Справа № 826/20912/13-а
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2014 року 14:08
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Іщука І.О. при
секретарі судового засідання
Самаренко Х.С., розглянув у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу
позовомОСОБА_1доКваліфікаційно-дисцип
лінарної комісії адвокатури Київської
області провизнання протиправним та
скасування рішення, за участю
представників сторін:
від відповідача: Сукомел О.О.
На підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 19 березня
2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
Виготовлення постанови у повному
обсязі відкладено, про що повідомлено
осіб, які брали участь у розгляді
справи, з урахуванням вимог частини
другої статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Під час проголошення вступної
та резолютивної частин постанови
сторонам роз'яснено зміст судового
рішення, порядок і строк його
оскарження, а також порядок отримання
повного тексту постанови, визначеного
статтею 167 Кодексу адміністративного
судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до
Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури Київської області, в якому
просить визнати протиправним та
скасувати рішення від 05.12.2013 р.
Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури Київської області за
скаргою громадянки ОСОБА_3 про
притягнення адвоката ОСОБА_1 до
дисциплінарної відповідальності,
застосування до нього дисциплінарного
стягнення у виді позбавлення права на
заняття адвокатською діяльністю з
наступним виключенням його з Єдиного
реєстру адвокатів України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
Кваліфікаційно-дисциплінарною
комісією адвокатури Київської області
прийнято протиправне рішення про
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності,
застосувавши до нього дисциплінарне
стягнення у вигляді позбавлення права
на заняття адвокатською діяльністю з
наступним його виключенням з Єдиного
державного реєстру адвокатів України.

Позивач в судовому засіданні підтримав
позовні вимоги та просив суд
задовольнити їх в повному обсязі з
підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти заявлених
позовних вимог та просив суд відмовити
в їх задоволенні в повному обсязі.
Спростовуючи позовні вимоги зазначив,
що рішення про притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності є
законним.

Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Позивач є адвокатом, який отримав
Свідоцтво про право на заняття
адвокатською діяльністю в
Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії
адвокатури Київської області та,
відповідно до норми ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про адвокатуру та адвокатську
діяльність», здійснює адвокатську
діяльність на всій території України.

19 квітня 2013 року до
Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури Київської області надійшов
лист від ВКДКА зі скаргою ОСОБА_3 від 20
лютого 2013 року на дії адвоката ОСОБА_1

05 вересня 2013 року
Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія
адвокатури Київської області порушила
дисциплінарне провадження за скаргою
ОСОБА_3 на дії адвоката ОСОБА_1

05 грудня 2013 року після розгляду справи
за скаргою громадянки ОСОБА_3 було
постановлено рішення дисциплінарної
палати Кваліфікаційно - дисциплінарної
комісії адвокатури Київської області
про притягнення адвоката ОСОБА_1 до
дисциплінарної відповідальності,
застосувавши до нього дисциплінарне
стягнення у виді позбавлення права на
заняття адвокатською діяльністю з
наступним виключенням його з Єдиного
реєстру адвокатів України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до
Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури Київської області про
скасування рішення.

Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.

Судом встановлено, що позивача було
притягнуто до дисциплінарної
відповідальності в рамках
дисциплінарного провадження,
ініційованого за скаргою його клієнтки
- ОСОБА_3 (надалі - Скаржниця) від 20
лютого 2013 року, надісланої до КДКА
згідно з територіальною компетенцією,
визначеною ст.ст. 17, 33 ч.3, 35 ч.2 Закону
України «Про адвокатуру та адвокатську
діяльність» від 5 липня 2012 року N 5076-VI
(надалі - Закон N 5076-VI), п.4.3.2 Регламенту
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури регіону (надалі - Регламенту
КДКА).

Виходячи з обставин, доведених в ході
дисциплінарної перевірки, проведеної
відповідно до вимог ст.ст. 37, 38 Закону N
5076-VI, 05 вересня 2013 року дисциплінарною
палатою КДКА було прийнято рішення про
порушення дисциплінарної справи
стосовно позивача згідно з положеннями
ст. 39 Закону N 5076-VI.

За результатами розгляду
дисциплінарної справи на засіданні
дисциплінарної палати КДКА 05 грудня 2013
року позивача було вирішено притягти
до дисциплінарної відповідальності,
застосувавши до нього дисциплінарне
стягнення у вигляді позбавлення ОСОБА_1
права на заняття адвокатською
діяльністю з наступним виключенням
його з Єдиного реєстру адвокатів
України - відповідно до ст.ст. 37, 40. 41
Закону N 5076-VI.

Засідання дисциплінарної палати КДКА,
на якому зазначена справа була
розглянута по суті відбулося 05.12.2013
року. Всі сторони про час та місце
розгляду справи були належним чином
повідомлені. Адвокат ОСОБА_1 в черговий
раз попросив перенести слухання зави у
зв'язку з тим, що він бере участь у
розгляді іншої справи в суді.

Згідно п. 2 ст. 40 Закону N 5076-VI адвокат,
стосовно якого порушено дисциплінарну
справу, та особа, яка ініціювала
питання про дисциплінарну
відповідальність адвоката, мають право
надавати пояснення, ставити питання
учасникам провадження, висловлювати
заперечення, подавати докази на
підтвердження своїх доводів, заявляти
клопотання і відводи, користуватися
правовою допомогою адвоката.

У разі неможливості з поважних причин
брати участь у засіданні
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури адвокат, стосовно якого
розглядається справа, може надати по
суті порушених питань письмові
пояснення, які додаються до матеріалів
справи.

Письмові пояснення адвоката
оголошуються на засіданні
дисциплінарної палати
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури.

Неявка адвоката чи особи, яка
ініціювала питання дисциплінарної
відповідальності адвоката на
засідання дисциплінарної палати
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури без поважних причин за
умови наявності доказів завчасного
повідомлення зазначених осіб про
місце, день і час засідання не
перешкоджає розгляду дисциплінарної
справи.

У разі повторної неявки зазначених
осіб на засідання палати розгляд
справи здійснюється за їх відсутності
незалежно від причин неявки.

Таким чином, твердження позивача щодо
порушення його права на участь в
розгляді поданої щодо нього скарги та
винесення рішення по суті без його
участі є необґрунтованими, оскільки, як
вбачається з матеріалів справи,
позивач неодноразово викликався на
засідання Дисциплінарної палати, однак
правом на участь не скористався.

Крім того, позивач надав письмові
пояснення щодо поданої скарги та
долучив документи, які на його думку
спростовують твердження скаржниці, які
були враховані при винесенні
оскаржуваного рішення та взяті
Дисциплінарною палатою до уваги.

Що стосується доводів позивача, якими
він спростовує наявність ознак
дисциплінарного проступку, і які
являються підставами для подачі
адміністративного позову, суд зауважує
наступне.

Виносячи оскаржуване рішення від 05.12.2013
року, Дисциплінарна палата КДКА
фактично прийняла до уваги та визнала
обґрунтованими лише частину доводів
скаржниці. Так, притягаючи до
дисциплінарної відповідальності
позивача, відповідач підтримав та
визнав такими, що порушують норми
законодавства наступні дії з боку
Позивача.

В ході перевірки підстав підтвердження
і був визнаний адвокатом факт
отримання ним 26 грудня 2012 року
письмової заяви скаржниці про
розірвання укладеної між ними договору
про правову допомогу.

Таким чином, Палата при винесенні
рішення обґрунтовано дійшла до
висновку, що починаючи від цієї дати
дії адвоката і його поведінка стосовно
скаржниці не відповідала вимогам,
передбаченим Правилами адвокатської
етики.

Статтею 36 Правил адвокатської етики
визначено обов'язки адвоката при
розірванні договору, а саме: при
розірванні договору (незалежно від
причин) адвокат зобов'язаний повернути
клієнту отримані від нього документи, а
також документи, видані адвокату для
клієнта іншими особами в ході
виконання доручення, майно, передане
клієнтом на зберігання адвокату, та
невитрачені кошти, що призначалися для
погашення видатків, пов'язаних з
виконанням доручення; поінформувати
клієнта щодо здійсненої адвокатом
роботи і передати клієнту копії
процесуальних документів, складених
адвокатом при виконанні доручення.

Відтак, вчинення Позивачем подальших
процесуальних дій від імені скаржниці
після отримання від неї повідомлення
про розірвання договору про правову
допомогу не може вважатися таким, що
відповідає наведеним положенням
Правил адвокатської етики, що свідчить
про безпідставність дій позивача по
поданню клопотань про залишення позову
без розгляду, а також такі дії
суперечили волі скаржниці і, відтак,
можуть кваліфікуватися як зловживання
зі сторони позивача.

Слід звернути увагу і на ту обставину,
що сама підстава для залишення позову
без розгляду, а саме у зв'язку із
розірванням договору на правову
допомогу, свідчить про непрофесійність
зі сторони позивача, та не відповідає
Правилам адвокатської етики.

Крім того, слід зазначити, що під час
проведення перевірки, відповідачем
було досліджено договір про правову
допомогу від 14 листопада 2012 року,
укладений між позивачем та скаржницею.

Згідно зі ст. 2 Договору, початком
надання правової допомоги було
визначено дату підписання договору, а
закінченням надання правової допомоги
було визначено подію, а саме:
«прийняття судовим або іншим
повноважним органом позитивного
рішення для клієнта» (тобто, скаржниці).

У зв'язку із таким формулюванням
положень договору дисциплінарна
палата при накладенні дисциплінарного
стягнення дійшла висновку, що подібне
визначення істотних умов договору між
адвокатом і клієнтом суперечить ст.18
Правил адвокатської етики, відповідно
до яких забороняється давати клієнту
запевнення і гарантії стосовно
реального факту виконання доручення,
прямо або опосередковано сприяти
формуванню у нього обґрунтованих
надій, а також уявлення, що адвокат може
вплинути на результат іншими засобами,
окрім сумлінного виконання своїх
професійних обов'язків.

Що стосується тверджень позивача, що
під рішеннями дисциплінарної палати
КДКА відсутні підписи Голови
Дисциплінарної палати КДКА та
секретаря, позивач не посилається на
жодні положення Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
або ж на положення Регламенту КДКА, які
б вимагали того, щоб під копіями рішень,
які надсилаються сторонам стояли
підписи Голови дисциплінарної палати й
секретаря.

Вирішуючи дану справу суд враховує
також Рішення Дисциплінарної палати
КДКА Київської області від 06.06.2013 року,
Рішення Дисциплінарної палати КДКА
Київської області від 18.06.2013 року,
Рішення Дисциплінарної палати КДКА
Київської області від 18.04.2013 року,
Рішення Дисциплінарної палати КДКА
Київської області від 18.04.2013 року, якими
до позивача застосовано дисциплінарні
стягнення за грубе порушення Правил
адвокатської етики у вигляді зупинення
права на заняття адвокатською
діяльністю.

Щодо наявності у КДКА Київської
області права зупинити розгляд справи
суд зазначає наступне.

Подаючи позов про визнання
протиправним та скасування рішення,
позивач посилався на ту обставину, що
дисциплінарна справа була розглянута
за межами 30-денного терміну,
встановленого ст. 40 Закону N 5076-VI і
вважає необґрунтованими дії
відповідача щодо зупинення розгляду
справи.

Слід зазначити, що порядок розгляд КДКА
справ в судовому засіданні, крім Закону
N 5076-VI регулюється Регламентом
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури регіону, затвердженого
Рішенням Ради адвокатів України від
16.02.2013 року № 77.

Так, згідно п.п. 7.7. - 7.8. Регламенту,
розгляд питання, справи, віднесених до
порядку денного засідання КДКА
(Палати), може бути відкладений або
зупинений у випадках:

• неявки на засідання учасників;

• необхідності витребування
нових матеріалів;

• у разі необхідності проведення
додаткової комісійної перевірки;

• залучення до участі у розгляді
питання інших заінтересованих осіб;

• відсутності кворуму після
задоволення відводу (самовідводу)
члена (членів) комісії;

• з інших підстав, за рішенням
КДКА.

До строку розгляду дисциплінарної
справи не включаються і перебіг
строків зупиняється на термін хвороби
чи відпустки адвоката, стосовно якого
порушено дисциплінарне провадження, а
також термін, на який розгляд справи
було зупинено.

Зі слів відповідача, останній не був
ознайомлений з вищезазначеним
Регламентом, та вважає такі дії
позивача незаконними.

Слід зазначити, що порядок прийняття
Рішення Радою адвокатів України
регулюється Положенням про Раду
адвокатів України, затвердженого
установчим з'їздом адвокатів України
від 17.11.2012 року та Регламентом Ради
адвокатів України, затвердженого
рішенням Ради адвокатів України № 75
від 16.02.2013 року.

Так, відповідно до п. 21.1 Регламенту, на
офіційному веб-сайті НААУ http://www.unba.org.ua/
та в інший прийнятний спосіб в
обов'язковому порядку розміщується
Положення РАУ, Регламент РАУ, протоколи
засідань РАУ, рішення РАУ, щорічний
звіт про діяльність РАУ, інформація про
склад РАУ, склад робочих органів РАУ.

Відповідно до п. 8 та п. 11 Положення,
Рішення Ради адвокатів України,
прийняті в межах її повноважень,
обов'язкові до виконання адвокатами,
адвокатськими об'єднаннями, бюро,
регіональними органами адвокатського
самоврядування, а також у межах
реалізації публічних функцій органами
державної влади та органами місцевого
самоврядування, їх територіальними
органами, підприємствами, установами
та організаціями всіх форм власності і
громадянами.

Рішення Ради адвокатів України
оприлюднюються на офіційному сайті
НААУ, а також можуть бути оприлюднені у
засобах масової інформації, які
визначаються Головою Ради або Радою
адвокатів України.

Таким чином, чинним законодавством
України не передбачено обов'язок
особистого ознайомлення адвокатів із
прийнятими Рішеннями, які
оприлюднюються на офіційному сайті
НААУ.

Отже, КДКА Київської області при
винесенні рішення про зупинення
розгляду справи, діяла в межах, наданих
їй законодавством, повноважень.

Щодо порушення строку на притягнення
Позивача до дисциплінарної
відповідальності суд зазначає
наступне.

Відповідно до п. 2 ст. 35 Закону N 5076-VI
адвокат може притягнутий до
дисциплінарної відповідальності
протягом року з дня вчинення
дисциплінарного проступку.

Так, правовідносини, які склалися між
адвокатом і скаржницею, регулюються
договором про правову допомогу від
22.02.2012 року.

Притягаючи позивача до
відповідальності, КДКА посилалась на
порушення останнім ст. 36 Правил
адвокатської етики, а саме вчинення
процесуальних дій від імені скаржниці
після розірвання договору, а також ст.18
Правил адвокатської етики - надання
клієнту запевнення і гарантії стосовно
реального результату виконання
доручення.

Обидві дії, які на думку відповідача не
відповідають Правилам адвокатської
етики, були вчинені в рамках одного
договору від 22.02.2012 року.

При винесенні рішення про притягнення
позивача до дисциплінарної
відповідальності, відповідач виходив з
того, що остання протиправна дія
позивача полягала у надісланні
клопотання про залишення позову без
розгляду, коли по суті договір було
розірвано. Такі клопотання позивачем
були надіслані 04.01.2013 року.

Таким чином строк на притягнення
Позивача до дисциплінарної
відповідальності необхідно
вираховувати з 04.01.2013 року, що свідчить
про законність притягнення Позивача до
відповідальності.

Щодо відсутності посилання в рішенні
на дату та номер застосованого
нормативного акту суд зазначає
наступне.

Подаючи позов про визнання
протиправним рішення відповідача,
позивач обґрунтовував свої вимоги тим,
що відповідач у своєму рішенні не
послався на реквізити Правил
адвокатської етики та послався на
Закону N 5076-VI, який не діяв в момент
укладення договору на надання правової
допомоги.

Згідно ст. 58 Конституції України закони
та інші нормативно-правові акти не
мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.
Ніхто не може відповідати за діяння,
які на час їх вчинення не визнавалися
законом як правопорушення.

Для того, щоб дати оцінку діям адвоката
необхідно застосовувати те
законодавство, яке діяло на час
вчинення проступку.

Таким чином, КДКА при винесенні рішення
керувалося законодавством, яке діяло
на момент вчинення проступку, а
твердження позивача про те, що
необхідно застосовувати
законодавство, яке діяло на момент
укладення договору є необґрунтованими
та такими, що не підкріплюються нормами
законодавства.

Крім того, ст.ст. 18, 36 Правил
адвокатської етики процитовані в
позовній заяві із зазначенням
обґрунтування щодо їх застосування
відповідно до обставин справи, а саме
відповідачем не вказано реквізитів
Правил адвокатської етики, дане
твердження позивача не свідчить про
протиправність оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

При цьому суд, оцінюючи спірні дії
відповідача, виходить з критеріїв
оцінки рішень, чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень,
встановлених ч. З ст. 2 КАС України, до
зокрема, відносяться вчинення дій на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для вчинення дії.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Дослідивши фактичні обставини справи з
урахуванням положень чинного
законодавства, суд приходить до
висновку, що оскаржуване рішення
дисциплінарної палати стосовно
позивача від 05.12.2013 року є
обґрунтованим, вмотивованим, законним,
а доводи позивача такими, що не
доводять факт протиправності рішення
відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, та
враховуючи всі наведені обставини, з
урахуванням вимог встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, виходячи з аналізу положень
чинного законодавства та доказів,
наявних у матеріалах справи, суд
вважає, що адміністративний позов
ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У позові ОСОБА_1 відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її проголошення особою, яка
оскаржує постанову, за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.О.Іщук

Повний текст постанови складено 24.03.2014
р.