Справа № 2а/0570/8407/12
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/67023/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В., Васильченко Н.В.,
Леонтович К.Г., розглянувши у порядку
письмового провадження справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в м. Єнакієве
Донецької області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 08 серпня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 09 жовтня 2012
року у справі № 2а/0570/8407/12 за позовом
управління Пенсійного фонду України в
м. Єнакієве Донецької області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Єнакієве про
стягнення витрат, -

у с т а н о в и л а:

В липні 2012 року управління Пенсійного
фонду України в м. Єнакієве Донецької
області звернулось до суду із позовом
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Єнакієве про стягнення витрат на
виплату та доставку пенсій по втраті
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та допомоги
на поховання по справам осіб, які
одержували пенсію по інвалідності
(втраті годувальника) внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання за період з
01.01.2012 року по 31.03.2012 року на загальну
суму 75 084,17 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 08 серпня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 09 жовтня 2012
року, у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, позивач звернувся
до Вищого адміністративного суду
України з касаційною скаргою, у якій
просить їх скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився і суд
апеляційної інстанції, дійшов
висновку, що витрати, понесені
Пенсійним фондом України у зв'язку з
виплатою пенсій, передбачених Законом
України «Про пенсійне забезпечення»
визначеним особам, відповідач
правомірно не відшкодував, оскільки у
відповідних осіб право на отримання
пенсії у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, відсутнє.

Колегія суддів погоджується з
висновком судів попередніх інстанцій з
огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, за період з 1 січня 2012 року по
31 березня 2012 року позивачем до
відповідача направлено акти
щомісячної звірки особових справ
пенсіонерів, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Відповідачем за вказаний період суми
виплачених пенсій на загальну суму
75.084,17 грн. не прийняті до заліку,
оскільки особи, щодо виплат яким
висувалася вимога про відшкодування,
не мають права на отримання страхових
виплат від нього.

Згідно таблицям розбіжностей за
січень, лютий, березень 2012 року та
спискам осіб, доданих позивачем до
позову, відповідачем не прийнято до
заліку:

- витрати позивача у загальній сумі
12.310,45 грн. з виплати допомоги на
поховання осіб, які отримували пенсію
по інвалідності та у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, тому що не
встановлено страхового випадку у разі
смерті ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,;

- витрати на виплату пенсії по
інвалідності у зв'язку із втратою
годувальника ОСОБА_12 у сумі 450,00 грн. у
зв'язку з тим, що зазначена особа на
момент смерті свого батька не була
інвалідом;

- витрати на виплату пенсії ОСОБА_13 у
сумі 275,40 грн. у зв'язку із тим, що
зазначеній особі виповнилося 16 років
та вона пішла працювати, в зв'язку з чим
право на страхові виплати за рахунок
Фонду вона втратила;

- витрати на виплату пенсій по втраті
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання у сумі 22.970,88
грн., згідно списку осіб, наведеному у
додатку № 2 до позову, оскільки ці
витрати здійснені вдовам, які перейшли
на пенсію чоловіка відповідно до
Закону України «Про підвищення
престижності шахтарської праці» та на
момент смерті чоловіка цим вдовам не
виповнилося 55 років, або у відділенні
Фонду відсутні документи на цих вдів.

- витрати на виплату пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, допомоги та надбавок у
сумі 39.077,44 грн., 106 особам, зазначеним у
списку, наведеному у додатку № 1 до
позову, оскільки стосовно цих осіб не
встановлений страховий випадок або
непідтверджений причинно-наслідковий
зв'язок смерті з каліцтвом або
профзахворюванням

Вирішуючи спір по суті позовних вимог,
судами вірно враховано, що відповідно
до пункту «д» частини 1 статті 21 Закону
України від 23 вересня 1999 року №1105
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» №1105 (далі - Закон
України № 1105) та Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого спільною
постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України 4 березня 2003 року №
5-4/4 (далі - Порядок) відповідач
зобов'язаний у встановленому законом
порядку своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні, зокрема,
пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Пунктом 8 статті 36 Закону України від 9
липня 2003 року №1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, призначаються
відповідно до Закону України №1105.

Статтями 21, 28 Закону України № 1105
встановлено, що у разі настання
страхового випадку Фонд зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку
виплатити особам, які мають на це право,
зокрема, пенсію у зв'язку з втратою
годувальника.

Статтею 33 Закону №1105 передбачено, що
у разі смерті потерпілого право на
одержання щомісячних страхових виплат
мають непрацездатні особи, які
перебували на утриманні померлого або
мали на день його смерті право на
одержання від нього утримання.

Такими непрацездатними особами,
зокрема, є жінки, які досягли 55 років, і
чоловіки, які досягли 60 років, якщо
вони не працюють.

Відповідно до пункту 2 Інструкції про
встановлення причинного зв'язку смерті
з професійним захворюванням
(отруєнням) або трудовим каліцтвом,
затвердженої наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 15
листопада 2005 року № 606 для розгляду
причинного зв'язку смерті з
професійним захворюванням, отруєнням
або трудовим каліцтвом до МСЕК
направляються відповідні документи
постраждалих, у яких при житті було
встановлено професійне захворювання
(отруєння), трудове каліцтво, що
спричинило стійку втрату професійної
працездатності, та померлих після
вступу в дію Закону України «Про
охорону праці».

Документація на померлого для розгляду
причинного зв'язку смерті з
профзахворюванням (отруєнням) або
трудовим каліцтвом надається до МСЕК
лікувально-профілактичним закладом, в
якому при житті був під наглядом
хворий.

Висновок про наявність або відсутність
причинного зв'язку смерті з
професійним захворюванням (отруєнням)
або трудовим каліцтвом оформляється
довідкою у трьох примірниках, що
використовується МСЕК за формою, що
затверджується Міністерством охорони
здоров'я України та видається: перший -
установі, що надавала направлення до
МСЕК, другий - відповідному відділенню
виконавчої дирекції Фонду, третій -
заявнику. Підставою є акт визначення
причинного зв'язку смерті з
профзахворюванням (отруєнням або
трудовим каліцтвом).

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21„ ОСОБА_22, ОСОБА_23,
ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27,
ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31,
ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35,
ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39,
ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43,
ОСОБА_44, ОСОБА_45,ОСОБА_46, ОСОБА_47,
ОСОБА_14, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50,
ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54,
ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58,
ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62,
ОСОБА_63 - це особи, витрати з виплат
пенсій цим особам за період з 1 січня 2012
року по 31 березня 2012 року склали 22.970,88
грн.

Водночас, ці особи є вдовами, які
перейшли на пенсію чоловіків
(потерпілих від нещасного випадку на
виробництві) відповідно до Закону
України «Про підвищення престижності
шахтарської праці». Крім того, з
пенсійних справ цих осіб встановлено,
що на день смерті годувальника вони не
досягли 55 років, на утриманні померлого
не перебували, були працездатними та не
мали групу інвалідності, їхні справи
відповідачеві не передавались та
потерпілі на обліку у відділенні Фонду
не знаходяться.

Таким чином, висновок судів попередніх
інстанцій щодо відсутності правових
підстав для здійснення відповідачем
відшкодування понесених пенсійним
органом витрат на виплату пенсій
зазначеним особам є правомірним.

Крім того, судами правильно враховано,
що особи, яким були здійснені виплати у
період з січня по березень 2012 року в
сумі 39.077,44 грн. на день смерті
годувальника не досягли 55 років, були
працездатними та не мали групу
інвалідності, тому не має правових
підстав для стягнення понесених
позивачем витрат щодо зазначених осіб
за рахунок Фонду.

Також, згідно матеріалів справи:

- ОСОБА_12 взагалі не звертався за
виплатами, на момент смерті
годувальника не був інвалідом;

- - ОСОБА_13 досягла 16-річного віку
та пішла працювати.

Отже, висновок судів першої та
апеляційної інстанції, що позивач не
має права на відшкодування
відповідачем суми пенсій з урахуванням
поштових витрат за період з 1 січня 2012
року по 31 березня 2012 року на загальну
суму 62.773,72 грн. є вірним.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком судів, що
відсутні правові підстави для
стягнення витрат на виплату та
доставку пенсій по втраті
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та допомоги
на поховання по справам осіб, які
одержували пенсію по інвалідності
(втраті годувальника) внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання за період з
01.01.2012 року по 31.03.2012 року на загальну
суму 75 084,17 грн.,

Доводи касаційних скарг не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Єнакієве
Донецької області залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 08 серпня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 09 жовтня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді: