Справа № 2а-8108/11(361/11183/13-а,6а/361/168/13)
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ючий у 1-й інстанції: Сердинський В.С.
Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

18 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б.
та Шелест С.Б. ,

при секретарі - Грабовській
Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на ухвалу Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 16 грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Броварах Київської області про
зобов'язання здійснити перерахунок
державної та додаткової пенсії та
здійснити перерахунок та виплату з
урахуванням проведених виплат, -

В С Т А Н О В И Л А:

29.11.2013 року заявник - ОСОБА_2 звернувся
до Броварського міськрайонного суду
Київської області із заявою про заміну
способу і порядку виконання судового
рішення, в якому просив змінити спосіб
і порядок виконання рішення суду у
справі № 2-а-8108/11 від 07.11.2011 року.

Ухвалою Броварського міськрайонного
суду Київської області від 16 грудня 2013
року у задоволенні заяви ОСОБА_2 -
відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
ОСОБА_2 звернувся із апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу Броварського міськрайонного
суду Київської області від 16 грудня 2013
року та постановити нову, якою змінити
порядок і спосіб виконання рішення
суду у справі № 2-а-8108/2011 від 07.11.2011 року
та виконавчого листа від 01 березня 2013
року із зобов'язанням стягнення
грошових коштів боргу у сумі 24996,23 грн.
за період з 04.03.2011 року до 22.07.2011 року та
142296,29 за період з 23.07.2011 року по 29.11.2013
року, всього - 167292,52 грн.

У судове засідання сторони та їх
представники не з'явилися, причини
неявки суду невідомі, про розгляд
справи були повідомлені належним
чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а
ухвалу Броварського міськрайонного
суду Київської області від 16 грудня 2013
року - без змін, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 199 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 звернувся до суду першої
інстанції з заявою про зміну способу і
порядку рішення суду у справі №
2-а-8108/2011 від 07.11.2011 року та виконавчого
листа від 01 березня 2013 року, шляхом
зобов'язання стягнення з відповідача
грошових коштів боргу у сумі 24996,23 грн.
за період з 04.03.2011 року до 22.07.2011 року та
142296,29 за період з 23.07.2011 року по 29.11.2013
року, всього - 167292,52 грн.

Дана заява була також підтримана
управлінням Державної виконавчої
служби відділу примусового виконання
рішень (клопотання від 11.12.2013 року №
11567).

Свої вимоги заявник мотивував тим, що
постанову Броварського міськрайонного
суду Київської області по справі №
2-а-8108/2011 (змінену постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 13.12.2012 року) виконати не можливо,
адже вищевказана постанова має
зобов'язальний характер та не підпадає
під дію Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень».

Обговорюючи правомірність зазначеного
клопотання, колегія суддів приходить
до наступного.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Броварського
міськрайонного суду Київської області
по справі № 2-а-8108/2011 від 10.08.2011 року (а не
07.11.2011 року, як помилково зазначає
позивач у клопотанні та апеляційній
скарзі) було задоволено позовні вимоги
ОСОБА_2, у тому числі й стосовно
зобов'язання відповідача здійснити
позивачу перерахунок та виплату пенсії
по інвалідності за період з 04 квітня 2011
року у відповідності до статей 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 13.12.2012 року, змінено резолютивну
частину постановою Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 10.08.2011 року, шляхом обмеження
кінцевим строком - 22.07.2011 року.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 10.08.2011 року та
синтез наведених процесуальних норм
дають підстави зробити висновок про те,
що зобов'язання, покладені на
відповідача цим судовим рішенням, є
позовними вимогами, як обраним судом
видом захисту порушених прав позивача,
які суд задовольнив.

За таких обставин, заявник - ОСОБА_2
просив змінити не спосіб виконання
постанови суду, а судове рішення по
суті позовних вимог і вирішити
додаткову позовну вимогу про стягнення
коштів, яка не була предметом розгляду
та дослідження адміністративного суду
під час прийняття цієї постанови. Хоча
в адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Дана правова позиція викладена також в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 12 лютого 2014 року, у справі №
К/800/598/14.

З урахуванням викладеного, висновок
суду першої інстанції про відсутність
підстав для зміни способу і порядку
виконання судового рішення є
правомірним та обґрунтованим, а відтак
відсутні підстави для задоволення
апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 41, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного
суду Київської області від 16 грудня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Є. Пилипенко

Судді
Я.Б.Глущенко

С.Б. Шелест

Головуючий суддя
Пилипенко О.Є.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.