Справа № 810/5469/13-а
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
810/5469/13-а Головуючий у
1-й інстанції: Журавель В.О.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

20 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Мельничука В.П.

суддів:
Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

при секретарі:
Анапріюк С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу Заступника прокурора Київської
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 05
листопада 2013 року у справі за
адміністративним позовом Прокурора з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері в Київській
області в інтересах держави в особі
Міністерства інфраструктури України
до Баришівської районної державної
адміністрації Київської області про
визнання протиправним та скасування
розпорядження, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року Прокурор з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері в Київській області в інтересах
держави в особі Міністерства
інфраструктури України звернувся до
Київського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Баришівської районної державної
адміністрації Київської області про
визнання протиправним та скасування
рішення. Свої вимоги обґрунтовує тим,
що оскаржуване розпорядження
суперечить вимогам ст. 39 Закону України
«Про автомобільний транспорт»,
оскільки ним передбачено при
здійсненні перевезень пасажирів окрім
пред'явлення визначеного законом
посвідчення про право на пільги ще й
надання додаткових документів -
талонів. Прокурор зазначає, що цим
розпорядженням також звужено права
громадян на безкоштовний проїзд
громадським транспортом загального
користування, які не є мешканцями цього
району та мають право на пільги,
передбачені чинним законодавством.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 05 листопада
2013 року у задоволенні вказаного позову
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням Заступник прокурора
Київської області подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову постанову про
задоволення даного позову.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства України, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, оскаржувану
постанову суду першої інстанції - без
змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції має
право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення
суду першої інстанції підлягає
перегляду в апеляційному порядку в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було
встановлено, що 19 травня 2011 року
Баришівською районною державною
адміністрацією Київської області
винесено розпорядження № 447 про
впровадження в районні талонної
системи для перевезення пільгових
категорій громадян Баришівського
району на міських та приміських
маршрутах. Розпорядження винесено з
метою недопущення фактів завищення
підприємствами транспорту показників
витрат від перевезень пільгових
категорій громадян та цільового
використання коштів з державного
бюджету.

Цим розпорядженням визначено
Управлінню праці та соціального
захисту населення Баришівської
районної державної адміністрації
Київської області з 01.07.2011 року
впровадити в районі талонну систему
для перевезення пільгових категорій
громадян Баришівського району на
міських та приміських маршрутах;
затвердити порядок обліку фактичних
обсягів перевезень громадян, яким
надано право безоплатного проїзду
автомобільним транспортом загального
користування на міських та приміських
маршрутах. Вказаний Порядок викладено
окремим документом, він є додатком до
розпорядження.

Баришівською районною радою Київської
області 05.07.2011 року відповідно до
розпорядження Баришівської РДА від
19.05.2011 року № 447 винесено рішення №145-08-06
про впровадження в районі талонної
системи для перевезення пільгових
категорій громадян Баришівського
району на міських та приміських
маршрутах. Цим рішенням затверджено
Порядок обліку фактичних обсягів
перевезень громадян, яким надано право
безплатного проїзду автомобільним
транспортом загального користування
на міських та приміських маршрутах.
Згідно з цим Порядком передбачено
видання громадянам талонів на
пільговий проїзд та пред'явлення цих
талонів під час здійснення перевезення
разом із посвідченням, що надає право
на пільги, а в подальшому - передачу
талонів перевізнику для обліку
фактичної кількості пільгових
перевезень та їх використання при
складанні актів звірки і здійсненні
розрахунків за послуги з перевезення
пільгових категорій громадян. У
Порядку відсутні норми, які
передбачають заборону громадянам, що
мають право на пільги, реалізувати
право на безоплатний проїзд за
відсутності у них зазначеного талона.

На підтвердження порушень прав
громадян прокурором надано скаргу
інваліда ІІ групи ОСОБА_2 від 25.07.2013
року, за змістом якої 07.05.2013 року водієм
автобуса в Баришівському районі було
відмовлено у здійсненні безоплатного
перевезення скаржника, який проживає в
іншому районі Київської області та
пред'явив посвідчення про право на
пільги, через відсутність у нього
талону.

31 липня 2013 року прокурор з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері в Київській області виніс
постанову про проведення перевірки в
Баришівській районній державній
адміністрації Київської області з
питань додержання вимог Закону України
«Про автомобільний транспорт» та з
інших питань. До матеріалів перевірки,
зокрема, долучено акти звірки
розрахунків між автоперевізниками та
Управлінням праці та соціального
захисту населення Баришівського
району по різних категоріях осіб, що
мають право на безоплатні перевезення
(т.1 а.с.22-95).

Однак, на підставі цих актів неможливо
встановити кількість фактично
перевезених осіб, які мають право на
пільги, а в матеріалах перевірки
відсутня копія вищевказаного Порядку,
який затверджено оскарженим
розпорядженням.

