Справа № 810/689/14-а
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2014 року 810/689/14-а

м. Київ

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючий суддя Журавель
В.О., при секретарі судового засідання
Ігнатко Ю.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Яготинському районі Київської області
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Яготинська друкарня"
про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Управління Пенсійного фонду України в
Яготинському районі Київської області
(далі-позивач) з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Яготинська друкарня" (далі-відповідач)
про стягнення заборгованості з
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій в сумі 3699,48
грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що за відповідачем утворився
борг з відшкодування фактичних витрат
на виплату та доставку за
жовтень-грудень 2013 р. та січень 2014 р.
пенсій, призначених на пільгових
умовах за списком № 2. Посилаючись на
частину другу Прикінцевих положень
Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та пункт 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою Пенсійного фонду України
від 19.12.2003 №21-1, позивач просить суд
стягнути суму заборгованості з
відповідача.

Територіальні органи Пенсійного фонду
України в силу закону здійснюють
функції з контролю за правильністю,
повнотою нарахування і своєчасністю
сплати страхувальниками внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а також стягнення
заборгованості за страховими внесками,
тому позивач звернувся до суду з
позовом про стягнення з відповідача
сум вказаної заборгованості.

Позивач в судове засідання не прибув,
надіслав клопотання, в якому просив
справу розглядати без його участі,
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі.

Відповідач у судовому засідання проти
позову заперечував, у його задоволенні
просив відмовити. До суду надав
письмові заперечення, в яких зазначено,
що ТОВ "Яготинська друкарня" є
правонаступником МКП "Яготинська
друкарня", яка в свою чергу була
створена згідно з договором після МПП
"Титул". Вважає, що МКП "Яготинська
друкарня" було новоствореною особою,
здійснювало свою діяльність за рахунок
майна, переданого в його відання
засновниками, та не було пов'язаним
корпоративними стосунками з МПП
"Титул", не несло відповідальність за
його зобов'язаннями. Крім того,
пенсіонер ОСОБА_1 до 1997 році працювала в
МПП "Титул", а в ТОВ "Яготинська
друкарня" набула лише 6 років 10 місяців
стажу, який надав їй право на
призначення пільгової пенсії. Іншу
частину стажу на посадах із шкідливими
умовами праці ОСОБА_1 набула під час
роботи в МПП "Титул" та його
попередників. Вважає, що з цих підстав
позивачем потрібно перерахувати, суму
яка підлягає стягненню з ТОВ
"Яготинська друкарня".

Заслухавши представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, надавши
оцінку доказам, суд встановив наступні
обставини справи та правовідносини, що
склалися між сторонами.

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Яготинська друкарня"
є юридичною особою. Як платник єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Яготинському районі
Київської області.

Державне підприємство "Яготинська
районна друкарня" наказом від 24.03.1992
року №32 Київського обласного
управління по пресі, було
реорганізоване шляхом перетворення в
мале поліграфічне підприємство "Титул".
Установчим договором від 10.12.1996 року
створено мале колективне підприємство
"Яготинська друкарня".

Відповідно до розрахунків, поданих
позивачем, за відповідачем утворилась
заборгованість з відшкодування витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій за списком № 2 за
жовтень-грудень 2013 р. та січень 2014 р.
стосовно ОСОБА_1, яка працювала на
підприємстві відповідача та перебуває
на обліку в органах Пенсійного фонду,
сума витрат становить 3699,48 грн.

Позивачем на адресу відповідача
направлялись розрахунки фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій цієї особи, які було
отримано, але не сплачено відповідачем
добровільно.

В обґрунтування позовних вимог позивач
надав довідки про підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії на пільгових умовах
ОСОБА_1 Цими довідками підтверджено, що
зазначена особа працювала саме на
підприємстві відповідача.

Відповідно до довідки №23 від 17.07.2013
умовами призначення пенсій цій особі є
робота за списком № 2.

Наявну заборгованість у розмірі 3699,48
грн. відповідачем у добровільному
порядку не сплачено.

Крім того, судом витребувано та
долучено до справи постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 28.10.2013 в
адміністративній справі №810/5589/13, якою
у спорі між тими ж сторонами з ТОВ
"Яготинська друкарня" стягнуто
заборгованість по відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій призначених на
пільгових умовах за списком №2 за
період з травня по вересень 2013 року по
ОСОБА_1 в розмірі 4206,70 грн. Ця постанова
набрала законної сили, про що свідчить
виконавчий лист.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
такого.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування визначались
Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон України від
09.07.2003 № 1058-ІV), зокрема: принципи та
структура системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування; коло осіб, які
підлягають загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню;
платники страхових внесків, їх права та
обов'язки; порядок нарахування,
обчислення та сплати страхових
внесків, стягнення заборгованості за
цими внесками тощо.

Крім того, правові та організаційні
засади забезпечення збору та обліку
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, умови
та порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку, визначаються
Законом України від 08.07.2010 № 2464-VI "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування".

Відповідно до статті 1 Закону України
від 08.07.2010 № 2464-VI "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - це консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Пунктом 2 розділу XV "Прикінцеві
положення" Закону України від 09.07.2003
№1058-ІV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
передбачено, що пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Коло осіб, які мають право на пенсію за
віком на пільгових умовах, незалежно
від місця останньої роботи, визначено,
зокрема підпунктами "б"- "з" частини
першої статті 13 Закону України від
05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне
забезпечення".

Проте, до запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди підпунктом 1 пункту
2 розділу XV "Прикінцеві положення"
Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що вказаним
особам пенсії призначаються за нормами
цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" (статті 27 та 28). При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок відшкодування
страхувальниками витрат Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених на
пільгових умовах, визначено
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного Фонду
України, затвердженою постановою
Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №
21-1.

Відповідно до приписів пункту 6.4
вказаної Інструкції Пенсійний фонд
щорічно в повідомленнях про розрахунок
сум фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, які надсилає
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених пенсій, визначає
розмір сум до відшкодування на
поточний рік.

Підприємства відповідно до вимог
пункту 6.8 Інструкції щомісяця до 25-го
числа повинні вносити до Пенсійного
фонду України зазначену в повідомленні
місячну суму фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Згідно з пунктом 1 статті 1 та пунктом 1
статті 2 Закону України від 26.06.1997
№400/97-ВР "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" для
суб'єктів підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднань, бюджетних, громадських та
інших установ та організацій, об'єднань
громадян та інших юридичних осіб, а
також фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників, об'єктом оподаткування є
також фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б"- "з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

З огляду на викладене, витрати на
виплату і доставку пільгових пенсій,
які відповідач відповідно до Закону
України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" зобов'язаний
відшкодовувати Пенсійному фонду, у
розумінні цього Закону вважаються
внесками на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Статтями 14, 15 Закону України від 09.07.2003
№1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
передбачено, що платниками страхових
внесків до солідарної системи є
страхувальники, зокрема, роботодавці
-підприємства, установи та організації,
створені відповідно до законодавства
України.

Відповідно до частини другої статті 6
Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", частини шостої
статті 20 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" страхувальники
зобов'язані нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

Відповідач заперечував проти позову з
тих підстав, що мале колективне
підприємство "Яготинська друкарня" не є
правонаступником малого
поліграфічного підприємства "Титул", на
якому раніше працювала пенсіонер
ОСОБА_1 Суд не бере до уваги ці
твердження відповідача з огляду на
наступне.

Як вбачається з установчого договору
про створення малого колективного
підприємства "Яготинська друкарня" від
10.12.1996 року, на основі свідоцтва про
власність виданого регіональним
відділенням фонду державного майна
України по Київській області, яке
свідчить, що майно цілісного комплексу
малого поліграфічного підприємства
"Титул" є власністю трудового
колективу. Виходячи з цього та з метою
отримання прибутку трудовий колектив
створює мале колективне підприємство,
основною метою якого буде випуск всіх
видів друкованої продукції. відповідно
до ст.2 цього договору найменування
підприємства є "Мале колективне
підприємство "Яготинська друкарня". У
свою чергу, відповідно до пункту 2
Статуту Малого колективного
підприємства "Яготинська друкарня"
вказане підприємство є
правонаступником майнових та інших
прав і обов'язків приватизованого
малого поліграфічного підприємства
"Титул". В свою чергу товариство з
обмеженою відповідальністю
"Яготинська друкарня" є
правонаступником малого колективного
підприємства "Яготинська друкарня", що
не заперечувалось представником
відповідача в судовому засіданні.

Код за підприємством
залишився незмінним, що визнав у
судовому засіданні представник
відповідача.

На вимогу суду, викладену в ухвалі від
11.03.2014, відповідачем не надано
документів щодо утворення вказаних
підприємств, та доказів того, що
підприємство відповідача не є
правонаступником вищеназваних
попередніх підприємств. При цьому
згідно з приписами ч.1 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд бере до уваги, що відповідно до
статті 22 Закону України від 06.03.1992 №
2171-ХІІ "Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію)" право володіння,
користування і розпорядження об'єктом
приватизації переходить до покупця з
моменту сплати повної вартості
придбаного об'єкта приватизації. Після
придбання об'єкта його новий власник
стає правонаступником прав і
обов'язків приватизованого
підприємства.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про
приватизацію державного майна" особи,
які придбали державні підприємства як
єдині майнові комплекси, є
правонаступниками їх майнових прав і
обов'язків відповідно до умов договору
між продавцем і покупцем та
законодавством України.

Як вбачається зі змісту наказу Фонду
державного майна України від 18.12.2007 №1972
"Про забезпечення правонаступництва за
зобов'язаннями державних підприємств
та господарських товариств перед
Пенсійним фондом України", у разі
перетворення державного підприємства
або господарського товариства в інший
суб'єкт господарювання, до
новоствореного суб'єкта
господарювання переходять усі майнові
права та обов'язки, в тому числі щодо
сплати недоїмки та відшкодування
пільгових пенсій, державного
підприємств або господарського
товариства (пункт 2.5).

Таким чином, товариство з обмеженою
відповідальністю "Яготинська друкарня"
є правонаступником малого
колективного підприємства "Яготинська
друкарня", яке, у свою чергу, є
правонаступником малого
поліграфічного підприємства "Титул", а
отже до відповідача у порядку
правонаступництва перейшло усе майно,
права та обов'язки даних підприємств,
зокрема, також обов'язок щодо
відшкодування витрат Пенсійного фонду
України на виплату та доставку
пільгових пенсій особам, які працювали
на даних підприємствах.

З урахуванням наведеного суд відкидає
заперечення відповідача щодо
відсутності свого правонаступництва з
попередніми підприємствами, в яких
працював пенсіонер, оскільки
відповідачем всупереч положень ч.1 ст.71
КАС України не доведено ті обставини,
на яких ґрунтуються його заперечення,

Статтею 25 Закону України від 08.07.2010 №
2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" передбачено
право органів Пенсійного фонду
звертатись до суду з позовами про
стягнення недоїмки.

Крім того, постановою Київського
окружного адміністративного суду від
28.10.2013 в адміністративній справі
№810/5589/13-а позов Управління Пенсійного
фонду України в Яготинському районі
Київської області задоволено, стягнуто
з ТОВ "Яготинська друкарня"
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій призначених
на пільгових умовах за списком №2
(стосовно витрат на виплату і доставку
пенсій вищезазначеного пенсіонера
ОСОБА_1 за період з травня по вересень
2013 року), яка набрала законної сили.

Тобто, судом встановлено, що
правомірність стягнення витрат на
виплату і доставку пенсій вказаному у
позові пенсіонеру досліджувалось у
вищевказаній адміністративній справі
810/5589/13-а. Зазначене судове рішення
мотивоване тим, що позивачем
правомірно включено до розрахунку
витрати на виплату і доставку пенсій
цього громадянина, отже відповідач
зобов'язаний відшкодовувати фактичні
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій цим особам. Суд бере
до уваги, що і в указаній
адміністративній справі відповідач
стверджував про відсутність
правонаступництва зазначених
підприємств, та, як наслідок,
відсутність підстав для стягнення
витрат на відшкодування виплачених
пенсій, проте ці твердження
відповідача судом не взято до уваги.

Отже, вищевказаною постановою
Київського окружного
адміністративного суду, яка набрала
законної сили, позовні вимоги цього ж
позивача до цього ж відповідача про
стягнення заборгованості з тих же
підстав, але за інший період, з
відшкодування витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій тим самим
особам, задоволено.

Відповідно до частини першої статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З урахуванням наведеного суд вважає, що
наявність підстав для стягнення
заборгованості з відшкодування витрат
на виплату і доставку пільгових пенсій
саме стосовно вказаних у позові осіб
вже встановлено вказаним судовим
рішенням і згідно з приписами ст. 72 КАС
України не потребують доказуванню у
цій справі.

Наявність у відповідача
заборгованості підтверджується
доказами, наданими позивачем. З
матеріалів справи вбачається, що
органом Пенсійного фонду направлено на
адресу відповідача розрахунок
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій пенсіонерам
відповідача, в якому зазначено суми
пенсій, виплачені пенсіонерам разом з
витратами на доставку цих пенсій.

На день судового розгляду відповідач
суму заборгованості не сплатив.

Оскільки відповідач має
заборгованість перед Пенсійним фондом
України і знаходиться на території
адміністративної одиниці, на яку
поширюються повноваження позивача, дії
позивача щодо стягнення
заборгованості на користь Пенсійного
фонду України є правомірними.

З огляду на викладене, суд вважає
вимоги позивача правомірними і
обґрунтованими, а позов таким, що
підлягає задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті
94 Кодексу адміністративного
судочинства України у справах, в яких
позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Яготинська друкарня"
(07700, Київська область, Яготинський
район, м. Яготин, вул. Незалежності, буд.
118, ідентифікаційний код 02467179) на
користь Управління Пенсійного фонду
України у Яготинському районі
Київської області заборгованість по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій у
розмірі 3699 (три тисячі шістсот
дев'яносто дев'ять) грн 48 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Журавель В.О.

Дата виготовлення і підписання
повного тексту постанови - 24 березня 2014
р.