Справа № 802/761/14-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 березня 2014 р.
Справа № 802/761/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Комара Павла Анатолійовича,

за участю:

секретаря судового засідання:
Мошняги Валентина Івановича

представника позивача:
Мельниченка С.С.

представника відповідача:
Бабійчук О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: Козятинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області

до: Козятинського управління газового
господарства - філія публічного
акціонерного товариства "Вінницягаз"

про: зупинення видаткових операцій та
зобов'язання допустити податкового
керуючого для опису майна у податкову
заставу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулась
Козятинська об"єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області з адміністративним позовом до
Козятинського управління газового
господарства - філії публічного
акціонерного товариства "Вінницягаз"
про зупинення видаткових операцій на
рахунках платника податків та
зобов"язання допустити податкового
керуючого до опису майна у податкову
заставу.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що за відповідачем
рахується податковий борг у розмірі
872427,01 грн. Заборгованість виникла
внаслідок самостійно поданого
уточнюючого розрахунку щодо сплати
консолідованого податку на прибуток
підприємства за 2012 рік. 01.07.2013 р.
відповідачу було виставлено податкову
вимогу №59-17 із зазначенням податкового
боргу в сумі 127508,02 грн., однак дана
вимога не виконана. З метою опису майна
Козятинського УГГ у податкову заставу
01.07.2013 р. відповідачу направлено
лист-застереження №1562/15-01-21 про
зобов"язання надати перелік майна, що
може бути описане у податкову заставу.
Однак, такий перелік не був наданий, у
зв"язку з чим складено акт відмови
платника податків від опису майна у
податкову заставу №1 від 01.08.2013 р.

На підставі викладеного, позивач
просить, у відповідності до п.89.4 ст.89 ПК
України, зупинити видаткові операції
на рахунках платника податків та
зобов'язати відповідача допустити
податкового керуючого до опису майна у
податкову заставу.

В ході судового розгляду представник
позивача подав заяву про уточнення
першої позовної вимоги та просив
зупинити видаткові операції на
рахунках Козятинського УГГ на два
місяці.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги з урахуванням
уточнень підтримав та просив позов
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечувала проти позовних
вимог та просила відмовити у їх
задоволенні, з підстав викладених у
письмових запереченнях (вх.№5772 від
25.03.2014 р.).

Заслухавши пояснення представників
сторін, надавши оцінку доказам, що
містяться в матеріалах справи, суд
дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до
самостійно поданого уточнюючого
розрахунку податкових зобов"язань щодо
сплати консолідованого податку на
прибуток підприємства за 2012 рік,
Козятиське управління газового
господарства - філія публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" задекларувало 1352931 грн.
зобов"язань з консолідованого податку
на прибуток, з яких 112744 грн. складає
сума щомісячного авансованого внеску.
Однак, заборгованість в сумі 872427,01 грн.
з авансованих внесків з податку на
прибуток відповідачем не погашено, у
зв"язку з чим податковим органом
сформовано та направлено відповідачу
податкову вимогу №59-17 від 01.07.2013 р. на
суму 127508,02 грн. Станом на день звернення
до суду з цим позовом зазначена вимога
не виконана.

В подальшому, з метою опису майна
Козятинського УГГ у податкову заставу
01.07.2013 р. відповідачу направлено
лист-застереження №1562/15-01-21 про
зобов"язання надати перелік майна, що
може бути описане у податкову заставу,
який отримано відповідачем 04.07.2013 р., що
підтверджується копією
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення, що
міститься в матеріалах справи. Однак,
такий перелік не був наданий позивачу,
у зв"язку з чим складено акт відмови
платника податків від опису майна у
податкову заставу №1 від 01.08.2013 р.

Надаючи правову оцінку спірним
відносинам, що виникли між сторонами у
справі, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства зборів,
регулює Податковий кодекс України
(далі - ПК України).

Відповідно до пункту 57.1 статті 57
вказаного Кодексу, платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК
України у разі коли платник податків не
сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59
Податкового кодексу України податкова
вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання та повинна
містити відомості про факт виникнення
грошового зобов'язання та права
податкової застави, розмір податкового
боргу, який забезпечується податковою
заставою, обов'язок погасити
податковий борг та можливі наслідки
його непогашення в установлений строк,
попередження про опис активів, які
відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави, а
також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

Судом встановлено, що 01.07.2013 р.
податковим органом виставлено
податкову вимогу № 59-17, відповідно до
якої відповідачу доведено про
існування податкового боргу платника
податків за узгодженими грошовими
зобов'язаннями станом на 30.06.2013 р. у
розмірі 127508,02 грн. (а.с.9).

У зв'язку з несплатою податкового
боргу, у визначені строки, Козятинською
ОДПІ направлено відповідачу
лист-застереження №1562/15-01-21 від 01.07.2013 р.
про зобов"язання надати перелік майна,
що може бути описане у податкову
заставу. Однак, вказаної інформації не
надано, про що складено акт №1 від 01.08.2013
р. про перешкоджання платником
податків виконанню повноважень
податкового керуючого та 01.08.2013 р.
складено акт відмови платника податків
від опису майна у податкову заставу №1.

Відповідно до пункту 87.2. статті 87
Податкового кодексу України, джерелами
погашення податкового боргу платника
податків є будь-яке майно такого
платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

З метою забезпечення виконання
платником податків своїх обов'язків,
визначених цим Кодексом, майно
платника податків, який має податковий
борг, передається у податкову заставу
(пункт 88.1 статті 88 Податкового кодексу
України).

