Справа № 2а/0270/3905/11
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/29121/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Весельської Т.Ф.,

Малиніна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до заступника прокурора
Харківської області радника юстиції О.
Кухара про визнання бездіяльності
протиправною, рішення незаконним,
зобов'язання вчинити дії за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 22 вересня
2011 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 22 березня 2012 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 19.08.2011 року звернувся до
Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом про визнання
протиправною бездіяльності щодо
нерозгляду заяв від 04.05.2011 року,
визнання незаконним рішення
відповідача від 10.06.2011 року,
зобов'язання перевірити факти,
викладені в заявах від 04.05.2011 року, та за
результатами перевірки прийняти
обґрунтоване і законне рішення.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 22 вересня
2011 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено в
повному обсязі.

Ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 22 березня
2012 року постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 22 вересня
2011 року залишено без змін.

Позивач не погодився з постановою
Вінницького окружного
адміністративного суду від 22 вересня
2011 року та ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 22 березня 2012 року і звернувся до
суду з касаційною скаргою, в якій
просить скасувати постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 22 вересня
2011 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 22 березня 2012 року і направити
адміністративну справу до суду першої
інстанції для нового розгляду,
посилаючись на порушення норм
матеріального права, що призвело до
ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
прийшов до висновку про залишення
касаційної скарги без задоволення з
таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

ОСОБА_4 на адресу Генпрокуратури
України направлено листи від 04.05.2011
року щодо розгляду питання про
проведення перевірки за фактами
порушень, вчинених під час утримування
позивача під вартою в Харківському
слідчому ізоляторі в період з 01.09.2003
року по 24.11.2003 року, а також незаконного
відкриття і перегляду особистої
кореспонденції, адресованої позивачем
органам прокуратури та уповноваженому
Верховної Ради України з прав людини.

За результатами розгляду вказаних
звернень, направлених відповідачем до
прокуратури Харківської області для
розгляду, листом від 10.06.2011 року ОСОБА_4
проінформовано про відсутність
підстав для вжиття заходів
прокурорського реагування і перевірки
фактів, викладених в заявах, з огляду на
те, що вказані позивачем факти вже
підлягали перевірці під час судового
розгляду кримінальної справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
попередніх інстанцій дійшли висновку
про те, що прокуратура Харківської
області діяла відповідно до вимог
чинного законодавства, надавши
відповідь по суті, в межах власних
повноважень та компетенції, у термін,
передбачений законом.

З таким висновком погоджується і
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, на
підставі наступного.

Статтею 40 Конституції України
встановлено, що усі мають право
направляти індивідуальні чи
колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів
державної влади, що зобов'язані
розглянути звернення і дати
обґрунтовану відповідь у встановлений
законом строк.

Частиною другою статті 34 Конституції
України встановлено, що кожен має право
вільно збирати, зберігати,
використовувати і поширювати
інформацію усно, письмово або в інший
спосіб - на свій вибір.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
звернення громадян», громадяни України
мають право звернутися до органів
державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, засобів
масової інформації, посадових осіб
відповідно до їх функціональних
обов'язків із зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 15 Закону органи
державної влади, місцевого
самоврядування та їх посадові особи,
керівники та посадові особи
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, об'єднань
громадян, до повноважень яких належить
розгляд заяв (клопотань), зобов'язані
об'єктивно і вчасно розглядати їх,
перевіряти викладені в них факти,
приймати рішення відповідно до чинного
законодавства і забезпечувати їх
виконання, повідомляти громадян про
наслідки розгляду заяв (клопотань).
Заяви (клопотання) Героїв Радянського
Союзу, Героїв Соціалістичної Праці,
інвалідів Великої Вітчизняної війни
розглядаються першими керівниками
державних органів, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій особисто. Відповідь за
результатами розгляду заяв (клопотань)
в обов'язковому порядку дається тим
органом, який отримав ці заяви і до
компетенції якого входить вирішення
порушених у заявах (клопотаннях)
питань, за підписом керівника або
особи, яка виконує його обов'язки.
Рішення про відмову в задоволенні
вимог, викладених у заяві (клопотанні),
доводиться до відома громадянина в
письмовій формі з посиланням на Закон і
викладенням мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
прийнятого рішення.

Статтею 20 Закону передбачено, що
звернення розглядаються і вирішуються
у термін не більше одного місяця від
дня їх надходження, а ті, які не
потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання. Якщо в
місячний термін вирішити порушені у
зверненні питання неможливо, керівник
відповідного органу, підприємства,
установи, організації або його
заступник встановлюють необхідний
термін для його розгляду, про що
повідомляється особі, яка подала
звернення. При цьому загальний термін
вирішення питань, порушених у
зверненні, не може перевищувати сорока
п'яти днів. На обґрунтовану письмову
вимогу громадянина термін розгляду
може бути скорочено від встановленого
цією статтею терміну. Звернення
громадян, які мають встановлені
законодавством пільги, розглядаються у
першочерговому порядку.

Як встановлено судами та
підтверджується матеріалами
адміністративної справи, відповідь на
звернення позивача надана в межах
передбаченого чинним законодавством
строку.

Розділом 6 Інструкції про порядок
розгляду і вирішення звернень та
особистого прийому в органах
прокуратури України, затвердженої
наказом Генерального прокурора
України від 28.12.2005 року № 9гн «Про
організацію роботи з розгляду і
вирішення звернень та особистого
прийому в органах прокуратури
України», передбачено, що звернення
громадян, запити, звернення народних
депутатів України, депутатів місцевих
рад вважаються вирішеними та
знімаються з контролю, якщо поставлені
в них питання перевірено, вжито
необхідних заходів, дано вичерпні
відповіді згідно з чинним
законодавством і направлено письмову
відповідь. При відмові в задоволенні
звернень відповідь має бути
мотивованою і зрозумілою.

Оскільки питання, порушені
позивачем у зверненнях, перевірялись
під час судового розгляду справи в
повному обсязі, а нові дані або факти,
які потребують додаткової перевірки
відсутні, суд касаційної інстанції
погоджується з тим, що прокуратурою
Харківської області надана
обґрунтована та вичерпна відповідь на
запит ОСОБА_4 від 04.05.2011 року.

Виходячи в вищезазначеного,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що постанова Вінницького окружного
адміністративного суду від 22 вересня
2011 року та ухвала Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 22 березня 2012 року ґрунтуються на
вірно встановлених фактичних
обставинах справи, яким дана належна
юридична оцінка, правильно застосовані
норми матеріального права, що
регулюють спірні правовідносини, та не
допущено порушень процесуального
закону, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи, доводи, викладені в касаційній
скарзі, не спростовують висновків суду
попередніх інстанцій, тому підстави
для скасування або зміни рішень
відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення,
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 231 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити
без задоволення, а постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 22 вересня
2011 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 22 березня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особам, які беруть участь у
справі та оскарженню не підлягає.

Судді:
О.Ф. Ситников

Т.Ф. Весельська В.В. Малинін