Справа № 826/16314/13-а
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Григорович П.О.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

18 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Твердохліб В.А.,

суддів
Троян Н.М., Костюк Л.О.,

за участю секретаря
Погребняк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві апеляційну скаргу
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 28 листопада 2013
року у справі за адміністративним
позовом Публічного акціонерного
товариства «Дочірній банк Сбербанку
Росії» до Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - Центрального
офісу з обслуговування великих
платників про визнання нечинним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Дочірній банк Сбербанку Росії» (далі -
Позивач) звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - Центрального
офісу з обслуговування великих
платників (далі - Відповідач) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 12.09.2013 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 листопада 2013 року адміністративний
позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням, Відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
прийняти нове, яким в задоволенні
позовних вимог відмовити в повному
обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи по
суті.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
податковим органом проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку Позивача з питання
дотримання вимог податкового
законодавства в частині подання не в
повному обсязі, з недостовірними
відомостями або з помилками податкової
звітності про суми доходів,
нарахованих (сплачених) на користь
платника податків, суми утриманого з
них податку, що відображено в
уточнюючому розрахунку форми 1ДФ для
виправлення помилок 2 кварталу 2012 року,
поданого у липні 2013 року, за
результатами якої 30.08.2013 року складено
акт №1058/43-10/25959784.

В ході перевірки контролюючим органом
встановлено, що 23.07.2012 (вх.№)
Позивачем подано податковий
розрахунок сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них
податку (ф. №1ДФ) за 2 квартал 2012 не у
повному обсязі, з недостовірними
даними або з помилками, для виправлення
яких 09.07.2013 року подано уточнюючий
податковий розрахунок сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку (ф. № 1ДФ) за 2 квартал 2012
(реєстраційний №), згідно якого
змінюється ознака нарахованого та
сплаченого доходу фізичних осіб, які
отримали дохід від Банку, з ознаки « 111»
(дохід у вигляді виграшів та призів) на
« 127» (інші доходи), чим порушено вимоги
п.176.2 Податкового кодексу України (далі
- Кодекс).

12.09.2013 року Відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення
№, яким Позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб на загальну суму 1
020,00 грн, в т.ч. за основним платежем - 0,00
грн та за штрафними (фінансовими)
санкціями - 1 020,00 грн.

Згідно визначення п.46.1 ст.46
Кодексу податкова декларація,
розрахунок - це документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно п.48.1 ст.48 Кодексу податкова
декларація складається за формою,
затвердженою в порядку, визначеному
положеннями пункту 46.5 статті 46 цього
Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації
повинна містити необхідні обов'язкові
реквізити і відповідати нормам та
змісту відповідних податку та збору.

Згідно п.49.1 ст.49 Кодексу податкова
декларація подається за звітний період
в установлені цим Кодексом строки
контролюючому органу, в якому
перебуває на обліку платник податків.

Податкові декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі в
разі сплати квартальних або піврічних
авансових внесків) - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя)
(пп.49.18.2 п.49.18 ст.49 Кодексу).

Порядок заповнення і подання органам
державної податкової служби України
податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, та сум утриманого з
них податку відповідно до вимог статті
51 глави 2, підпункту 70.16.1 пункту 70.16
статті 70 глави 6 розділу II, підпункту
«б» пункту 176.2 статті 176 розділу IV
Податкового кодексу України визначено
Порядком заповнення та подання
податковими агентами податкового
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них податку,
затвердженим наказом ДПА України від
24.12.2010 року №1020 (далі - Порядок).

Згідно п.3.2 Порядку у графі 3а «Сума
нарахованого доходу» відображається
(за звітний квартал) дохід, який
нараховано фізичній особі відповідно
до ознаки доходу згідно з довідником
ознак доходів, наведеним у додатку до
цього Порядку. У разі нарахування
доходу його відображення у графі 3а є
обов'язковим незалежно від того,
виплачені такі доходи чи ні. Пункт 3.6.
Порядку передбачає, що у графі 5 «Ознака
доходу» зазначається ознака доходу
згідно з довідником ознак доходів,
наведеним у додатку до цього Порядку.
Ознака доходу визначається до
нарахованого доходу.

Відповідно п.176.2 ст.176 Кодексу особи, які
відповідно до цього Кодексу мають
статус податкових агентів, зобов'язані,
зокрема, подавати у строки, встановлені
цим Кодексом для податкового кварталу,
податковий розрахунок суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також суми
утриманого з них податку до
контролюючого органу за місцем свого
розташування. Такий розрахунок
подається лише у разі нарахування сум
зазначених доходів платнику податку
податковим агентом протягом звітного
періоду. Запровадження інших форм
звітності з зазначених питань не
допускається (пп.«б»).

Згідно п.47.1 п.47 Кодексу
відповідальність за неподання,
порушення порядку заповнення
документів податкової звітності,
порушення строків їх подання
контролюючим органам, недостовірність
інформації, наведеної у зазначених
документах, несуть, зокрема, податкові
агенти.

Пунктом 119.2 статті 119 Кодексу
передбачено, що неподання, подання з
порушенням встановлених строків,
подання не у повному обсязі, з
недостовірними відомостями або з
помилками податкової звітності про
суми доходів, нарахованих (сплачених)
на користь платника податків, суми
утриманого з них податку, якщо такі
недостовірні відомості або помилки
призвели до зменшення та/або
збільшення податкових зобов'язань
платника податку та/або до зміни
платника податку - тягнуть за собою
накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Ті самі дії, вчинені платником
податків, до якого протягом року було
застосовано штраф за таке саме
порушення, - тягнуть за собою
накладення штрафу у розмірі 1020 гривень.

Колегія суддів вважає вірним
висновок суду першої інстанції про те,
що Позивачем вірно вказано суми
доходів, а наявність помилки в частині
ознаки доходу не вплинула на його
податкові зобов'язання, а тому в діях
Позивача відсутні ознаки порушення, за
яке передбачена відповідальність
відповідно п.119.2 ст.119 Кодексу.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається, а тому апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 листопада 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, передбачені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді
Троян Н.М.

Костюк Л.О.

Ухвала складена в повному обсязі 21
березня 2014 року.

.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді:
Троян Н.М.

Костюк Л.О.