Справа № 815/8166/13-а
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/8166/13-а
УХВАЛА

13 березня 2014 року
м.Одеса

12 год. 28 хв.

У залі судових засідань № 31

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді
- Балан Я.В.

при секретарі судового засідання
- Сербіні Р.І.

за участю сторін:

представник позивача
- Жуков Ю.А. (за довіреністю)

представник відповідача
- Прутян О.С. (за довіреністю)

представник відповідача
- Півнева А.В. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні клопотання представника
позивача про забезпечення доказів у
справі № 815/8166/13-а за адміністративним
позовом Спільного підприємства
«Вітмарк-Україна» в формі Товариства з
обмеженою відповідальністю () до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Одесі
Міжрегіонального головного управління
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень № від 20.11.2013
року та № від 21.11.2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного
адміністративного суду знаходиться
адміністративна справа за позовом
Спільного підприємства
«Вітмарк-Україна» в формі Товариства з
обмеженою відповідальністю () до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Одесі
Міжрегіонального головного управління
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень № від
20.11.2013 року та № від 21.11.2013 року.

Через канцелярію Одеського окружного
адміністративного суду за вхід. № 6061/14
від 13.03.2014 року від представника
позивача надійшло клопотання про
забезпечення доказів (том 46 аркуші
справи 234-235).

В судовому засіданні представник
позивача підтримав клопотання про
забезпечення доказів, просив суд
задовольнити його, та просив суд
забезпечити докази шляхом
витребування у Слідчого управління ДПС
у Запорізькій області належним чином
засвідчені копії письмових пояснень
директора ТОВ «Вімакс Європа ЛТД»
ОСОБА_4, які викладені в протоколах
допиту свідка від 31.01.2013 року та від
27.02.2013 року, а також будь-яких інших
письмових пояснень директора ТОВ
«Вімакс Європа ЛТД» ОСОБА_4, надані ним
під час розслідування кримінального
провадження № 0000026 (дата внесення
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань - 21.02.2013 року).

Представники відповідача в судовому
засіданні проти задоволення
клопотання про забезпечення доказів
заперечували.

Суд вважає, що заява позивача підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

З наданої суду заяви вбачається, що
позивач обґрунтовує вжиття заходів
забезпечення доказів у даній справі
тим, що на підтвердження заперечень
проти позову відповідачем в якості
доказів фіктивності операцій за
договором перевезення № 2103/11 від 21.03.2011
року вказується Висновок Відділу
криміналістичних експертиз
Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру №
Д/Н133 від 08.07.2013 року, згідно з яким деяка
частина документів про господарським
взаємовідносинам позивача з ТОВ
«Вімакс Європа ЛТД» підписана не
особисто директором підприємства
контрагента позивача, а іншою
невстановленою особою.

На думку позивача, вказаний документ -
Висновок № Д/Н133 від 08.07.2013 року, не може
вважатись належним доказом не
підписання директором ТОВ «Вімакс
Європа ЛТД» ОСОБА_4 документів,
оскільки відповідачем була надана лише
неповна копія цього документу. А саме,
не були надані письмові пояснення
ОСОБА_4, викладені в протоколах допиту
свідка від 31.01.2013 року та від 27.02.2013 року,
що є невід'ємною частиною експертного
висновку, які можуть свідчити про те, що
всі документи, складені між позивачем
та ТОВ «Вімакс Європа ЛТД» з метою
бухгалтерського та податкового обліку
господарських операцій за договором
перевезення № 2103/11 від 21.03.2011 року.

Враховуючи викладене, оскільки
відповідач не зміг надати суду
вищевказані письмові пояснення ОСОБА_4,
пославшись на їх відсутність, з метою
повного та всебічного з'ясування
обставин у справі, позивач вважає за
необхідне забезпечити докази у даній
справі шляхом витребування у ДПІ у
Запорізькій області письмові
пояснення ОСОБА_4 від 31.01.2013 року та від
27.02.2013 року, оскільки в них може
міститись інформацію та пояснення
відносно господарських взаємовідносин
між ТОВ «Вімакс Європа ЛТД» та СП
«Вітмарк-Україна» ТОВ.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу
адміністративного судочинства України
особи, які беруть участь у справі та
обґрунтовано вважають, що надання
потрібних доказів стане згодом
неможливим або ускладненим, мають
право просити суд забезпечити ці
докази.

Частиною 1 статті 75 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у заяві про
забезпечення доказів повинні бути
зазначені докази, які необхідно
забезпечити; обставини, що можуть бути
підтверджені цими доказами; обставини,
які свідчать про те, що надання
потрібних доказів може стати
неможливим або ускладненим, а також
справа, для якої потрібні ці докази, або
з якою метою потрібно їх забезпечити.

Тобто інститут забезпечення доказів в
адміністративному судочинстві
спрямований на забезпечення
здійснення процесу доказування шляхом
збирання і закріплення доказів, якщо
існують обставини, які свідчать про те,
що надання потрібних доказів може
стати неможливим або ускладненим, якщо
є загроза їх втрати до початку судового
розгляду.

Отже, підставою для забезпечення
доказів можуть бути такі обставини, що
свідчать про неможливість чи
ускладнення подання доказів у
майбутньому.

На підтвердження зазначених підстав,
щодо необхідності забезпечення
доказів, позивачем не зазначено та не
додано до заяви жодного конкретного
доказу щодо наявності хоча б однієї з
обставин щодо неможливості або
ускладнення подання доказів у
майбутньому.

Заява позивача про забезпечення
доказів не містить будь-яких
обґрунтованих доводів про те, що
витребування письмових пояснень
директора ТОВ «Вімакс Європа ЛТД», які
містяться у протоколах допиту свідка
від 31.03.2013 року та від 27.02.2013 року, у разі
виникнення необхідності у їх
витребуванні, буде згодом неможливим
або ускладненим.

Щодо посилань представника позивача на
те, що висновок експерта від
08.07.2013 року, який міститься в матеріалах
справи є неналежним письмовим доказом
суд вважає за необхідне зазначити, що
відповідно до ч. 1 ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністрати вному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші об ставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Одним із джерел одержання цих даних є
висновок експерта, який, як і всі
докази, відповідно до ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства
України, має від повідати вимогам
належності та допустимості доказів.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета до казування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються пред мета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень.

Докази, одержані з порушенням закону,
судом при вирішенні справи не беруться
до уваги. Обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору. Таким чином, обставини, які
можуть бути підтверджені тільки за
допо могою спеціальних знань, мають
бути підтверджені експертним
висновком. Тому, в свою чергу, висновок
експерта має, з одного боку,
відповідати вимогам Кодексу
адміністративного судочинства
України, що регламентує порядок
призначення і проведення експертизи, а
з іншого - загальним ви могам до судової
експертизи, встановленим Законом
України «Про судову експертизу»,
Інструкцією про призначення та про
ведення судових експертиз та
Науково-методичних рекомендацій з
питань підготовки та призначення
судових експертиз та експер тних
досліджень.

Висновок експерта є результатом
проведення судової експер тизи, яка
відповідно до Закону України «Про
судову експертизу» є дослідженням
експертом на основі спеціальних знань
матері альних об'єктів, явищ і процесів,
які містять інформацію про об ставини
справи, що перебуває у провадженні
органів дізнання, досудового та
судового слідства. Таким чином, судові
експертизи призначаються у випадках,
коли для вирішення питань у справі
необхідні спеціальні знання, тобто ті,
що не є загальновідомими. Отже, метою
судових експертиз є одержання
доказової інформа ції, а експертні
висновки є джерелами доказів.

Незважаючи на те що жоден з доказів не
має заздалегідь уста новленої сили для
суду, висновок експерта, на думку суду,
є досить вагомим до казом, спростувати
який іншими доказами, зокрема
письмовими поясненнями, до сить
непросто.

З урахуванням наведеного, суд вважає,
що висновок експерта Д/№ 133 від 08.07.2013
відповідно до приписів чинного
законодавства є належним та допустимим
письмовим доказом щодо встановлення
тих чи інших обставин, фактів, які
входять до спеціалізації експертів та
потребують знань у спеціальних окремих
галузях та письмові пояснення
директора підприємства контрагента
позивача не можуть спростувати його
висновків, оскільки обставини щодо
відповідності первинної документації
вимогам чинного законодавства по
взаємовідносинам позивача з ТОВ
«Вімакс Європа ЛТД» були досліджені
під час почеркознавчої експертизи, за
результатами якої складено висновок
Д/№ 133 від 08.07.2013 року, що є носієм
доказової інформації.

Таким чином, суд не вбачає підстав для
задоволення заяви про забезпечення
доказів у спосіб, про який просить
позивач, оскільки не встановлено
обставин, що надання письмових
пояснень ОСОБА_4 стане згодом
неможливим або ускладненим, а тому у
задоволенні заяви про забезпечення
доказів слід відмовити.

У зв'язку із зазначеним, суд дійшов
висновку про відсутність підстав, для
задоволення заяви позивача про
забезпечення доказів у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 69-70, 73-75, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника
позивача про забезпечення доказів по
справі № 815/8166/13-а за позовом Спільного
підприємства «Вітмарк-Україна» в формі
Товариства з обмеженою
відповідальністю () до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Одесі Міжрегіонального
головного управління Міністерства
доходів і зборів України про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №
від 20.11.2013 року та №
від 21.11.2013 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Одеський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги в
п'ятиденний строк з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку
та строки, встановлені ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст ухвали складено та
підписано суддею « 18» березня 2014 року.

Суддя
Я.В. Балан

13 березня 2014 року