За наслідками перевірки прокурор з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері в Київській області
08.08.2013 року вніс голові Баришівської
районної державної адміністрації
Київської області подання про усунення
порушень вимог ст. 37, 39 Закону України
«Про автомобільний транспорт».

22 серпня 2013 управлінням соціального
захисту населення Баришівської РДА
надано відповідь № 1455 за результатами
розгляду цього подання. У ній
зазначено, що згідно з рішенням сесії
Баришівської районної ради № 145-08-06 від
05.07.2011 року з жовтня 2011 року в районі
запроваджена талонна система для
перевезення пільгових категорій
громадян на приміських та міських
маршрутах. Метою даного рішення є
забезпечення перевезення пільгових
категорій населення району,
недопущення фактів завищення
автоперевізниками показників своїх
витрат від перевезень пільгових
категорій громадян, раціональне і
ефективне використання коштів,
забезпечення контролю державних
асигнувань, а також забезпечення
достовірності інформації про обсяги
пасажирських перевезень. Талони
видаються один раз на рік, які
пільговик може використати в зручний
для нього день та час. Розповсюдження
талонів проводиться через
уповноважених працівників сільських
рад, а для жителів Баришівки - в
приміщенні управління соціального
захисту населення. Для пільгових
категорій населення, які не
зареєстровані, але фактично весь час
проживають на території району, згідно
з наказом по управлінню праці та
соціального захисту населення № 24 від
11.05.2011 року «Про утворення комісії з
питань нарахування пільг громадянам на
житлово-комунальні послуги, тверде
паливо та скраплений газ, перевезення
автомобільним та залізничним
транспортом» талони видаються при
наявності підтверджуючої довідки із
сільської ради, на території якої
громадяни проживають. Безкоштовне
перевезення окремих категорій, що
мають право на безплатний проїзд
згідно з чинним законодавством,
здійснюється пасажирським
автотранспортом при пред'явленні
пільговиком відповідного посвідчення,
що підтверджує право на пільгу та
талона одноразового використання на
проїзд. Відсутність талона не є
підставою для водія відмовити у
перевезенні громадян, які пред'явили
посвідчення, що підтверджує право на
пільгу, а призначення талона
-проконтролювати кількість пасажирів
на транспорті, які мають право на
пільги.

Не погоджуючись з такими діями
відповідача та розпорядженням, позивач
звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні даного
позову суд першої інстанції виходив з
того, що вимоги позивача є
неправомірними та необгрунтованими, а
тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає його обгрунтованим з огляду на
наступне.

Спірні правовідносини регулюються,
зокрема, Законом України «Про
автомобільний транспорт».

Відповідно до статті 37 цього Закону
передбачено пільгові перевезення
автомобільним транспортом. Так,
пільгові перевезення пасажирів, які
відповідно до законодавства
користуються такими правами,
забезпечують автомобільні
перевізники, які здійснюють
перевезення пасажирів на автобусних
маршрутах загального користування.
Автомобільному перевізнику, який
здійснює перевезення пасажирів на
автобусних маршрутах загального
користування, забороняється
відмовлятися від пільгового
перевезення, крім випадків,
передбачених законом. Безпідставна
відмова від пільгового перевезення
тягне за собою відповідальність згідно
із законом. Види та обсяги пільгових
перевезень установлюються
замовленням, у якому визначається
порядок компенсації автомобільним
перевізникам, які здійснюють
перевезення пасажирів на маршрутах
загального користування, збитків від
цих перевезень.

Перелік документів, на підставі яких
виконуються пасажирські перевезення,
визначено у статті 39 вказаного вище
Закону. Так, автомобільні перевізники,
водії, пасажири повинні мати і
пред'являти особам, які уповноважені
здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконуються пасажирські
перевезення. Документи для регулярних
пасажирських перевезень: для
автомобільного перевізника - ліцензія,
договір із органами виконавчої влади
та органами місцевого самоврядування
чи їх дозвіл, паспорт маршруту,
документ, що засвідчує використання
автобуса на законних підставах, інші
документи, передбачені законодавством
України; для водія автобуса -
посвідчення водія відповідної
категорії, реєстраційні документи на
транспортний засіб, ліцензійна картка,
квитково-касовий лист, схема маршруту,
розклад руху, таблиця вартості проїзду
(крім міських перевезень), інші
документи, передбачені законодавством
України; для пасажира - квиток на
проїзд в автобусі та на перевезення
багажу (для пільгового проїзду -
посвідчення особи встановленого
зразка).

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про місцеві державні адміністрації»
виконавчу владу в областях і районах,
містах Києві та Севастополі здійснюють
місцеві державні адміністрації.
Місцева державна адміністрація в межах
своїх повноважень здійснює виконавчу
владу на території відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці, а також реалізує повноваження,
делеговані їй відповідною радою.

Частинами першою та другою статті 6
цього Закону передбачено, що на
виконання Конституції України, законів
України, актів Президента України,
Кабінету Міністрів України,
міністерств та інших центральних
органів виконавчої влади, власних і
делегованих повноважень голова
місцевої державної адміністрації в
межах своїх повноважень видає
розпорядження, а керівники управлінь,
відділів та інших структурних
підрозділів - накази.

Розпорядження голів місцевих
державних адміністрацій, прийняті в
межах їхньої компетенції, є
обов'язковими для виконання на
відповідній території всіма органами,
підприємствами, установами та
організаціями, посадовими особами та
громадянами.

Згідно з частиною першою статті 41
зазначеного Закону голови місцевих
державних адміністрацій видають
розпорядження одноособово і несуть за
них відповідальність згідно із
законодавством.

Судом першої інстанції було
встановлено, що Прокурор у позові
зазначив, що розпорядження № 447
суперечить вимогам ст. 39 Закону України
«Про автомобільний транспорт»,
оскільки ним обмежується право
громадян на безоплатний проїзд за
пред'явленням відповідного
посвідчення та вимагається від
пасажирів додаткових документів для
безоплатного проїзду - талони.

Однак, за змістом спірного
розпорядження встановлено, що воно не
містить норми, які врегульовують саме
порядок безоплатного проїзду
пасажирів та визначають, що право на
безоплатний проїзд надається певній
категорії громадян лише за
пред'явленням талона.

Так, пунктом першим оскарженого
розпорядження вирішено з 01.07.2011 року
впровадити в районі талонну систему
для перевезення пільгових категорій
громадян Баришівського району на
міських та приміських маршрутах, а
пунктом другим - затверджено порядок
обліку фактичних обсягів перевезень
громадян, яким надано право
безоплатного проїзду автомобільним
транспортом загального користування
на міських та приміських маршрутах.
Третій пункт розпорядження стосується
контролю за його виконанням. Інших норм
розпорядження не містить.

Отже, колегія суддів вважає правильним
висновок суду першої інстанції про те,
що зазначені прокурором норми можуть
міститися в іншому
нормативно-правовому акті, а не в
зазначеному розпорядженні.

Щодо затвердженого цим розпорядженням
Порядку колегія суддів зауважує
наступне.

Судом першої інстанції було зазначено
про те, що ні прокурором, ні позивачем,
ні відповідачем вказаного порядку до
суду не було надано, відтак суд був
позбавлений можливості дослідити цей
Порядок.

Згідно з приписами ч.1 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу,
відтак саме прокурор та позивач
повинні були надати ці докази (Порядок)
в обґрунтування своїх позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що предметом адміністративного позову
у цій справі є лише розпорядження
Баришівської районної державної
адміністрації № 447 від 19.05.2011 року, а не
затверджений цим розпорядженням
Порядок обліку фактичних обсягів
перевезень громадян, яким надано право
безоплатного проїзду автомобільним
транспортом загального користування
на міських та приміських маршрутах,
оскільки вказаний Порядок є окремим
нормативно-правовим актом, а прокурор
та позивач про порушення норм Порядку у
позові не зазначають.

При цьому судом першої інстанції було
зазначено, що преамбула спірного
розпорядження № 447 містить інформацію
про те, що мета його винесення -
недопущення фактів завищення
автоперевізниками показників своїх
витрат від перевезень пільгових
категорій громадян, раціональне і
ефективне використання коштів,
забезпечення контролю державних
асигнувань, а також забезпечення
достовірності інформації про обсяги
пасажирських перевезень.

Отже, у справі відсутні докази
наявності в оскарженому розпорядженні
норм, якими визначається право та
порядок безоплатного проїзду громадян,
та норм, згідно з якими відсутність
талона є підставою для водія відмовити
у перевезенні громадян, які пред'явили
посвідчення, що підтверджує право на
пільгу.

Статтею 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами.

Таким чином, судом першої інстанції
було правильно встановлено, що
розпорядження Баришівської районної
державної адміністрації № 447 від 19.05.2011
року прийнято з метою недопущення
фактів завищення підприємствами
транспорту показників витрат від
перевезень пільгових категорій
громадян та цільового використання
коштів з державного бюджету, і в цьому
розпорядженні відсутні норми, які
звужують право громадян на
безкоштовний проїзд, а тому є таким, що
прийнято на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

За таких обставин, колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним, а тому
вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Заступника
прокурора Київської області - залишити
без задоволення, а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 05 листопада
2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя:
В.П. Мельничук

Судді:
Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

.

Головуючий суддя
Мельничук В.П.

Судді:
Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.