Справа № К/9991/62326/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/62326/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі м.Києва на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 січня 2011 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 06 вересня 2011 року у справі за
позовом Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі
м.Києва до товариства з обмеженою
відповідальністю "Анлета" про
припинення юридичної особи, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 січня 2011 року залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 06 вересня
2011 року відмовлено в задоволенні
позовних вимог Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі
м.Києва до товариства з обмеженою
відповідальністю "Анлета" про
припинення юридичної особи.

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями, позивач звернувся з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права та прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, 06 вересня 2010 року ДПІ у
Соломянському районі м. Києва
звернулася до суду з позовом до ТОВ
«АНЛЕТА» про визнання недійсним запису
про проведення державної реєстрації
ТОВ «АНЛЕТА» від 30.09.2009 року № 0017920
через порушення закону, допущені при
створенні юридичної особи які не можна
усунути та припинення юридичної особи
ТОВ «АНЛЕТА».

Так, відповідно до статті 104 Цивільного
кодексу України юридична особа
припиняється в результаті передання
всього свого майна, прав та обов'язків
іншим юридичним особам -
правонаступникам (злиття, приєднання,
поділу, перетворення) або в результаті
ліквідації. Юридична особа є такою, що
припинилася, з дня внесення до єдиного
державного реєстру запису про її
припинення.

Статтею 110 Цивільного кодексу України
встановлюються загальні правила про
припинення юридичних осіб в результаті
їх ліквідації: за рішенням її учасників
або органу юридичної особи,
уповноваженого на це установчими
документами, в тому числі у зв'язку із
закінченням строку, на який було
створено юридичну особу, досягненням
мети, для якої її створено, а також в
інших випадках, передбачених
установчими документами; за рішенням
суду про визнання судом недійсною
державної реєстрації юридичної особи
через допущені при її створенні
порушення, які не можна усунути, а також
в інших випадках, встановлених законом.

Статтею 59 Господарського кодексу
України встановлено, що припинення
діяльності суб'єкта господарювання
здійснюється шляхом його
реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, перетворення) або ліквідації:
за рішенням власника (власників) чи
уповноважених ним органів; за рішенням
інших осіб - засновників суб'єкта
господарювання чи їх правонаступників;
у випадках, передбачених цим Кодексом, -
за рішенням суду.

Суб'єкт господарювання ліквідується:
за ініціативою осіб, зазначених у
частині першій цієї статті; у зв'язку із
закінченням строку, на який він
створювався, чи у разі досягнення мети,
заради якої його було створено; у разі
визнання його в установленому порядку
банкрутом, крім випадків, передбачених
законом; у разі скасування його
державної реєстрації у випадках,
передбачених законом.

Відповідно до статті 19 Закону України
"Про господарські товариства"
товариство ліквідується: а) після
закінчення строку, на який воно
створювалося, або після досягнення
мети, поставленої при його створенні; б)
за рішенням вищого органу товариства;
в) на підставі рішення суду за поданням
органів, що контролюють діяльність
товариства, у разі систематичного або
грубого порушення ним законодавства;
на підставі рішення господарського
суду в порядку, встановленому Законом
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", г) з інших
підстав, передбачених установчими
документами.

Порядок ліквідації юридичної особи
передбачений статтями 111, 112 Цивільного
кодексу України.

Порядок державної реєстрації
припинення юридичної особи
визначається розділом IV Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців".
Відповідно до статті 33 вказаного
Закону юридична особа є такою, що
припинилася, з дати внесення до Єдиного
державного реєстру запису про державну
реєстрацію припинення юридичної особи.

Статтею 238 Господарського кодексу
України встановлено, що уповноваженими
органами державної влади або органами
місцевого самоврядування до суб'єктів
господарювання за порушення
встановлених законодавчими актами
правил здійснення господарської
діяльності можуть бути застосовані
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, згідно із
статтею 239 Господарського кодексу
України, відповідно до своїх
повноважень та у порядку,
встановленому законом, можуть
застосовувати до суб'єктів
господарювання
адміністративно-господарські санкції,
до яких поряд з іншими, зокрема,
належить скасування державної
реєстрації та ліквідація суб'єкта
господарювання.

Відповідно до статті 249 Господарського
кодексу України у разі здійснення
суб'єктом господарювання діяльності,
що суперечить закону чи установчим
документам, до нього може бути
застосовано
адміністративно-господарську санкцію
у вигляді скасування державної
реєстрації цього суб'єкта та його
ліквідації.

Скасування державної реєстрації
суб'єкта господарювання провадиться за
рішенням суду, що є підставою для
ліквідації даного суб'єкта
господарювання відповідно до статті 59
цього Кодексу.

Для застосування до суб'єкта
господарювання
адміністративно-господарських санкцій
статтею 250 Господарського кодексу
України встановлюється строк - шість
місяців з дня виявлення порушення, але
не пізніш як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

Статтею 38 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців" наведено перелік
підстав для здійснення державної
реєстрації припинення юридичної особи
за рішенням суду, що не пов'язане з
банкрутством юридичної особи.

Згідно ч. 2 ст. 38 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців",
підставами для постановлення судового
рішення щодо припинення юридичної
особи, що не пов'язано з банкрутством
юридичної особи, зокрема є: визнання
недійсним запису про проведення
державної реєстрації через порушення
закону, допущені при створенні
юридичної особи, які не можна усунути;

провадження нею діяльності, що
суперечить установчим документам, або
такої, що заборонена законом;
невідповідність мінімального розміру
статутного фонду юридичної особи
вимогам закону; неподання протягом
року органам державної податкової
служби податкових декларацій,
документів фінансової звітності
відповідно до закону; наявність в
Єдиному державному реєстрі запису про
відсутність юридичної особи за
вказаним її місцезнаходженням.

Пунктом 17 статті 11 Закону України від 04
грудня 1990 року № 509-XII «Про державну
податкову службу в Україні»(в редакції,
чинній на час звернення з позовом до
суду) визначено, що органи державної
податкової служби мають право
звертатися у передбачених законом
випадках до судових органів із заявою
(позовною заявою) про скасування
державної реєстрації суб'єкта
підприємницької діяльності.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

За змістом статей 22, 38 Закону України
від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» (в редакції,
чинній на момент звернення до суду з
позовом; далі Закон № 755-IV) вбачається,
що з підстав, передбачених цим Законом,
зокрема з підстави визнання недійсним
запису про проведення державної
реєстрації через порушення закону,
допущені при створенні юридичної
особи, які не можна усунути, суд може
постановити рішення щодо припинення
юридичної особи, що не пов'язане з
банкрутством юридичної особи.

Отже, визначальним для припинення
юридичної особи є вирішення питання
щодо правомірності запису про
проведення державної реєстрації
згідно Закону № 755-IV, а самі по собі
установчі документи без державної
реєстрації не мають юридичного
значення та не тягнуть жодних
юридичних наслідків щодо створення та
припинення юридичної особи.

Як вірно встановлено судами попередніх
інстанцій, визначальним для припинення
юридичної особи, є визнання недійсним
запису про проведення державної
реєстрації.

При цьому, враховуючи, що визнання
недійсним запису про проведення
державної реєстрації, через порушення
закону, допущені при створенні
юридичної особи, які не можна усунути,
судом першої інстанції не
розглядалося, а позивачем не надано
належних та допустимих доказів щодо
провадження ТОВ «АНЛЕТА» діяльності,
що суперечить установчим документам,
або такої що заборонена законом; щодо
невідповідності мінімального розміру
статутного фонду юридичної особи
вимогам закону; щодо неподання
протягом року органам ДПІ податкових
декларацій, документів фінансової
звітності відповідно до закону та про
наявність в Єдиному державному реєстрі
запису про відсутність юридичної особи
за вказаним її місцезнаходженням, та
враховуючи те, що до суду не надано
нових доказів стосовно провадження у
кримінальній справі, стосовно
невстановлених осіб, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про відсутність
підстав для задоволення позовних
вимог.

З урахуванням вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій вірно
встановлені обставини справи, судові
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для їх скасування не
вбачається. Доводи касаційної скарги
висновків судів попередніх інстанцій
не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі
м.Києва залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20 січня 2011 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 06 вересня
2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: