Справа № 813/7684/13-а
Суддя: Кухтей Р.В.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року

Справа № 876/277/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді:
Кухтея Р.В.

суддів:
Багрія В.М., Старунського Д.М.

з участю секретаря судового засідання:
Волошин М.М.

представника позивача:
Строцького Б.Я.

представника відповідача:
Шпака В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Кам'янка-Бузькому районі Головного
управління Міндоходів у Львівській
області на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 09
грудня 2013 року за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Поліпресмаш" до Державної податкової
інспекції у Кам'янка-Бузькому районі
Головного управління Міндоходів у
Львівській області про скасування
податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2013 року Товариства з обмеженою
відповідальністю "Поліпресмаш" (далі -
ТзОВ "Поліпресмаш") звернулося в суд із
позовом до Державної податкової
інспекції у Кам'янка-Бузькому районі
Головного управління Міндоходів у
Львівській області (далі - ДПІ у
Кам'янка-Бузькому районі) про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 02.10.2013
р.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 09.12.2013 р.
позов було задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Кам'янка-Бузькому районі № від
02.10.2013 р. Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що станом на
дату подання податкової декларації з
ПДВ за І квартал 2013 року в
розпорядженні ТзОВ Поліпресмаш" не
було оригіналу податкової накладної
ТзОВ «Укр-Полімер» на суму 12333,33 грн.
ПДВ, тому платник податку правомірно
заповнив додаток №8 до податкової
декларації з ПДВ та вказав про відмову
продавця надати податкову накладну.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, її оскаржив
відповідач. Апеляційну скаргу мотивує
тим, що право на віднесення до
податкового кредиту суми ПДВ на
підставі податкових накладних, не
зареєстрованих у Єдиному реєстрі
податкових накладних виникає у покупця
у разі додання до податкової
декларації за звітний період заяви із
скаргою на постачальника, який не
здійснив таку реєстрацію, разом із
копіями товарних чеків або інших
розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати ПДВ у зв'язку з
придбанням таких товарів (послуг) або
копії первинних документів, які
підтверджують факт придбання товарів.
Вважає, що суд першої інстанції невірно
застосував абз.11 п.201.10. ст.201
Податкового кодексу України. Тому
просить скасувати постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 09.12.2013 р. та
прийняти нову, якою відмовити позивачу
в задоволені позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника відповідача, який
підтримав апеляційну скаргу,
представника позивача, який просив
відхилити апеляційну скаргу,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що ТзОВ
«Поліпресмаш» зареєстроване 26.10.2010 р.
як суб'єкт господарювання та перебуває
на обліку як платник податків в ДПІ у
Камянка-Бузькому районі; підприємство
зареєстроване як платник ПДВ, подає
податкову звітність в електронній
формі

З 18.09.2013р. по 18.09.2013 р. ДПІ у
Кам'янка-Бузькому районі була
проведена документальна невиїздна
перевірка ТзОВ "Поліпресмаш" за
результатами якої складено Акт
№77/22-00/36767570 від 18.09.2013 р.

На підставі зазначеного Акта перевірки
за порушення п.198.6 ст.198, абз.11 п.201.10 ст.201
ПК України ДПІ у Кам'янка-Бузькому
районі прийнято податкове
повідомлення-рішення форми "Р" від
02.10.2013 р. №, яким ТзОВ "Поліпресмаш"
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
на 15416,66 грн., з яких: 12333,33 грн. - за
основним платежем, 3083,33 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
станом на дату подання податкової
декларації з ПДВ за І квартал 2013 року в
розпорядженні ТзОВ «Поліпресмаш» не
було оригіналу податкової накладної
ТзОВ «Укр-Полімер» на суму 12333,33 грн.
ПДВ, тому платник податку правомірно
заповнив додаток №8 до податкової
декларації з ПДВ та вказав про відмову
продавця надати податкову накладну.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права та
фактичним обставинам справи і є
правильними, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України,
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу (п.198.6 ст. 198 ПК України).

Зокрема, дослідженню підлягає
реальність господарських операцій, що
є підставою для виникнення права на
податковий кредит; добросовісність дій
платника податку, яка полягає у
відповідності вчинених ним дій
господарській меті, а також реальність
усіх даних, наведених у документах, що
надають право на податковий кредит.

У спірних правовідносинах, даючи
оцінку правомірності формування
позивачем - платником податку сум
податкового кредиту з податку на
додану вартість, а також суми
бюджетного відшкодування з цього
податку, необхідно проаналізувати
первинні документи, які підтверджують
фактичність здійснення господарських
операцій.

Пунктом 44.1 ст. 44 ПК України передбено,
що для цілей оподаткування платники
податків зобов'язані вести облік
доходів, витрат та інших показників,
пов'язаних з визначенням об'єктів
оподаткування та/або податкових
зобов'язань, на підставі первинних
документів, регістрів бухгалтерського
обліку, фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.201.1 ст.201 цього Кодексу
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою податкову
накладну, яка згідно з пунктом 201.6
статті 201 Податкового кодексу України є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

У разі відмови продавця товарів/послуг
надати податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. Таке право
зберігається за ним протягом 60
календарних днів, що настають за
граничним терміном подання податкової
декларації за звітний (податковий)
період, у якому не надано податкову
накладну або порушено порядок її
заповнення та/або порядок реєстрації в
Єдиному реєстрі. До заяви додаються
копії товарних чеків або інших
розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг (п. 201.10
ст. 201 ПК України)..

Податковий кодекс України передбачає
два окремих випадки, коли платник ПДВ -
покупець товарів/послуг вправі
формувати податковий кредит з ПДВ
звітного періоду на підставі заяви зі
скаргою на платника ПДВ - постачальника
товарів/послуг: 1) у разі відмови
продавця товарів/послуг надати
податкову накладну; 2) у разі порушення
продавцем товарів/послуг порядку
заповнення податкової накладної та/або
порядку її реєстрації в Єдиному
реєстрі податкових накладних.

Виходяче з викладеного, суд
апеляційної інстанції вважає, що
покупець товарів/послуг може
встановити факт порушення продавцем
товарів/послуг порядку заповнення
податкової накладної та/або порядку її
реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних лише у тому
випадку, коли в його розпорядженні є
оригінал податкової накладної.

Якщо ж при здійсненні операцій з
постачання товарів/послуг платник
податку - продавець не виконав свого
обов'язку та не надав покупцю податкову
накладну, то в такому випадку має місце
факт відмови надати податкову
накладну, а не факт порушення порядку
її оформлення чи реєстрації.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що станом на дату подання
податкової декларації з ПДВ за І
квартал 2013 року в розпорядженні ТзОВ
«Поліпресмаш» не було оригіналу
податкової накладної ТОВ «Укр-Полімер»
на суму 12333,33 грн. ПДВ. За таких обставин
платник податку правомірно заповнив
додаток № 8 до податкової декларації з
ПДВ та вказав про відмову продавця
надати податкову накладну.

З силу закону надходження заяви із
скаргою платника податку - продавця є
підставою для проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки зазначеного продавця для
з'ясування достовірності та повноти
нарахування ним зобов'язань з податку
за такою операцією. Зокрема, відповідач
не ініціював проведення перевірки ТзОВ
«Укр-Полімер» щодо достовірності та
повноти нарахування ним зобов'язань з
ПДВ в березні 2013 року в сумі 12333,33 грн.

Відповідно до 198.6. ст. 198 Податкового
кодексу України у разі коли на момент
перевірки платника податку
контролюючим органом суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу. ТзОВ «Поліпресмаш»
двічі (обидва рази - до перевірки)
надавало відповідачу необхідні
документи на підтвердження факту
виникнення в нього в березня 2013 року
права на податковий кредит з ПДВ в сумі
12333,33 грн. Тому, на момент здійснення
перевірки у розпорядженні відповідача
були всі передбачені законодавством
документи (податкова декларація з
додатком № 8 та копії первинних
бухгалтерських документів на
підтвердження факту отримання
позивачем товару від свого
постачальника).

За таких обставин суд апеляційної
інстанції погоджується з висновками
суду першої інстанції щодо помилкового
висновку контролюючого органу про
завищення ТзОВ «Поліпресмаш»
податкового кредиту за І квартал 2013
року на 12333,33 грн. та, як наслідок,
заниження суми ПДВ, яка підлягає
нарахуванню та сплаті в бюджет на цю ж
суму.

Враховуючи усе вищенаведене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що податкове
повідомлення-рішення № від 02.10.2013
р. прийняте неправомірно.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі
приписи та фактичні обставини справи,
колегія суддів прийшла до переконання
про те, що доводи апеляційної скарги є
безпідставними та не спростовують
висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищенаведеного колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
підставність позовних вимог, правильно
і повно встановив обставини справи та
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС
України апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Кам'янка-Бузькому районі Головного
управління Міндоходів у Львівській
області - залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 09 грудня 2013
року у справі № 813/7684/13-а- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий :
Р.В.Кухтей

Судді :
В.М.Багрій

Д.М.Старунський

Повний текст ухвали виготовлений та
підписаний 18.03.2014 року