Справа № 822/80/14
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/80/14
Головуючий у 1-й інстанції: Ніколайчук
Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Укртрансінспекції у
Хмельницькій області на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Укртрансінспекції у Хмельницькій
області про визнання протиправною та
скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовом до
управління Укртрансінспекції у
Хмельницькій області про скасування
постанови про застосування
адміністративно-господарського штрафу
в розмірі 1700,00 грн. №038149 від 12.12.2013.

Мотивуючи позовні вимоги заявник
посилався на протиправність
оскаржуваної постанови, оскільки він
як суб'єкт підприємницької діяльності
не здійснює перевезення вантажів, а
займається роздрібною торгівлею в
неспеціалізованих магазинах з
перевагою непродовольчого
асортименту. Крім того, позивач
стверджував, що протокол про
адміністративне правопорушення
складено відносно водія ОСОБА_4, який не
перебуває з ним у цивільних чи трудових
відносинах, оскільки перебуває у
трудових відносинах з сином позивача,
який і є перевізником та орендує у
позивача автомобіль марки Renault Premium
НОМЕР_1, 2000 року, з напівпричепом Fruehauf
НОМЕР_2 1999 року, що підтверджується
договором оренди транспортного засобу
№01/01-2013 від 01.01.2013.

Хмельницький окружний
адміністративний суд постановою від
05.02.2014 року вказаний позов задовольнив
повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, відповідачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити позивачу в задоволенні
позову.

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги
скаржник зауважує, що позивач не
повідомив перевіряючих про те, що
автомобіль марки Renault Premium НОМЕР_1, 2000
року, знаходиться в оренді його сина,
натомість надав відповідні документи,
які свідчили, що вказаний автомобіль
належить виключно суб'єкту
господарювання - ОСОБА_2 Крім того
апелянт наголошував, що позивач
погодився з виявленим правопорушенням,
про що свідчить його підпис в акті
перевірки, що не враховано судом першої
інстанції при ухваленні оскаржуваної
постанови.

18.03.2014 року до суду надійшли письмові
заперечення ОСОБА_2, в яких позивач
посилаючись на правомірність і
обґрунтованість висновків суду першої
інстанції, просить апеляційну скаргу
управління Укртрансінспекції у
Хмельницькій області залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 Кодексу
адміністративного судочинства
(далі-КАС) України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції, суд
апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, на
підставі направлення на перевірку
№028762 від 29.10.2013 державними
інспекторами управління
Укртрансінспекції у Кіровоградській
області проводилась рейдова перевірка
додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом, за
результатами якої встановлено
порушення законодавства про
автомобільний транспорт ОСОБА_4, водієм
транспортного засобу марки Renault Premium
НОМЕР_1, 2000 року випуску, з
напівпричепом Fruehauf НОМЕР_2 1999 року
випуску, власником якого є ОСОБА_2, а
саме: надання послуг з перевезення
вантажу без наявності документів,
перелік яких визначений ст.48 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
- дозволу, який дає право на рух
автомобільними дорогами України,
виданого компетентними уповноваженими
органами, або документу про внесення
плати за проїзд великовагових
(великогабаритних) транспортних
засобів. Дане порушення зафіксоване в
Акті перевірки №098327 від 30.10.2013, Акті про
перевищення транспортним засобом
нормативних вагових параметрів №153 від
30.10.2013 та Протоколі про адміністративне
правопорушення №896454 від 30.10.2013, в яких
вказано, що водій зі змістом акту та
протоколу згоден, що підтверджується
підписом ОСОБА_4

12.12.2013 начальником управління
Укртрансінспекції у Хмельницькій
області за наслідками розгляду справи
про порушення законодавства про
автомобільний транспорт винесено
постанову про застосування
адміністративно-господарського штрафу
№038149 від 12.12.2013, якою до ОСОБА_2
застосовано штраф в розмірі 1700,00 грн.
Копія вказаної постанови надіслана
позивачу 13.12.2013 та отримана ним 08.01.2014,
що підтверджується копією
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення.

Не погоджуючись із зазначеними діями
відповідача, ОСОБА_2 оскаржив їх до
суду.

Суд першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови та задоволенні
позову виходив з протиправності
винесної постанови про застосування
адміністративно-господарського штрафу
у розмірі 1700,00 грн. начальником
управління Укртрансінспекції у
Хмельницькій області, а відтак
наявності підстав для її скасування.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується, виходячи з
наступного.

Як досліджено з наявного в матеріалах
справи Акту про перевищення
транспортним засобом нормативних
вагових параметрів №153 від 30.10.2013, в
останньому перевізником зазначено
ОСОБА_2 Так само у постанові про
застосування
адміністративно-господарського штрафу
№038149 від 12.12.2013 відповідальним за
порушення вимог ст.48 Закону №2344-III
визначено ОСОБА_2, як перевізника.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
автомобільний транспорт» №2344-III від
05.04.2001 (далі - Закон №2344-III). державний
контроль автомобільних перевізників
на території України здійснюється
шляхом проведення планових,
позапланових і рейдових перевірок
(перевірок на дорозі). Під час
проведення рейдової перевірки
перевіряється, зокрема, наявність
визначених статтями 39 і 48 Закону № 2344-III
документів, на підставі яких
здійснюються перевезення
автомобільним транспортом.

Згідно з ч.1 ст.1 цього ж Закону
автомобільний перевізник - фізична або
юридична особа, яка здійснює на
комерційній основі чи за власний кошт
перевезення пасажирів чи (та) вантажів
транспортними засобами.

У ст.48 Закону №2344-III визначено перелік
документів, на підставі яких
здійснюються вантажні перевезення та
зазначено, що у разі перевезення
вантажів з перевищенням габаритних або
вагових обмежень обов'язковим
документом також є дозвіл, який дає
право на рух автомобільними дорогами
України, виданий компетентними
уповноваженими органами, або документ
про внесення плати за проїзд
великовагових (великогабаритних)
транспортних засобів.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону №2344-III
за порушення законодавства про
автомобільний транспорт до
автомобільних перевізників
застосовуються
адміністративно-господарські штрафи,
зокрема, за надання послуг з перевезень
пасажирів та вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений
статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

У розрізі наведених правових норм
можна дійти висновку, що за перевезення
вантажів без оформлення документів,
перелік яких визначений ст.48 Закону
№2344-III, відповідальність несе
безпосередньо перевізник.

В даному випадку колегія суддів зважає
на положення статті 238 Господарського
кодексу України якою визначено, що за
порушення встановлених законодавчими
актами правил здійснення
господарської діяльності до суб'єктів
господарювання можуть бути
застосовані уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків.

Види адміністративно-господарських
санкцій, умови та порядок їх
застосування визначаються цим
Кодексом, іншими законодавчими актами.
Адміністративно-господарські санкції
можуть бути встановлені виключно
законами.

У розрізі наведених правових норм
можна дійти висновку, що фінансові
санкції у вигляді штрафів за надання
послуг з перевезення вантажу без
оформлення документів, перелік яких
визначений статтею 48 Закону України
"Про автомобільний транспорт", є
адміністративно-господарськими
санкціями, водночас підставою
застосування даного виду санкцій є
адміністративно-господарське
правопорушення - винне, протиправне
невиконання чи неналежне виконання
суб'єктом господарювання своїх
зобов'язань, передбачених чинним
законодавством, що порушує права інших
суб'єктів господарювання.

Разом з тим, як встановлено судом
першої інстанції та знайшло своє
відображення в матеріалах справи,
ОСОБА_2 не здійснював будь-яких
вантажних перевезень, оскільки
зазначене не входить до кола видів
підприємницької діяльності, якою
займається позивач, що підтверджується
доданими до матеріалів справи копіями
довідки Головного управління
статистики в Хмельницькій області та
свідоцтва платника єдиного внеску, в
яких вказується, що основним видом
діяльності позивача є «роздрібна
торгівля в неспеціалізованих
магазинах з перевагою непродовольчого
асортименту».

При цьому, державними інспекторами
управління Укртрансінспекції у
Кіровоградській області складено акт
перевірки №098327 від 30.10.2013 відносно
водія ОСОБА_4, який не перебуває у
цивільних чи трудових відносинах з
позивачем, оскільки перебуває у
трудових відносинах саме з ОСОБА_5 -
сином позивача, що підтверджується
наявною в матеріалах справи копією
трудового договору між працівником і
фізичною особою, яка використовує
найману працю від 01.08.2012.

Надаючи правову оцінку доводам
апелянта, судова колегія зауважує, що
автомобіль марки Renault Premium НОМЕР_1, 2000
року, з напівпричепом Fruehauf НОМЕР_2 1999
року, яким керував водій ОСОБА_4, хоча і
належить на праві власності позивачу,
проте згідно з договором оренди
транспортного засобу №01/01-2013 від 01.01.2013
(копія якого міститься в матеріалах
справи) передано в строкове платне
користування ОСОБА_5 - сину позивача,
який фактично і є перевізником, що було
підтверджено і його показами в суді
першої інстанції.

Таким чином враховуючи наведені
обставини суд апеляційної інстанції
вважає, що оскільки в діях ОСОБА_2
відсутній склад виявленого
правопорушення, а також те, що позивач
не являється суб'єктом
відповідальності за дане
правопорушення, управління
Укртрансінспекції у Хмельницькій
області безпідставно застосувало до
особи адміністративно-господарський
штраф у вигляді оскаржуваної
постанови.

Крім того, згідно з п.25-26 Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08.11.2006 р. №1567,
справа про порушення розглядається в
органі державного контролю за
місцезнаходженням суб'єкта
господарювання або за місцем виявлення
порушення (за письмовою заявою
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання) не пізніше ніж
протягом двох місяців з дня його
виявлення. Справа про порушення
розглядається у присутності
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання. Про час і місце
розгляду справи про порушення
уповноважена особа суб'єкта
господарювання повідомляється під
розписку чи рекомендованим листом із
повідомленням.

Як досліджено з матеріалів справи,
всупереч доводам відповідача, позивача
належним чином не повідомлено про час і
місце розгляду справи про порушення
законодавства про автомобільний
транспорт, оскільки повідомлення
управління Укртрансінспекції про
розгляд справи надіслано позивачу
06.12.2013 та отримане ним 18.12.2013, що
підтверджується копією
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення.

При цьому, справа про порушення
розглядалась управлінням 12.12.2013, що
вказує на позбавлення позивача
можливості надати будь-які пояснення
чи заперечення по факту вчиненого
порушення.

Отже, наведені в апеляційній скарзі
доводи не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Укртрансінспекції у Хмельницькій
області залишити без задоволення, а
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Смілянець Е. С.

Судді
Залімський І. Г.

Сушко О.О.