Пунктом 89.2 статті 89 Податкового
кодексу України визначено, що право
податкової застави виникає у разі:
несплати у строки, встановлені цим
Кодексом, суми грошового зобов'язання,
самостійно визначеної платником
податків у податковій декларації, - з
дня, що настає за останнім днем
зазначеного строку та у строки,
встановлені цим Кодексом, суми
грошового зобов'язання, самостійно
визначеної контролюючим органом, - з
дня виникнення податкового боргу.

Так, за приписами пункту 91.3 статті 91
Податкового кодексу України,
податковий керуючий описує майно
платника податків, що має податковий
борг, в податкову заставу, здійснює
перевірку стану збереження майна, яке
перебуває у податковій заставі,
проводить опис майна, на яке
поширюється право податкової застави,
для його продажу у випадках,
передбачених цим Кодексом, одержує від
боржника інформацію про операції із
заставленим майном, а в разі його
відчуження без згоди органу державної
податкової служби (за умови, коли
наявність такої згоди має бути
обов'язковою згідно з вимогами цього
Кодексу) вимагає пояснення від
платника податків або його службових
(посадових) осіб. У разі продажу в
рахунок погашення податкового боргу
майна платника податків, на яке
поширюється право податкової застави,
податковий керуючий має право
отримувати від такого платника
податків документи, що засвідчують
право власності на зазначене майно.

Крім того, відповідно до пункту 91.4
статті 91 Податкового кодексу України у
разі якщо платник податків, що має
податковий борг, перешкоджає виконанню
податковим керуючим повноважень,
визначених цим Кодексом, такий
податковий керуючий складає акт про
перешкоджання платником податків
виконанню таких повноважень у порядку
та за формою, що встановлюються
центральним органом державної
податкової служби. Орган державної
податкової служби звертається до суду
щодо зупинення видаткових операцій на
рахунках платника податків та
зобов'язання такого платника податків
виконати законні вимоги податкового
керуючого, передбачені цим Кодексом.

Також, пунктом 89.4 статті 89 Податкового
кодексу України передбачено, що у разі
якщо платник податків не допускає
податкового керуючого для здійснення
опису майна такого платника податків у
податкову заставу та/або не подає
документів, необхідних для такого
опису, податковий керуючий складає акт
відмови платника податків від опису
майна у податкову заставу. Орган
державної податкової служби
звертається до суду щодо зупинення
видаткових операцій на рахунках
платника податків, заборону відчуження
таким платником податків майна та
зобов'язання такого платника податків
допустити податкового керуючого для
опису майна у податкову заставу.

Згідно підпункту 20.1.16. пункту 20.1. статті
20 ПК України органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду, у разі якщо платник
податків перешкоджає виконанню
податковим керуючим повноважень,
визначених цим Кодексом, щодо
зупинення видаткових операцій на
рахунках платника податків шляхом
накладення арешту на кошти та інші
цінності такого платника податків, що
знаходяться в банку, та зобов'язання
такого платника податків виконати
законні вимоги податкового керуючого,
передбачені цим Кодексом.

З аналізу вищевказаних норм
вбачається, що законодавцем
встановлені дві підстави для складання
податковим керуючим акту відмови
платника податків від опису майна у
податкову заставу та які у подальшому
можуть слугувати підставами для
звернення контролюючого органу до суду
із позовом про зупинення видаткових
операцій на рахунках платника
податків, а саме: платник податків не
допускає податкового керуючого для
здійснення опису майна такого платника
податків у податкову заставу; та/або
платник податків не подає документів,
необхідних для такого опису.

Суд зауважує, що вказані підстави
можуть існувати одночасно або окремо і
для складання вказаного акту або
звернення до суду із відповідним
позовом достатньо наявності хоча б
однієї з них.

З огляду на вищевказані норми права у
сукупності з обставинами справи, судом
встановлено наявність законодавчо
встановлених підстав для зупинення
видаткових операцій платника податку,
зокрема, неподання відповідачем
документів, необхідних для опису майна.

З аналізу норм Податкового кодексу
України вбачається, що зупинення
видаткових операцій платника податку є
виключним засобом забезпечення
виконання обов'язків податковим
керуючим щодо опису майна такого
платника у податкову заставу з метою
забезпечення погашення податкового
боргу в повному обсязі.

При цьому, згідно абзаців 2, 3 пункту 91.4
статті 91 Податкового кодексу України,
строк, на який можуть бути зупинені
видаткові операції, визначається
судом, але не більше двох місяців.
Зупинення видаткових операцій на
рахунках платника податків може бути
достроково скасовано за рішенням
податкового керуючого або суду.

У ході судового засідання, представник
відповідача просила відмовити в
задоволенні адміністративного позову,
оскільки Козятинське управління
газового господарства - філія
публічного акціонерного товариства
"Вінницягаз" ліквідовано як філію.

Разом з тим, суд не бере до уваги
твердження представника відповідача,
оскільки суду не надано доказів у
підтвердження ліквідації відповідача
у розумінні ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і доведенні перед судом їх
переконливості. В силу положень статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За таких обставин, виходячи із
системного аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, беручи до уваги ту обставину, що
докази, надані позивачем на
підтвердження існування у відповідача
податкового боргу, а також не надання
відповідачем на вимогу податкового
органу документів, необхідних для
опису майна та виконання податковим
керуючим його обов'язків, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог та вважає їх такими, що
підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Зупинити видаткові операції на
рахунках Козятинського управління
газового господарства - філія
публічного акціонерного товариства
"Вінницягаз" на 2 місяці.

Зобов'язати Козятинське управління
газового господарства - філія
публічного акціонерного товариства
"Вінницягаз" допустити податкового
керуючого до опису майна у податкову
заставу.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович