Справа № 872/11956/13
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2013-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2013 р. справа №
2а-1544/11(6-а/201/37/2013)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Мельника В.В.

суддів: Нагорної Л.М.
Юхименка О.В.

за участю секретаря судового
засідання: Федосєєвої Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 12 липня 2013 року по
справі № 2а-1544/11; 6-а/201/37/2013 за позовом
ОСОБА_1 до про Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернувся до Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Дніпропетровська (далі по тексту -
відповідач), в якому просив визнати
неправомірними дії відповідача по
відмові в перерахунку розміру
державної і додаткової пенсії як
інваліду 3 групи, постраждалому
внаслідок Чорнобильської катастрофи;
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок і призначити державну
пенсію в розмірі 6 мінімальних пенсій
за віком відповідно до ст. 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а також додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю як інваліду 3 групи
внаслідок Чорнобильської катастрофи в
розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком
з 01.01.2008 року.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 09 березня 2011
року позов задоволено; визнано
бездіяльність відповідача в частині
нездійснення перерахунку пенсії для
позивача відповідно до вимог ст.ст. 50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 31 червня 2010
року по 09 березня 2011 року протиправною;
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок основної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю, що були виплачені позивачу в
період з 31 червня 2010 року по 09 березня
2011 року включно виходячи з того, що
розмір основної пенсії не може бути
меншим шестикратного розміру
мінімальної пенсії за віком у
відповідний період , розмір додаткової
пенсії не може бути меншим 50 %
мінімальної пенсії за віком за
відповідний період, та виплатити на
користь позивача різницю між
розрахованою та фактично виплаченою
сумами.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 15 травня 2012 року апеляційну скаргу
задоволено частково; постанову
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 09.03.2011 року
скасовано та прийнято нову; визнано
протиправною відмову відповідача в
проведені перерахунку державної та
додаткової пенсії позивачу за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до вимог
ст. 50, п.4 ст. 54, п.3 ст. 67 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»;
зобов'язано відповідача провести
позивачу перерахунок та забезпечити
виплату державної та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до вимог ст. 50, п.4 ст. 54, п.3 ст.
67 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» , а саме : у розмірі 6
мінімальних пенсій за віком,
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю у розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком із застосуванням
положень ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 31 червня 2010
року по 22 липня 2011 року включно.

02 липня 2013 року на адресу суду першої
інстанції надійшла заява представника
позивача за вх. № 16760 про зміну способу
і порядку виконання рішення
апеляційного суду, згідно якої для
повного виконання судового рішення
виникла необхідність змінити порядок
його виконання, а саме змінити слова в
резолютивній частині рішення з
«зобов'язати провести перерахунок та
виплатити» на «стягнути» суму
недоплаченої пенсії у розмірі 47 178
гривень 60 копійок.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 12 липня 2013 року
ОСОБА_1 у задоволені заяви про зміну
способу і порядок виконання судового
рішення відмовлено

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права просить
скасувати ухвалу Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2013
року по справі № 2а-1544/11; 6-а/201/37/2013 про
відмову в задоволення заяви та винести
нове рішення, яким змінити спосіб та
порядок виконання рішення.

Сторони, про час і місце розгляду
справи повідомлені у встановленому
порядку, до судового засідання не
прибули, про причини неявки суду не
сповістили.

За таких обставин, колегія суддів
ухвалила розглянути справу за
відсутністю сторін по справ.

В судовому засіданні, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги позивача та
матеріалів справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи 15
травня 2012 року Жовтневим районним
судом м. Дніпропетровська стягувачеві
видано виконавчий лист.

Як вбачається з матеріалів справи
головним державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області було
винесено постанову від 27.11.2012 року про
повернення виконавчого документа
стягувачеві, в котрій вказує на те, що
зазначене рішень боржником було
виконано в частині перерахунку пенсії.

Доказів про оскарження постанови про
повернення виконавчого документа
стягувачеві на час звернення позивача
до суду з заявою не надано.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Необхідною умовою для зміни способу
виконання судового рішення відповідно
до ч. 2 ст. 263 КАС України є наявність
виняткових обставин, які б зумовлювали
необхідність такої зміни, адже в такий
спосіб змінюються висновки вже
прийнятого судового рішення. Тобто,
зміна способу виконання судового
рішення повинна узгоджуватися з тими
обґрунтуваннями судового рішення, на
які спираються висновки суду, що
містяться в резолютивній частині
судового рішення.

Звертаючись з заявою до суду про зміну
способу виконання судового рішення,
заявник, просив змінити спосіб і
порядок виконання рішення суду з
«зобов'язати» на «стягнути», проте
вказані вимоги заяви про зміну порядку
і способу виконання судового рішення
суду не узгоджуються зі змістом ст. 263
КАС України, оскільки по суті є іншими
позовними вимогами, які не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції.

На підставі зазначеного, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
в даному випадку не вбачається
наявності обставин, що перешкоджають
належним чином виконати рішення суду.

Крім того, задоволення заяв про зміну
способу та порядку його виконання
можливе лише у виняткових випадках,
які суд визначає виходячи з особливого
характеру обставин, що ускладнюють або
виключають виконання рішення (хвороба
боржника або його членів сім'ї,
відсутність у нього майна , яке за
рішенням суду має бути передане
стягувач, стихійне лихо, інші
надзвичайні новини тощо).

Колегія суддів зазначає, що під зміною
способу і порядку виконання судового
рішення розуміється прийняття судом
нових заходів для виконання рішення у
разі неможливості його виконання у
порядку і способом, раніше
встановленим, але при цьому не змінюючи
його змісту. А зміна способу і порядку
виконання рішення суду з «зобов'язати»
на «стягнути» фактично потягне за
собою зміну резолютивної частини
судового рішення.

Всі позовні вимоги ОСОБА_1 були
розглянуті судами першої та другої
інстанції. У вказаному судовому
рішенні конкретно відображено аналіз
обставин справи, проаналізовано надані
та добуті судом докази, по всім
заявленим позовним вимогам надано
висновок суду та в постанові суду
містяться посилання на відповідні
норми матеріального та процесуального
права .

Крім того, при вирішенні даної справи
суд враховує те, що орган Пенсійного
фонду України, фактично не є власником
коштів, які підлягають виплаті
позивачу у справі, а здійснюють, по
суті, лише розподіл таких коштів, які
надходять з Державного бюджету України
у встановленому законом порядку.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про відсутність будь-яких
законних підстав для задоволення даної
заяви.

Приймаючи рішення по суті заявлених
апеляційних вимог, колегія суддів
також приймає до уваги й те, що
відповідно до інформаційного листа
Вищого Адміністративного Суду Україна
від 13 червня 2013 року за вх.№ 1483/12/13-12 та
до постанови Верховного Суду України
від 28 жовтня 2008 року , а саме, що згідно
ст.ст.21,105, 162 КАС України
адміністративний суд повинен
визнавати дії відповідачів - органів,
які здійснюють нарахування та виплати
соціальних виплат пенсій категорії
громадян, протиправними у випадку
порушення закону та зобов'язувати
здійснювати нарахування і виплату
належних сум відповідно до закону, а не
ухвалювати рішення про стягнення
конкретних сум. Таке правило підлягає
застосуванню і під час вирішення
питання про зміну чи встановлення
способу і порядку виконання удового
рішення.

Колегія суддів також враховує довідку
Вищого адміністративного Суду України
від 20 лютого 2012 року про узагальнення
та вивчення практики розгляду і
вирішення адміністративними судами
справ, пов'язаних із соціальними
виплатами особам, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, в
якій зазначено, що «з огляду на
положення ст.ст.21,105,162 КАС України у
досліджуваній категорії справ суд,
встановивши, що відповідачі порушили
норми права, які регулюють спірні
відносини, визнає такі дії незаконними
і, зобов'язує відповідачів провести
нарахування та здійснити виплату (а не
стягнути суму) належних сум для
усунення наслідків протиправних дій»

Аналізуючи викладене, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що судом
першої інстанції було повно
встановлені обставини справи та надана
правильна юридична оцінка, у зв'язку з
чим підстави для задоволення
апеляційної скарги та скасування
ухвали суду відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 160, 196, 199, 200, 205, 206 КАС України,
суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без
задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 12 липня 2013 року по
справі № 2а-1544/11; 6-а/201/37/2013- залишено без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків
передбачених Кодексом
адміністративного судочинства
України, а в разі складання рішення в
повному обсязі відповідно до ст. 160
зазначеного кодексу - з дня складання
рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 31 жовтня 2013
року.

Головуючий:
В.В. Мельник

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
О.В. Юхименко