонніх фізичних чи юридичних осіб.
Якщо умови страхування передбачають
виплату страхового відшкодування на
користь платника податку -
страхувальника, то застраховані
збитки, яких зазнав такий платник
податку у зв'язку з веденням
господарської діяльності, включаються
до його витрат за податковий період, в
якому він зазнав збитків, а будь-які
суми страхового відшкодування
зазначених збитків включаються до
доходів такого платника податку за
податковий період їх отримання.

З матеріалів справи та наданих
письмових доказів вбачається, що ТОВ
«ЮТіСі ПриватХозТорг» зареєстроване
рішенням виконкому Дніпропетровської
районної державної адміністрації
17.08.2001 року, взято на облік у
Дніпропетровській ОДПІ 10.10.2001 за №2811 та
є платником податку на додану вартість,
про що свідчить свідоцтво про
реєстрацію платника податку на додану
вартість №3621215 від 28.12.2001 року.

У період з 01.07.2010р. по 31.12.2012р. основними
видами діяльності ТОВ «ЮТіСі
ПриватХозТорг» є: оптова торгівля
фарфором, скляним посудом і засобами
для чищення, оптова торгівля іншими
товарами господарського призначення,
інші види роздрібної торгівлі,
роздрібна торгівля, що здійснюється
фірмами поштового замовлення або через
мережу Інтернет. Основними споживачами
позивача є мережі гіпермаркетів ТОВ
«Метро Кеш енд Кері Україна», ТОВ «ТБ
Амстор», ТОВ «Ріал Істейт Ф.К.А.У» та
інші споживачі через мережу Інтернет.

Транспортування товару в межах України
здійснювалось ТОВ «ЮТіСі
ПриватХозТорг» за допомогою власного
та орендованого автотранспорту на
підставі договорів найму (оренди)
автомобіля від 18.05.2010 року з ОСОБА_8,
відповідно до яких орендарю
орендодавцем передані автомобілі
марки Mercedes-Benz, фургон, реєстраційні
номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2. На
підтвердження наявності власного
автотранспорту позивачем надані
свідоцтва про реєстрацію транспортних
засобів.

01.11.2011 року між ТОВ «ЮТіСі
ПриватХозТорг» (страхувальник) з ПрАТ
«Страхова компанія «Прогрес-Фонд»
(страховик) укладений генеральний
договір №1101/12-309 добровільного
страхування вантажів. Предметом
вказаного договору страхування є
майнові інтереси, що не суперечать
чинному законодавству України,
пов'язані з володінням, користуванням і
розпорядженням вантажами, що
перевозяться наземним транспортом.

Відповідно до п.2 вказаного договору,
даний договір страхування укладений
сторонами на умові: «з
відповідальністю за всі ризики» та
підлягають відшкодуванню: збитки від
пошкодження чи повної загибелі всього
або частини застрахованого вантажу,
збитки, втрати і внески по загальній
аварії, що викликані необхідністю
запобігти загибелі вантажу. За умовами
цього договору відповідальність
страховика починається з моменту, коли
вантаж прийнятий до перевезення в
пункті, зазначеному в Реєстрі
перевезень, протягом всього
перевезення до пункту призначення в
межах України. В останній день
поточного місяця за реально здійсненим
страхуванням вантажів в поточному
місяці складається акт виконаних
робіт.

На підтвердження правосуб'єктності
ПрАТ «Страхова компанія «Прогрес-Фонд»
позивачем до суду надані належним
чином засвідчені копії наступних
документи: статут товариства, анкета
ідентифікації юридичної
особи-резидента відповідно до
Положення про здійснення фінансового
моніторингу фінансовими установами,
свідоцтво про державну реєстрацію,
свідоцтво про реєстрацію фінансової
установи, довідку відділу статистики у
Шевченківському районі головного
управління статистики у м. Києві, копії
ліцензій Державної комісії з
регулювання ринків фінансових послуг
України щодо надання права здійснення
страхової діяльності у формах
обов'язково та добровільного
страхування, зокрема страхової
діяльності у формі добровільного
страхування майна (крім залізничного,
наземного, повітряного, водного
транспорту (морського внутрішнього та
інших видів водного транспорту),
вантажів та багажу (вантажобагажу),
страхування вантажів та багажу
(вантажобагажу).

Згідно п.44.1 ст.44 Податкового кодексу
України для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Стаття 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» встановлює, що
первинним документом є документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання;назву
підприємства від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Фактичність виконання договору
страхування, укладеного ТОВ «ЮТіСі
ПриватХозТорг» з ПрАТ «Страхова
компанія «Прогрес-Фонд», а також рух
активів підтверджується наступними
первинними документами: генеральним
договором страхування, актами
виконаних робіт, реєстрами перевезень,
договорами оренди автомобілів,
свідоцтвами про реєстрацію
автомобілів, подорожніми листами
вантажного автомобіля, банківськими
виписками. Зазначені документи
оформлені відповідно до вимог Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» та є
належними доказами, що підтверджують
здійснення господарських операцій за
участю позивача.

Суд критично ставиться до посилань
відповідача, викладених в акті
перевірки ТОВ «ЮТіСі ПриватХозТорг»
щодо нереальності господарських
операцій позивача з ПрАТ «Страхова
компанія «Прогрес-Фонд» та посилань на
висновки акту ДПІ у Шевченківському
районі м.Києва Голового управління
Мідоходів у м. Києві від 19.07.2013 року
№445/2250/30303336 про результати планової
виїзної перевірки ПрАТ «Страхова
компанія «Прогрес-Фонд» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2010р. по 31.12.2012р., оскільки
наведені вище твердження відповідача
спростовує складений відповідачем 15
травня 20913 року акт №465/225/31585570 про
результати планової виїзної
документальної перевірки ТОВ «ЮТіСі
ПриватХозТорг» з питань дотримання
вимого податкового законодавства за
період з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року, в
якому не було встановлено порушень з
боку позивача при здійснені
господарських операцій з його
контрагентом ПрАТ «Страхова компанія
«Прогрес-Фонд» за той самий період.

Відповідно до ст.ст.46-49 Податкового
кодексу України ведення податкового
обліку покладено на кожного окремого
платника податку. При цьому такий
платник несе самостійну
відповідальність за порушення правил
ведення податкового обліку. Зазначена
відповідальність стосується кожного
окремого платника податку і не може
автоматично поширюватися на третіх
осіб, у тому числі на його контрагентів.

Якщо контрагент позивача за іншими
господарськими операціями не
дотримувався у своїй діяльності
законодавчих норм це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цієї особи.
Зазначені обставини не є підставою для
нарахування позивачу додаткових
платежів у разі якщо останній виконав
усі передбачені законом умови щодо
віднесення сплачених сум до витрат та
податкового кредиту і має всі
необхідні для цього документальні
підтвердження.

З вищевикладеного вбачається, що
позивач має в наявності всі первинні
документи, що підтверджують обсяги
задекларованих витрат. Угоди
укладалися підприємством в межах
господарської діяльності, згідно з
установчими, реєстраційними та
дозвільними документами.

Отже, суд вважає, що відповідачем
необґрунтовано та необ'єктивно було
зроблено висновок про порушення ТОВ
«ЮТіСі ПриватХозТорг» п.п.138.2 ст.138,
п.п.139.1.9 ст.139, п.п.140.1.6 п.140.1 ст.140
Податкового кодексу України внаслідок
чого занижений податко на прибуток на
загальну суму 72850,00гр., у тому числі за 4
квартал 2011 року - 25300,00грн., за 1 квартал
2012 року - 47550,00грн.

Таким чином, позовні вимоги про
скасування податкового
повідомлення-рішення за формою «Р»
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровської області від 20.12.2013
№ про збільшення грошового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств на загальну суму
96625,00грн., в тому числі за основним
платежем 72850,00грн. та штрафних санкцій
23775,00грн. є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю «ЮТіСі
ПриватХозТорг» до Дніпропетровської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровської
області про скасування податкового
повідомленя-рішення, задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення за формою «Р»
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровської області від 20.12.2013
№ про збільшення грошового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств на загальну суму
96625,00грн., в тому числі за основним
платежем 72850,00грн. та штрафних санкцій
23775,00грн.

Стягнути з Державного бюджету України
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «ЮТіСі
ПриватХозТорг» ()
193,25грн. судових витрат.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку
встановленому ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова суду, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду
справи.

Повний текст постанови складений 18
лютого 2014 року.

Суддя О.В. Врона