Справа № 2а-10551/11/1370
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 року м.
Київ К/800/15783/13-К/800/16569/13

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя-доповідач Кочан В.М.,
судді Бутенко В.І. , Винокуров К.С. ,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційні скарги Львівської
митниці Державної митної служби
України , Державної митної служби
України на постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 28.02.2013р. у справі за позовом ОСОБА_2
до Державної митної служби України ,
Львівської митниці Державної митної
служби України про визнання
протиправним наказу, поновлення на
посаді та стягнення середньої
заробітної плати за час вимушеного
прогулу,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Державної митної
служби України , Львівської митниці
Державної митної служби України з
вимогами про визнання протиправним
наказу, поновлення на посаді та
стягнення середньої заробітної плати
за час вимушеного прогулу.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 21.11.2012р.
відмовлено у задоволенні позовних
вимог.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 28.02.2013р.
апеляційну скаргу позивача задоволено.
Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 21.11.2012 року
у справі № 2а-10551/11/1370 скасовано.
Прийнято нову постанову про
задоволення позову. Визнано
протиправним та скасовано наказ
Державної митної служби України від
29.08.2011р. № 1821-к «По особовому складу
Львівської митниці» в частині
припинення з 29.08.2011р. перебування на
державній службі в митних органах
України ОСОБА_2 за порушення Присяги
державних службовців, відповідно до
вимог ст. 17, п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України
«Про державну службу». Поновлено
ОСОБА_2 на роботі на посаді провідного
інспектора оперативного відділу
служби боротьби з контрабандою і
порушеннями митних правил Львівської
митниці Державної митної служби
України з 29.08.2011р. Стягнено з Львівської
митниці Державної митної служби
України на користь ОСОБА_2 середній
заробіток за час вимушеного прогулу за
період з 29.08.2011р. по 28.08.2012р. в розмірі 25
543 (двадцять п'ять тисяч п'ятсот сорок
три) грн. 97 грн.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд виходив з
того, що Державною митною службою
України не доведено правомірність
прийняття оскаржуваного наказу
про припинення перебування позивача на
державній службі та звільнення його з
органів митної служби за порушення
Присяги державних службовців.

У касаційній скарзі представники
відповідачів, посилаючись на порушення
норм матеріального і процесуального
права, допущених судом апеляційної
інстанції, просять рішення
апеляційного суду скасувати і ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову. Вказують на те, що апеляційним
судом невірно застосовано чинне
законодавство щодо проходження
публічної служби, неповно з'ясовано
обставини справи, що мають значення для
вирішення спору по суті.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
висновку про відхилення касаційних
скарг з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 проходив службу
в митних органах з липня 1990 року і на
час звільнення перебував на посаді
провідного інспектора оперативного
відділу служби боротьби з контрабандою
та порушеннями митних правил
Львівської митниці. Присягу державного
службовця позивач склав 20.07.1995р.

Наказом ДМС від 29.08.2011р. № 1821-к «По
особовому складу Львівської митниці»
за порушення присяги державного
службовця відповідно до вимог ст. 17, п. 6
ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну
службу» припинено з 29.08.2011р.
перебування позивача на державній
службі в митних органах.

Підставою припинення перебування
позивача на державній службі послужила
доповідна записка про результати
службової перевірки, проведеної
відповідно до наказу ДМС від 25.06.2011р. №
544 щодо законності дій посадових осіб
Львівської та Ягодинської митниць при
здійсненні митного контролю під час
перетину державного кордону України
транспортними засобами (згідно із
списком) у період з 01.05.2011 р. по 25.06.2011р., в
якій серед іншого було зазначено, що за
результатами співставлення
інформації, отриманої від митних
органів Республіки Польща з даними, що
містяться в ЄАІС Державної митної
служби України,
програмно-інформаційному комплексі
«Інспектор 2006» та автоматизованій
системі «Аркан» були встановлені
розбіжності щодо номенклатури і
кількості товарів, ввезених на митну
територію України. Зокрема, було
встановлено, що під час чергування
групи у складі провідного інспектора
оперативного відділу служби боротьби з
контрабандою та порушеннями митних
правил Львівської митниці ОСОБА_2
(старший групи) було здійснено
переміщення товарів вказаними в
доповідній записці транспортними
засобами без митного оформлення.

Відповідно до отриманої з УДАІ ГУМВС у
Львівській області інформації
зазначені в доповідній записці
начальника служби з питань протидії
корупції Департаменту боротьби з
контрабандою, аналізу ризиків та
протидії корупції Коломацького С.Г. від
19.08.2011р. № 18581/20 транспортні засоби
за своїми технічними характеристиками
не пристосовані для перевезення
зазначеної в цій записці кількості
вантажу.

Жодних протоколів про порушення митних
правил на осіб, які перетинали кордон
на вказаних в доповідній записці
начальника служби з питань протидії
корупції Департаменту боротьби з
контрабандою, аналізу ризиків та
протидії корупції Коломацького С.Г. від
19.08.2011 року № 18581/20 автомобілях складено
не було.

За фактом перевірки, що була проведена
прокуратурою Яворівського району
Львівської області на підставі
доповідної записки начальника служби з
питань протидії корупції Департаменту
боротьби з контрабандою, аналізу
ризиків та протидії корупції від
19.08.2011р. № 18581/20, винесено постанову про
відмову у порушенні кримінальної
справи у зв'язку з відсутністю в діях
працівників Львівської митниці
складів злочинів, передбачених
статтями 364, 365, 367 Кримінального кодексу
України.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що суд першої інстанції
прийшов до помилкового висновку про
наявність в діях Позивача порушення
Присяги та підстав для його звільнення.

Відповідно до преамбули
Дисциплінарного статуту митної служби
України, затвердженого Законом України
№2805-IV від 06.09.2005р., цей статут визначає
суть службової дисципліни, права та
обов'язки посадових осіб митної служби
України, яким присвоєно спеціальні
звання - посадові особи митної служби, у
тому числі керівників митних органів,
спеціалізованих митних установ та
організацій, щодо забезпечення та
додержання дисципліни, а також види та
порядок застосування заохочень і
дисциплінарних стягнень.

Регулювання правового становища
державних службовців, що працюють у
митних органах, здійснюється з
урахуванням вимог Закону України "Про
державну службу".

Відповідно до п.п. 1, 2 Дисциплінарного
статуту митної служби України службова
дисципліна в митній службі України
полягає в безумовному виконанні
посадовими особами митної служби
службових обов'язків, а також у
реалізації прав та додержанні обмежень
і заборон, установлених законодавством
з питань проходження служби в митних
органах, і ґрунтується на особистій
відповідальності за доручену справу та
на засадах єдиноначальності і
централізації управління.

Відповідно до п. 21 Дисциплінарного
статуту митної служби України
порушення службової дисципліни -
протиправне, винне (умисне чи
необережне) діяння (дія чи
бездіяльність) посадової особи митної
служби, тобто невиконання урочистого
зобов'язання посадових осіб митної
служби, зокрема невиконання або
неналежне виконання нею своїх
службових обов'язків, перевищення
повноважень, порушення обмежень і
заборон, установлених законодавством з
питань проходження служби в митних
органах, або вчинення інших дій, які
дискредитують не тільки посадову особу
митної служби, а й митну службу України.

Детальний перелік діянь, які є
порушеннями службової дисципліни,
наведений у п.п. 1-11 п. 22
Дисциплінарного статуту митної служби
України, до яких, зокрема, відноситься
порушення вимог законів та інших
нормативно-правових актів України з
питань митної справи, державної служби,
а також наказів та розпоряджень
безпосередніх та/або прямих
керівників; порушення порядку
здійснення митного контролю та митного
оформлення предметів, що переміщуються
через митний кордон України, тощо.

Пунктом 6 частини першої статті 30
Закону №3723-XII передбачено, що державна
служба припиняється у разі відмови
державного службовця від прийняття або
порушення Присяги, передбаченої у
статті 17 цього Закону.

Таким чином, притягнення позивача до
відповідальності за порушення Порядку
№564, Порядку №1718, п. 2.2 Порядку №755 та
посадової інструкції повинно було
здійснюватися відповідно до вимог
Дисциплінарного статуту митної служби
України із застосуванням до позивача
тих дисциплінарних стягнень, які
передбачені п. 23 цього Статуту, а саме:
зауваження, догана, затримання на
період до одного року присвоєння
чергового спеціального звання,
пониження у спеціальному званні на
один ступінь, попередження про неповну
службову відповідність, звільнення з
митного органу.

Системний аналіз спеціальних і
загальних норм, наведених у ст. 21, ч. 1 ст.
22, ст. 31 Статуту, ст.ст. 14, 17, 30 Закону №
3723-XII, свідчить, що за вчинення
посадовими особами митної служби
України порушень службової дисципліни
(дисциплінарних правопорушень)
допускається застосування
дисциплінарних стягнень, визначених у
ч. 2 ст. 22 Статуту, ч. 2 ст. 9 Закону
№ 3723-XII, найбільш суворим з яких є
звільнення. У п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону №
3723-XII визначено не окремий вид
відповідальності державних службовців
за порушення Присяги, а спеціальну
підставу для припинення державної
служби. Саме ж припинення державної
служби відбувається у формі
звільнення.

При цьому звільнення посадової особи
митної служби може мати місце лише в
разі наявності обставин, які наведені в
п.п. 1-9 п. 28 Дисциплінарного статуту.

Отже, як порушення Присяги, так і інше
дисциплінарне правопорушення, можуть
бути наслідком недотримання державним
службовцем правових та етичних
(моральних) засад проходження
публічної служби. Таким чином,
припинення державної служби у зв'язку з
порушенням Присяги та інша
дисциплінарна відповідальність
державних службовців можуть бути
наслідком існування схожих фактичних
підстав у разі вчинення державним
службовцем достатньо близьких за
характером одне до одного
правопорушень.

Звільнення за порушення присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як до носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків. Державний службовець, який
вчинив дисциплінарний проступок, не
може бути звільнений за порушення
Присяги, якщо цей проступок не можна
кваліфікувати як порушення Присяги.

Припинення державної служби за
порушення присяги є найсуворішою
санкцією відповідальності державного
службовця, який вчинив діяння,
несумісне з посадою, тому рівень
юридичних гарантій захисту прав
зазначеної особи в процедурах
вирішення питань застосування такої
відповідальності має бути не меншим,
ніж під час звільнення з митного органу
за вчинення іншого дисциплінарного
правопорушення, з дотриманням строків
притягнення до дисциплінарної
відповідальності.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду апеляційної інстанції
про те, що наведені в оскаржуваному
наказі порушення нормативних актів,
які врегульовують порядок здійснення
працівниками митної служби митного
контролю за товарами, що переміщуються
транзитом через територію України, не
могли бути підставою для звільнення
позивача з митних органів на підставі
п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України "Про
державну службу" за порушення присяги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доводи касаційних скарг висновків суду
апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Суд апеляційної інстанції повно і
всебічно встановив обставини справи,
надав їм належну юридичну оцінку,
правильно застосував норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятого ним рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційні скарги Львівської митниці
Державної митної служби України ,
Державної митної служби України
відхилити, а постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 28.02.2013р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає, крім випадків, встановлених
статтями 235-237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя-доповідач
Кочан В.М.

судді

Бутенко В.І.

Винокуров К.С.