Справа № К/9991/5742/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/5742/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівВасильченко Н.В.
Чумаченко Т.А. провівши у порядку
письмового провадження касаційний
розгляд адміністративної справи за
позовом Сумського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів (далі - Сумське ОВФСЗІ) до
Відкритого акціонерного товариства
"Радгосп "Шевченківський" про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
за касаційною скаргою Відкритого
акціонерного товариства (далі - ВАТ)
"Радгосп "Шевченківський" на постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02 лютого 2010
року

в с т а н о в и л а :

У червні 2009 року Сумське ОВФСЗІ у
Сумському окружному адміністративному
суді пред'явило позов до ВАТ "Радгосп
"Шевченківський" про стягнення
адміністративно-господарських
санкцій.

В обґрунтування позовних вимог
зазначило, що підприємством ВАТ
"Радгосп "Шевченківський" у 2008 році не
виконано встановлених чинним
законодавством вимог щодо нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, зокрема, із створення 4-х
робочих місць з працевлаштування
інвалідів, внаслідок чого йому були
нараховані
адміністративно-господарські санкції
за не створення робочих місць для
працевлаштування інвалідів у 2008 році у
сумі 40965,12 грн. В добровільному порядку
сума заборгованості відповідачем не
сплачена.

Просило стягнути з відповідача
адміністративно-господарські санкції
за невиконання нормативу робочих
місць, призначених для
працевлаштування інвалідів у 2008 році в
сумі 4 965,12 грн. та пеню за порушення
встановлених законодавством термінів
сплати адміністративно-господарських
санкцій у розмірі 721,16 грн.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 31 серпня 2009
року у задоволенні позовних вимог
Сумського ОВФСЗІ відмовлено повністю.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02 лютого 2010
року апеляційну скаргу Сумського
ОВФСЗІ задоволено.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 31 серпня 2009
року скасовано.

Прийнято нову постанову про
задоволення позовних вимог Сумського
ОВФСЗІ.

Стягнуто з ВАТ "Радгосп
"Шевченківський" на користь Сумського
ОВФСЗІ адміністративно-господарські
санкції та пеню за порушення
встановлених законодавством термінів
сплати адміністративно-господарських
санкцій у розмірі 41686,28 грн.

У касаційній скарзі ВАТ "Радгосп
"Шевченківський", посилаючись на
порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права,
просить його рішення скасувати, а
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 31 серпня 2009
року залишити в силі.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
ВАТ "Радгосп "Шевченківський" не
підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги суд
апеляційної інстанції виходив із того,
що ВАТ "Радгосп "Шевченківський" не
здійснено передбачених чинним
законодавством заходів щодо
інформування державної служби
зайнятості про наявну можливість
працевлаштування інвалідів на
підприємстві. До центру зайнятості не
щомісячно подавалися звіти форми 3-ПН
про наявність вільних робочих місць
для інвалідів.

Колегія суддів вважає, що така правова
позиція суду апеляційної інстанції є
правильною з огляду на таке.

Згідно із статтею 18 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" (у редакції до 18
березня 2006 року) працевлаштування
інвалідів здійснюється центральним
органом виконавчої влади з питань
праці та соціальної політики, органами
місцевого самоврядування,
громадськими організаціями інвалідів.
Законом України від 23 лютого 2006 року №
3483-ІV зазначену статтю було викладено в
іншій редакції, а Закон України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" доповнено статтею
18-1, за змістом якої пошук підходящої
роботи для інваліда здійснює державна
служба зайнятості.

Відповідно до статті 19 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" для підприємств,
установ і організацій, незалежно від
форми власності і господарювання
встановлюється норматив робочих місць
для забезпечення працевлаштування
інвалідів у розмірі 4-ох відсотків від
загальної чисельності працюючих, а
якщо працює від 8 до 25 чоловік - у
кількості 1 робочого місця.

Частинами першою, другою, третьою
статті 20 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" передбачено, що підприємства
(об'єднання), установи і організації,
крім тих, що повністю утримуються за
рахунок коштів державного або
місцевого бюджетів, незалежно від
форми власності і господарювання, де
кількість працюючих інвалідів менша,
ніж установлено нормативом,
передбаченим частиною першою статті 19
цього Закону, щороку сплачують
відповідним відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів штрафні
санкції, сума яких визначається у
розмірі середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві (в
об'єднані), в установі, організації за
кожне робоче місце, незайняте
інвалідом.

Порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені. Пеня
обчислюється, виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки за весь її строк.

Адміністративно-господарські санкції
розраховуються та сплачуються
підприємствами, установами,
організаціями, у тому числі
підприємствами, організаціями
громадських організацій інвалідів,
фізичними особами, зазначеними в
частині першій цієї статті, самостійно
в строк до 15 квітня року, наступного за
роком, в якому відбулося порушення
нормативу, встановленого частиною
першою статті 19 цього Закону. При цьому
до правовідносин із стягнення
адміністративно-господарських
санкцій, передбачених цим Законом, не
застосовуються строки, визначені
статтею 250 Господарського кодексу
України.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що відповідачем
подавалися звіти за формою № 3-ПН про
наявність вакансій до Конотопського
міськрайонного центру зайнятості лише
у січні, березні, травні та листопаді 2008
року.

Відповідно до частини першої статті 218
Господарського кодексу України
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

У частині другій цієї ж статті
передбачено, що учасник господарських
відносин відповідає, зокрема за
порушення правил господарської
діяльності, якщо не доведе, що ним вжито
усіх залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Отже, до обов'язків роботодавців
стосовно забезпечення прав інвалідів
на працевлаштування, крім створення
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, відноситься також надання
державній службі зайнятості
інформації, необхідної для організації
працевлаштування інвалідів.

На виконання вимог законодавства ВАТ
"Радгосп "Шевченківський" не щомісячно
направляло до центру зайнятості
звітність з інформацією щодо
можливості працевлаштування
відповідної кількості інвалідів.

За таких обставин, відповідачем у 2008
році не повністю здійснювалися
передбачені чинним законодавством
заходи щодо інформування державної
служби зайнятості про наявну
можливість працевлаштування інвалідів
на підприємстві, а тому суд апеляційної
інстанції правильно задовольнив позов.

Судове рішення є законним і
обґрунтованим.

Доводи касаційної скарги не містять у
собі посилань на наявність порушень
чинного законодавства, які є
підставами для висновку про те, що
апеляційним судом неправильно
застосовані норми матеріального чи
процесуального права і що призвело або
могло призвести до ухвалення
незаконного та необґрунтованого
судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
зміни, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Оскільки суд не допустив порушень норм
матеріального та процесуального права
при ухваленні оскаржуваного судового
рішення, підстав для його скасування чи
зміни немає.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства "Радгосп
"Шевченківський" залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02 лютого 2010
року в адміністративній справі за
позовом Сумського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Відкритого акціонерного
товариства "Радгосп "Шевченківський"
про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
- без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Васильченко Н.В.

Чумаченко Т.А.