Справа № 9101/191797/2012
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2013 рокусправа № 1170/2а-1468/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - Дівін К. Г. (дов.
від 01.06.13)

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу приватного
підприємства «Електросервіс»

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 31
серпня 2012 року

у справі № 1170/2а-1468/12

за позовом приватного підприємства
«Електросервіс»

до Світловодська об'єднана державна
податкова інспекція Кіровоградської
області Державної податкової служби

про визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство «Електросервіс»
звернулося до суду з позовом до
Світловодської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби, в
якому просило визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення:

№ від 09.09.2011, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в загальному розмірі 16508,75
грн., в т.ч. за основним платежем 13207 грн.,
штрафні санкції - 3301,75 грн.

№ від 09.09.2011, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в загальному розмірі
на суму 13206,25 грн., в т.ч. за основним
платежем 10565 грн., штрафні санкції 2641,25
грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
помилковістю висновків податкового
органу про порушення позивачем норм
податкового законодавства при
відображенні в податковому обліку
господарських операцій з ПП «
2008-Кіровоград» та ПП
«Єлісаветград-Кіровоград». У позивача
наявні всі первинні документи, які
підтверджують реальність проведених
господарських операцій, а саме:
податкові накладні, рахунки-фактури,
видаткові накладні, авансові звіти
акти здачі-прийняття робіт, договори,
товарно-транспортні накладні,
внаслідок чого податковий кредит та
валові витрати, сформовані за
вищевказаними господарськими
операціями оформлені відповідно до
вимог діючого законодавства. Позивач
також вказує, що повноваженнями щодо
визнання правочину недійсним з мотивів
порушення публічного порядку, якщо він
був спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
незаконне заволодіння ним, органи
податкової служби не наділені,
оскільки таке визнання можливе лише в
судовому порядку, а тому висновки
відповідача в частині визнання
правочинів нікчемними не відповідають
вимогам чинного законодавства,
оскільки вчинені поза межами
законодавчо визначених повноважень та
з перейняттям компетенції судових
органів.

Постановою Кіровоградського окружного
суду від 31.08.2012 у задоволені
адміністративного позову відмовлено з
тих підстав, що позивач не надав
підтвердження бухгалтерськими
документами факту отримання
товару/послуг.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу (т.2 а.с.98), в якій,
посилаючись на не повне з'ясування
судом першої інстанції обставин
справи, просить скасувати постанову
суду та задовольнити адміністративний
позов повністю. Апеляційна скарга
фактично мотивована доводами,
викладеними в адміністративному
позові.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав доводи, викладені
в апеляційні скарзі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи відповідач
повідомлений судом належним чином.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, відповідачем -
Світловодською ОДПІ Кіровоградської
області ДПС проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку ПП
«Електросервіс» з питань
достовірності вчинених правочинів з ПП
« 2008-Кіровоград» та ПП
«Єлисаветград-Кіровоград» та
дотримання вимог законодавства з
питань оподаткування ПДВ за період з
01.04.2008 по 31.12.2009, за результатами якої
складений акт №190/2300-30416950 від 29.08.2011 (т.1
а.с.42).

Перевіркою встановлено порушення
позивачем:

пп.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.4.1 ст.4, пп.7.3.1 п.7.3 ст.7,
пп.7.4.1 пп.7.4.5 п.7.4, пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» від 03.04.1997 р. №168/97-ВР, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість за період з 01.04.2008 по
31.12.2009 в сумі 10565 грн., в тому числі по
періодах: за лютий 2009 року - 1500 грн., за
березень 2009 року - 1367 грн., за травень 2009
року - 3084 грн., за червень 2009 року - 1550
грн., за серпень 2009 року - 1606 грн., за
вересень 2009 року - 1458 грн.

пп.4.1.1 п.4.1 ст.4, п.5.1 ст.5, пп.5.2.1 п.5.2 ст.5,
пп.11.3.1 п.11.3 ст.11 Закону України від
22.05.1997 №283/97-ВР «Про оподаткування
прибутку підприємств», в результаті
чого занижено податок на прибуток за
період з 01.04.2008 по 31.12.2009 у сумі 13207 грн., у
тому числі по періодах: за І квартал 2009
року - 3583 грн., за І півріччя 2009 року - 9376
грн., за 9 місяців 2009 року - 13207 грн., за 2009
рік - 13207 грн.

До такого висновку відповідач дійшов
виходячи з тих обставин, що стосовно
засновників та керівників ПП «
2008-Кіровоград» та ПП
«Єлисаветград-Кіровоград»
(контрагентів позивача) 31.01.2010, 19.10.2010
порушено кримінальні справи за фактом
створення фіктивних підприємств,
зокрема, ПП « 2008-Кіровоград» та ПП
«Єлисаветград-Кіровоград», з метою
прикриття незаконної діяльності,
вчинене повторно, за ознаками злочину,
передбаченого ч.2 ст.205 КК України.
Проведеним слідством встановлено, що
керівники вказаних підприємств
фактично не здійснювали діяльність,
зареєстрували підприємства з метою
прикриття незаконної діяльності.

Виходячи з наведеного, податковим
органом зазначено, що ці підприємства
безпідставно формували податковий
кредит для ПП «Електросервіс», що
свідчить про безпідставне віднесення
позивачем до податкового кредиту в
період з 01.04.2008 по 31.12.2009 суми податку на
додану вартість, не підтверджені
фактичними обставинами справи
фінансово-господарські
взаємовідносини з суб'єктами
фіктивного підприємництва.

Під час перевірки відповідачем також
використані дані системи
«Автоматизованого співставлення
податкового зобов'язання та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів», виходячи з яких
виявлені розбіжності щодо податкового
кредиту по контрагентам позивача - ПП «
2008-Кіровоград» та ПП
«Єлисаветград-Кіровоград».

Крім того, податковим органом
зазначено, що операції з поставки
товару від ПП « 2008-Кіровоград» та ПП
«Єлисаветград-Кіровоград» не
підтверджуються, активів, складських
приміщень, засобів для транспортування
та іншого майна, які необхідні для
здійснення господарських операцій у
зазначених обсягах, немає, що свідчить
про відсутність необхідних умов для
реального настання результатів
відповідної господарської діяльності.

Посилаючись на приписи ст.ст.203, 207, 215, 216,
228 ЦК України, податковим органом
зазначено, що правочини, здійснені ПП
«Електросервіс» та ПП « 2008-Кіровоград»
та ПП «Єлисаветград-Кіровоград», не
спричиняють реального настання
правових наслідків, а отже операції
купівлі-продажу мають ознаки нікчемних
операцій по ланцюгу до
«вигодонабувача».

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення від 09.09.2011:

№, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на прибуток (доходи) приватних
підприємств у загальному розмірі 16508,75
грн., у тому числі за основним платежем -
13207,00 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) - 3301,75 грн.;

№, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість у розмірі
13206,25 грн., у тому числі за основним
платежем - 10565,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) - 2641,25
грн.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
не погоджується з судом першої
інстанції про правомірність
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

Оскільки правовідносини, які були
предметом дослідження податковим
органом, між позивачем та його
контрагентами ПП « 2008-Кіровоград» та ПП
«Єлисаветград-Кіровоград» відбувались
до 2011 року, на них розповсюджуються
відповідні положення Закону України
№168/97-ВР від 03.04.1997 «Про податок на
додану вартість» та Закону України від
22.05.1997 №283/97-ВР «Про оподаткування
прибутку підприємств», посилання
відповідача в акті перевірки
№190/2300-30416950 від 29.08.2011 з цього приводу на
приписи Податкового кодексу України є
помилковим.

Відповідно до пп.5.1 ст.5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», діючого на час
здійснення спірних господарських
операцій, валові витрати виробництва
та обігу - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

До складу валових витрат включаються, в
тому числі, суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3-5.7 цієї статті. (пп.5.2.1 п.5.2
ст.5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств»).

Відповідно до пп.5.3.9 п.5.3 ст. 5 цього
Закону, не належать до складу валових
витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Відповідно до п.5.11 ст.5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» установлення додаткових
обмежень щодо віднесення витрат до
складу валових витрат платника
податку, крім тих, що зазначені у цьому
Законі, не дозволяється.

Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону України
«Про податок на додану вартість»
податковий кредит - це сума, на яку
платник податку має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
періоду, визначена згідно з цим
Законом.

Відповідно до пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» податковий кредит звітного
періоду складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього
Закону, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з: придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 цього
Закону датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій:

або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання
платником податку товарів (робіт,
послуг).

Згідно пп.7.2.4 п.7.2 ст.7 цього ж Закону
право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку у
порядку, передбаченому статтею 9 цього
Закону.

Не підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (абзац 1
підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 цього ж
Закону).

Відповідно до п.2 Порядку заповнення
податкової накладної податкову
накладну складає особа, яка
зареєстрована як платник податку в
податковому органі і якій присвоєно
індивідуальний податковий номер
платника податку на додану вартість.
Згідно абз.1 п.5 Порядку податкова
накладна вважається недійсною у
випадку її заповнення іншою особою, ніж
вказано у п.2 цього Порядку.

З матеріалів справи вбачається, що
22.02.2009 між позивачем (Покупець) та ПП «
2008-Кіровоград» (Постачальник)
укладений договір на поставку
продукції №21, за умовами якого
Постачальник зобов'язується передати у
власність Покупця належні
Постачальнику товарно-матеріальні
цінності, а Покупець зобов'язується
приймати та своєчасно здійснювати їх
оплату на умовах цього договору, а саме:
кабельно-провідникову продукцію,
електроізоляційні матеріали,
електрообладнання. Загальні вартість
договору становить 90000,00 грн., в т. ч. ПДВ
15000,00 грн.

Фактичне виконання вказаного договору
підтверджується рахунками-фактурами,
видатковими накладними, податковими
накладними, касовими ордерами, копії
яких долучено до матеріалів справи, і
які були предметом дослідження
податковим органом в ході проведення
перевірки.

Також, матеріалами справи
підтверджено, що 20.05.2009 між позивачем
(Замовник) та ПП
«Єлісаветград-Кіровоград» (Перевізник)
укладено договір щодо надання
транспортно-експедиційних послуг, за
умовами якого Замовник доручає, а
Перевізник приймає на перевезення
товар, належний Замовнику та власним
автотранспортом здійснює перевезення
товар у строки, визначені Замовником.
Відповідно до п.2.3 вартість контракту
визначається актами виконаних робіт та
попередньо укладається на загальну
суму 50000,00 грн., в тому числі ПДВ - 8333,33
грн.

Фактичне виконання вказаного договору
підтверджується рахунком-фактурою
№ПП-0000257 від 30.05.2009, актом
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
від 30.05.2009, податковою накладною №244 від
30.05.2009 на загальну суму 7500,00 грн., в тому
числі ПДВ - 1250,00 грн.

Вартість придбаного товару, послуг
віднесені позивачем до складу валових
витрат, суми податку на додану вартість
у складі ціни товару, послуг - до складу
податкового кредиту відповідних
податкових періодів.

Як вбачається з матеріалів справи, на
момент укладення та реалізації
вказаних вище договорів контрагенти
позивача ПП « 2008-Кіровоград» та ПП
«Єлисаветград-Кіровоград» мали
зареєстровані у встановленому порядку
установчі документи та цивільну
дієздатність згідно з чинним
законодавством, були зареєстровані як
платники податку на додану вартість.

Факт поставки обумовленого договором
від 22.02.2009 №21 товару, надання послуг в
межах договору від 20.05.2009 підтверджено
зазначеними вище належним чином
складеними первинними документами, з
огляду на зміст яких вбачається, що
вони в повній мірі відповідають
вимогам Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», які ставляться до
первинних документів, є такими, що
підтверджують здійснення відповідної
господарської операції,.

Придбаний товар належним чином
позивачем оприбуткований,
використаний у власній господарській
діяльності, що встановлено
відповідачем в ході перевірки,
підтверджується матеріалами справи,
зокрема, договорами на технічне
обслуговування та ремонт
електрообладнання: №8 від 20.01.2009, що
укладений із ТОВ «Світловодський завод
адсорбентів», №б/н від 20.01.2009, що
укладений із ВАТ «Глобинський
маслозавод», №24 від 06.04.2009, що укладений
із ТОВ «НВП «Глобинський
свинокомплекс», №32 від 01.08.2009, що
укладений із ЗАТ «Спецзалізобетон», №22
від 03.03.2009, що укладений із ЗАТ АПО
«Цукровик Полтавщини» та наданими до
них актами здачі-прийняття робіт
(надання послуг).

Законодавчо встановлені вимоги,
необхідні для чинності правочину (ст.203
ЦК України), позивачем та ПП «
2008-Кіровоград» та ПП
«Єлисаветград-Кіровоград» дотримані.
Також господарські зобов'язання в
межах укладених з цими підприємствами
договорів не містять ознак
фіктивності (вчинених без наміру
створення правових наслідків, які
обумовлювалися відповідними
правочинами) або нікчемності.

Дії позивача та його контрагентів ПП «
2008-Кіровоград» та ПП
«Єлисаветград-Кіровоград», вчинені на
виконання умов укладених договорів,
направленні саме на створення
наслідків, які обумовлені правовою
природою договорів такого виду.
Фактична реалізація мети, з якою
укладені вказані вище договори,
настання правових наслідків,
обумовлених цими договорами,
підтверджено належним чином
складеними первинними документами,
зазначеними вище.

Належні докази, які б свідчили про
порушення з боку позивача або його
контрагентів, які б позбавляли
позивача права на віднесення
відповідних сум до валових витрат,
податкового кредиту відповідачем не
подані, в матеріалах справи такі докази
відсутні.

Відповідачем не зазначені, суду не
подані належні докази на підтвердження
викладених в акті перевірки доводів
щодо відсутності фактичного
здійснення господарських операцій між
позивачем та його контрагентами.
Жодний документ, який в установленому
порядку встановлював би відповідні
факти та був обов'язковим для
застосування на всій території
України, в матеріалах справи відсутній.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що чинним
законодавством України не передбачено
обов'язку сторони договору перевіряти
повноваження контрагента на
підписання первинних бухгалтерських
та податкових документів, як і не
передбачено відповідальності сторони
договору за порушення її контрагентом
вимог чинного законодавства при
укладанні договору. У тому випадку,
якщо не доказано обізнаності сторони
договору про факт порушення
законодавства його контрагентом на
момент укладання договору, вважається,
що така сторона діяла правомірно.

Колегією суддів встановлено, що
укладені позивачем з ПП «
2008-Кіровоград» та ПП
«Єлисаветград-Кіровоград» договори
відповідають вимогам чинного
законодавства України, мають своїм
наслідком зміну у майновому стані
учасників правочину, є економічно
виправданими, а факт виконання
господарських зобов'язань сторін
підтверджується належним чином
складеними первинними та податковими
документами.

Також слід зазначити, що відсутність
документального підтвердження сплати
податку на додану вартість попередніми
постачальниками у ланцюгу постачання
товару, послуг не впливає на право
позивача (покупця) на віднесення до
складу податкового кредиту сплаченого
податку на додану вартість при
придбанні товару, послуг оскільки
Закон України «Про податок на додану
вартість» не ставить таке право
платника податку в залежність від
отримання документального
підтвердження щодо належного
виконання усіма постачальниками у
ланцюгу постачання своїх податкових
зобов'язань зі сплати ними сум податку.

Отже з огляду на викладене, колегія
суддів дійшла висновку про
безпідставність нарахування позивачу
грошових зобов'язань з податку на
прибуток та з податку на додану
вартість згідно оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень.

Суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку, що оскаржуване
податкове повідомлення-рішення є
законним та обґрунтованим.

Під час розгляду даної
адміністративної справи судом першої
інстанції не в повному обсязі з'ясовано
усі обставини, які мають значення для
даної справи, не правильно застосовано
норми матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення спору, що
відповідно до ст.202 КАС України є
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції, прийняття
нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.198, 202, 205, 207 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу приватного
підприємства «Електросервіс»
задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного
суду від 31 серпня 2012 року у справі №
1170/2а-1468/12 - скасувати.

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкові повідомлення-рішення №
від 09.09.2011, № від 09.09.2011.

Постанова апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко