Справа № 872/9007/13
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2014 рокусправа №
405/451/13-а(2а/405/38/13)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чепурнова Д.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу відділу примусового
виконання рішень державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області

на постанову Ленінського районного
суду м. Кіровограда від 25 лютого 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним
позовом до суду в якому, просив визнати
незаконною та скасувати постанову
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби управління юстиції у
Кіровоградській області Родченкова
В.В. від 06.04.2012 року про закінчення
виконавчого провадження №28551351.
Зобовязати відповідача відновити
виконавче провадження і вчинити певні
дії, передбачені Законом «Про
виконавче провадження» по примусовому
виконанню виконавчого листа
№2а-1603/11/1111, виданого 02.09.2011 року
ленінським районним судом м.
Кіровограда.

В обґрунтування позову послався на те,
що вказана постанова є незаконною та
необґрунтованою, оскільки державний
виконавець не здійснив пере вірку щодо
виконання постанови суду у повному
обсязі, послався на відсутність коштів
у боржника, а тому постанова є
передчасною та такою, що підлягає
скасуванню.

Постановою Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 25 лютого 2013 року
позов задоволено.

В апеляційній скарзі відділ
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просив
постанову суду скасувати та прийняти
нове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог. Вказує, що без участі
боржника виконати рішення неможливо,
на теперішній час відсутні бюджетні
кошти для виплати та нарахування сум по
рішенню суду, боржник є бюджетною
установою і не має власного майна на
яке можливо звернути стягнення.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не з'явились, про час
та місце слухання справи повідомлялися
належним чином, а тому відповідно до
ст. 41 КАС України фіксування судового
засідання не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
17.01.2011 року Ленінським районним судом м.
Кіровограда була прийнята постанова,
якою визнані протиправними дії
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Ленінської районної у м.
Кіровограді ради здійснити
нарахування та виплату позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення за
2010 рік в розмірі передбаченому ст. 48 За
кону України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На виконання постанови від 17.01.2011 року
позивач отримав виконавчий лист № 2а-
1603/11/1111, згідно якого 07.09.2011 року
державним виконавцем підрозділу
примусо вого виконання рішень ВДВС ГУЮ
у Кіровоградській області Родченковим
В.В. була винесена постанова серії ВП
№28551351 про відкриття виконавчого
провадження.

Листом від 19.09.2011 року Управління праці
та соціального захисту населення
виконавчого комітету Ленінської
районної у м. Кіровограді ради
повідомило відповіда ча про те, що
виконавчий лист № 2а-1603/11/1111 не може
бути виконано добровільно у
встановлений строк, у зв'язку з
відсутністю державних видатків.

На підставі зазначеного в листі, 06
квітня 2012 року, склавши акт про
відсутність у боржника коштів та майна,
державний виконавець виніс постанову
про закінчення виконавчого
провадження від 06 квітня 2012 року серії
ВП №28551351.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України «Про виконавче
провадження».

Частиною 1 статті 11 Закону «Про
виконавче провадження» визначено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.1 ст.19 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення, зазначеного в статті 17 цього
Закону.

Статтею 25 вказаного Закону
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Відповідно до п. 8 ч. 1, ч. 3 ст. 48 Закону
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
фактичного виконання в повному обсязі
рішення згідно з виконавчим
документом. Про закінчення виконавчого
про вадження державний виконавець
виносить постанову з обов'язковим
мотивуванням підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо підпорядко
ваний. Копія постанови у триденний
строк надсилається сторонам і може
бути оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Лист від 19.09.2011 року Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Ленінської
районної у м. Кіровограді ради про
майбутнє виконання рішення суду не
може свідчити про фактичне виконання
рішення суду, про що вірно зазначив суд
першої інстанції. Крім того письмових
підтверджень результатів виконання
рішення суду державному виконавцю
надано не було.

Крім того, неможливо погодитися з
доводами апелянта з приводу
неможливості виконати рішення через
відсутність боржника, оскільки суд
першої інстанції вірно посилаючись на
норми частини 3 статті 75 ЗУ «Про
виконавче провадження», зазначив, що у
разі якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього закону та
вносить подання правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду.

Таким чином, державним виконавцем були
не виконані усі необхідні дії для
примусового виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується висновком
суду першої інстанції, що державним
виконавцем не були виконані усі
необхідні дії для примусового
виконання рішення суду та не здійснена
перевірка фактичного виконання
боржником рішення суду та отримання
позивачем відповідних сум щорічної
допомоги на оздоровлення за 2010 рік, а
отже постанову про закінчення
виконавчого провадження не можна
вважати правомірною.

Наведені відповідачем в апеляційній
скарзі доводи про порушення судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, які привели до
неправильного вирішення спору по суті
не знайшли свого підтвердження, а тому
рішення суду першої підлягають
залишенню без змін, а апеляційна скарга
- без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 25 лютого 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова