Справа № 816/7157/13-а
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 р. Справа № 816/7157/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бартош Н.С. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від
31.01.2014р. по справі № 816/7157/13-а

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Стел"

до Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

18.12.2013 року, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Стел" (далі- позивач),
звернувся до суду з позовом до
Кременчуцької об"єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області (далі - відповідач), в якому
просить про визнання протиправним та
скасувати податкові
повідомлення-рішення від 18.10.2011 року
№№ /3185; №/3186.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 31.01.2014 року
позов задоволено.

Визнані протиправними та скасовані
податкові повідомлення-рішення
відповідача від 18.10.2011 року №№
/3185; №/3186.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
суд апеляційної інстанції постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 31 січня
2013 року скасувати та прийняти нову
постанову, якою відмовити у
задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги посилаються на прийняття
оскаржуваної постанови з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Зазначає, що задовольняючи позов, суд
першої інстанції не врахував,
положення Податкового кодексу України,
фактичні обставини справи, що призвело
до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційної скарги постанову суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що позивач пройшов
процедуру державної реєстрації та
знаходиться на податковому обліку.

Працівниками відповідача проведена
планова виїзна перевірка позивача з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.07.2008 року по
30.06.2011 року,валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2008 року по
30.06.2011 року, про що складений акт
№7008/23-209/31913566.

Порушення виявлені під час перевірки
склали у порушенні п.5.1,пп.5.2.1п.5.2.пп.5.3.9
п.5.3 ст.5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств", в
результаті чого занижено податок на
прибуток в періоді, що перевірявся на
загальну суму 361816,53 грн.. у тому числі за
3 квартал 2008 року у сумі 65445.00 грн., за 4
квартал 2008 року у сумі 10458,25 грн., за 2
квартал 2009 року у сумі 8791,53 грн., за 4
квартал 2008 року на суму 18586,50 грн., за 2
квартал 2010 року у сумі 8 761,53 грн., за 4
квартал 2009 року на суму 19586,50 грн., за 2
квартала 2010 року у сумі 177201,50 грн.. за 3
квартала 2010 року на суму 52495,75 грн., за 4
квртала 2010 року на суму 28 868,00 грн.;
п.п.7.4.1. 7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України "про
податок на додану вартість" в
результаті чого занижено податок на
додану вартість в періоді, що
перервірявся на загальну сму у289453,22
грн., в тому числі за липень 2008 року в
сумі 20400,00 грн. за серпень 2008 року в сумі
22020,00 грн., за вересень 2008 року в сумі
9936,00 грн., за листопад 2008 року в сумі 8366.60
грн., за червень 2009 року в сумі 7009,22 грн.,
за листопад 2009 року в сумі 14869,20 грн., за
березень 2010 року всмуі 25833,33 грн., за
квітень 2010 року в сумі 34 752,80 грн., за
вересень 2010 року в сумі 41 996,60 грн., за
жовтень 2010 року в сумі 23094,40 грн.

За результатами перевірки
постановлені податкові
повідомлення-рішення №/3185 від
18.10.2011 року, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов"язання за
платежем з податку на прибуток
приватних підприємств у розмірі 452 270,67
грн., в тому числі 361 816,53 грн. за основним
платежем та 90 454, 14 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями; та № /3186,
яким позивачу збільшено суму грошового
зобов"язання за платежем з податку на
додану вартість у розмірі 361 816,53 грн., в
тому числі 289 453, 22 грн.- за основним
платежем та 72 363, 31 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, виходив із приписів
Податкового кодексу України та
фактичних обставин справи.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного. Пунктом 1.7
статті 1 Закону України „ Про податок
на додану вартість " зазначено, що
податковий кредит - це суми, на яку
платнику податку має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
періоду, визначених згідно з законом
про податок на додану вартість.

Згідно до п.п.7.2.3 п.7. 2.6 п.7.2 ст.7
вказаного вище Закону податкова
накладна складається в момент
виникнення податкових зобов'язань
продавця у двох примірниках і
надається покупцю на його вимогу
продавцем товарів (робіт, послуг).

Підпунктом 7.4.1 п.7.4 ст.7 наведеного вище
Закону, зазначено, що податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін та складається із
сум податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою цим законом, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

На підставі пп.7.4.5п.7.4 ст.7 названого
Закону передбачено, що не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг) не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями.

Підпунктом 5.1 ст.5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
передбачено, що валові витрати
виробництва та обігу - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Підпунктом 5.2.1 п.5.2 ст.5 зазначеного вище
закону до складу валових витрат суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (товарів, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень установлених пунктами 5.3-5.7
цієї статті.

Підпунктом 5.3.9 п. 5.3 ст.5 даного закону
зазначено, що, зокрема, не належить до
складу валових витрат будь-які витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими платіжними та іншими
документами.

Податковим органом ставиться до вини
позивачу відсутність реального
характеру господарських операцій з
ТОВ "Компанія "Фокс Ін Про Інвест" та
правильність віднесення до
податкового кредиту сум податку на
додану вартість у розмірі 14869,20 грн. та
включення сум витрат у розмірі 74346,00
грн. до складу валових витрат, та з ТОВ
"Український реєстраційний центр" та
віднесення до податкового кредиту суми
податку на додану вартість в сумі 274 584,02
грн. та включення сум витрат у
загальному розмірі 1372920, 12 грн. до
складу валових витрат суму 1 647 504,14 грн.

Матеріали справи свідчать про те, що в
ході своєї господарської діяльності
позивач мав взаємовідносини з ТОВ
"Компанія "Фокс ін Про Інвест" з якою
укладений усний договір про придбання
товару, а саме інтрешилд 300,
алюмінієвий, інтерсіл 670ХС, розчинник
ГТА 220 загальною вартість 89 215,20 грн.

Колегія суддів, не погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що надані до матеріалів справи
лист-замовлення №82 від 09.11.2009 року,
рахунок-фактура 3264 від 12.11.2009 року,
видаткові накладні №ФІ-0003332 від 16.11.2009
року та податкові накладні №3543 від
16.11.2009 року підтверджують реальний
хаарктер вчинення вказаної
господасрької операції.

Надані до суду документи не можуть
свідчати про отримання позивачем
даного товару саме від ТОВ "Компанія
"Фокс ін Про Інвест", оскільки не
доказують здійснення його
транспортування,
навантаження-розвантаження, прийомки
від відправника, зберігання,
здійснення переддоговірної роботи
позивачем та його контргагентом,

У відповідності до роз'яснень
інформаційного листа від 01.11.2011 року
№1936/11/13-11 Вищого адміністративного
суду України, документи та інші дані, що
спростовують реальність здійснення
господарської операції, яка
відображена в податкового обліку,
повинні оцінюватися з урахуванням
специфіки кожної господарської
операції - умов перевезення, зберігання
товарів, зміст послуг, що надають тощо.

При цьому сама собою наявність або
відсутність окремих документів, а так
само помилки у їх оформленні не є
підставою для висновків про
відсутність господарської операції,
якщо з інших даних вбачається, що
фактичний рух активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податку у зв'язку з його
господарською діяльністю мали місце.

Надані до суду копії документів
бухгалтерського обліку не доказують
наявність фактичного здійснення
вказаних господарських операцій,
здійснення руху активів у позивача,
зміни у власному капіталі, а документи
використання товару в своїй
господарській діяльності не дають
можливості ідентифікувати даний товар.

Колегія суддів вважає обгрунтованими
доводи апеляційної скарги про
правомірність податкових
повідомлень-рішень відповідача
№/3186 від 18.10.2011 року в частині
збільшення суми грошового зобов"язання
з податку на додану вартість у сумі 18 588
грн., із них за основним платежем - 14 869,20
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 3 718,00 грн.; №/3185 від
18.10.2011 року в частині збільшення суми
грошового зобов"язання з податку на
прибуток у сумі 92933 грн., із них за
основним платежем - 74 346,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 18 587
грн.

Таким чином судове рішення в частині
задоволення позову зазначених частин
податкових повідомлень-рішень
підлягає скасуванню, з прийняттям
нового рішення про відмову у
задоволенні позову.

Крім цього, в своїй господарській
діяльності позивач мав
взаємовідносини з ТОВ "Український
реєстраційний центр" з яким укладені
договори підряду №027-02/2008 від 27.02.2008
року про роботи на об"єкт
"Реконструкція установки ЕЛЗУ-АТ-3" для
ВАТ "Нафтохімік Прикарпаття"; № 023-05/2009
року від 23.05.2009 року про роботи на
об"єктів "Капітальний ремонт РВС-20 000
кв.м СП№1 Снигирівка " Миколаївська
область; №0043-МЗ від 18.03.2010 року про
роботи по монтажу зернохранилищ
ємкістю 5.5 тис. тн 2 шт. в осях 8,9
перевантажувального терміналу з
відвантаженням зернових та олійних
культур на річковий транспорт ТОВ " СП
"Нібулон" у м.Кам"янка-Дніпровська
Запорізької області; №117 від 17.09.2010 року
про роботи по монтажу сушарки МС-3180 з
монтажем технологічного
зерно-перевантажувального комплексу
(частини норії 50,2 м та усушка
самопливними трубопроводами 0,14 тн
перевантажувального терміналу з
відвантаженням зернових та олійних
культур на річковий траснпорт ТОВ "СП
Нібулон" в смт. Градизьк Глобинського
району Полтавської області); №139 від
19.09.2010 року про роботи по монтажу
технологічного
зерно-перевантажувального комплексу
(частини конвеєрів 106 м та у звязка
самопливними трубопроводами 0,6 тн)
зерносховищ з активним вентилюванням
перевантажувального терміналу з
відвантаженням зернових та олійних
культур на ріковий траспорт ТОВ
"СП"Нібулон" в смт. Градизьк
Глобинського району Полтавської
області; №143 від 26.05.2010 року про роботи
по монтажу стрічкого конвеєрів (527 м) на
об"єкті ТОВ "Маїсадур Семанс Україна"
вул. Луганська, 50 с.Могилів
Царичанського району
Дніпропетровської області; №144 від
02.09.2010 року про роботи по монтажу
зернохранилищ з активним
вентилюванням "Комплексу по прийомці,
сховищу та відвантаженню зернових та
олійних культур ТОВ "СП Нібулон" в
с.Мар"янівка Полтавської області"; №156
від 24.09.2010 року про роботи по
виготовленню металоконтсрукцій та їх
монтажу на об"єкті ТОВ "Баришівська
зернова компанія" відпускной пристрій
на залізницю на 1 вагон з залізними
вагами г/п 150 тн по вул.Південня в
м.Пирятин Полтавської області.

Колегія суддів погоджується з
позицією суду першої інстанції про те,
що надані до матеріалів справи, копії
документів бухгалтерського обліку, а
саме: договор підряду №027-02/2008 від 27.02.2008
року; договірна ціна реконструкції
установки ЕЛЗУ-АТ-З ВАТ "Нафтохімік
Прикарпаття"; на монтаж
металлоконструкції ТОВ "Баришівська
зеркнова компанія" у 2010 році, на
будівництво монтажу зернохранилищ
"Комплекса з прийому зберігання та
відвантежння та відгрузки зернових та
олійних культур ТОВ СП Нібулон в
с.Мар"янівка Полтавської області у 2010
році; договір субпіряду №03-11-09 від
031..2009 року; договірна ціна на
будівництво антикоризійного захисту
внутршіньої поверхні РВС-№4 ЛВДС
"Глинсько-Розбишевська" у 2009 році;
рахунок №30/07/08-1 від 30.07.2008 року; №29/08/08-3
від 29.08.2008 року; №30/09/08-1 від 30.09.2008 року;
№276/11/08-1 від 27.11.2008 року; 330/06/09-4 від 30.06.2009
року; №2904/1 від 29.04.2010 року; №3006/3 від
30.06.2010 року; №3006/4 від 30.06.2010 року; №3006/2
від 30.06.2010 року; №3006/1 від 30.06.2010 року;
№2910/1 від 29.10.2010 року; №3009/3 від 30.09.2010
року; №3009/4 від 30.09.2010 року; довідка про
вартість виконаних підрядних робті за
липень 2008 року; за серпень 2008 року; за
вересень 2008 року; за червень 2009 року; за
червень 2009 року;за квітень 2010 року; за
червень 2010 року; за червен 2010 року; за
червень 2010 року; за жовтень 2010 року; за
вересень 2010 року; за листопад 2009 року;
акт прийомки виконаних підрядних робіт
за липень 2008 року; №11/1 за листопад 2008
року; за квітень 2010 року; за червень 2010
року; за червень 2010 року; №2 за вересень
2010 року; за листопад 2009 року; витяги з
банківського рахунку; податкові
накладні №208 від 30.07.2008 року на суму 122
400,00 грн., №259 від 29.08.2008 року ; №330 від
30.09.2008 року; №423 від 27.11.2008 року на сум
50199,60 грн.; №299 від 30.09.2009 року; 3103 від
23.03.2010 року на суму 155 000,00 грн.; №172 від
29.04.2010 року на суму 175 050,40 грн.; №248 від
27.05.2010 року на суму 72 000,00 грн.№353 від
30.06.2010 року; №245 від 27.05.2010 року; №351 від
30.06.2010 року; №244 від 27.05.2010 року на суму 53
000.00 грн.; №352 від 30.06.2010 року на суму 19
824,40 грн.; №249 від 27.05.2010 року; №350 від
30.06.2010 року;№87 від 30.09.2010 року; №88 від
30.09.2010 року; №80 від 29.10.2010 року; №46 від
13.11.2009 року на суму 47 235,60 грн.№49 від
30.11.2009 року на суму 110 216,40 грн.;
підсумкова відомість ресурсів та
надані документи, а саме: ліцензія на
здійснення будівельної діяльності ТОВ
"Український реєстраційний центр"
підтверджують реальний характер
вказаних господарських операцій.

Стосовно доводів апеляційної скарги
про те, що на об"єктах під час
виконання робіт знаходились й
працівники позивача, які виконували
дані роботи, то колегія суддів зазначає
наступне.

Надані до матеріалів справи копії
документів а саме: договір з ТОВ
"Бікор", №16-08-06 від 16.08.2006 року; акти №07-1
за липень 2008 року; №07/2; №07/3; №СБ-08/8,
Сб-08/4; СБ-08/5; СБ-08/7, СБ-08/6 за серпень 2008
року; №11/3-сб за листопад 2008 року; №114-сб;
№11/5-сб; договір №27 від 25.05.2010 року з
АТЗТ "Техмаш", довідка про вартість
виконаних робіт за червень 2010 року;
договір №21/09 від 21.09.2010 року про
виконання робіт. накази про
відрядження №51-к від 29.05.2009 року; №52-к
від 01.06.2009 року; №54-к вд 05.06.2009 року; №53-к
від 02.06.2009 року; №55-к від 05.06.2009 року;
№56-к від 10.06.2009 року; №57-к від 11.06.2009
року; №58-к від 11.06.2009 року; №59-к від
15.06.2009 року; №61-к від 26.06.2009 року; №60-к
від 23.06.2009 року; посвідчення про
відрядження працівників позивача
свідчать про виконання самим позивачем
інших будівельних робіт на даних
об"єктах будівництва в час находження
на них працівників контргагента ТОВ
"Український реєстраційний центр".

Апеляційна скарга не містить
спростувань наведених висновків суду.

Таким чином, колегія суддів не вбачає
підстав для скасування зазначеної
частини судового рішення.

Критерії протиправності рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень передбачені частиною 3
статті 2 КАС України.

Колегія суддів, вважає, що оскаржувані
рішення відповідача частково не
відповідає даним критеріям оскільки
прийняті та вчинені не на підставі, не
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; без використання повноважень
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто без урахування
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно ч.1до 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановленні під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Згідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню, а апеляційна
скарга - задоволенню.

Колегія суддів, вважає що судом першої
інстанції зроблені висновки. які не
відповідають обставинам справи, тому
судове рішення підялгає частковому
скасуванню, а апеляційна скарга -
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196,п. 3 ст. 198, п. 4
ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області
задовольнити частково.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 31.01.2014р. по
справі № 816/7157/13-а скасувати в
частині задоволення позову про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Кременчуцької об"єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області №/3186 від 18.10.2011 року в
частині збільшення суми грошового
зобов"язання з податку на додану
вартість у сумі 18 588 грн., із них за
основним платежем - 14 869,20 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 3
718,00 грн.; податкового
повідомлення-рішення Кременчуцької
об"єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області
№/3185 від 18.10.2011 року в частині
збільшення суми грошового зобов"язання
з податку на прибуток у сумі 92933 грн.,
із них за основним платежем - 74 346,00 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями - 18
587 грн.

В цій частині прийняти нову постанову,
якою відмовити у задоволенні позову.

В інішй частині постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 31.01.2013 року
по справі №816/7157/13-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя Донець Л.О.Судді
Бартош Н.С. Мельнікова Л.В. Повний
текст постанови виготовлений 24.03.2014 р.