Справа № К/9991/75317/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/75317/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Чалого С. Я. Гончар Л.Я. Конюшка К.В.
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в Долинському
районі Івано-Франківської області на
постанову Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 07
жовтня 2009 року та ухвалу апеляційного
суду Івано-Франківської області від 15
липня 2010 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду
України в Долинському районі
Івано-Франківської області про
перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 07
жовтня 2009 року, залишено без змін
ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 15 липня
2010 року позовні вимоги ОСОБА_4
задоволено частково. Визнано
протиправною відмову управління
Пенсійного фонду України в Долинському
районі в перерахунку ОСОБА_4 пенсії по
інвалідності у відповідності до вимог
ст.,50, 54, 67 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду в Долинському районі провести
перерахунок та виплатити ОСОБА_4 пенсію
у вигляді недоплаченої державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю, відповідно до ст..50,
54, 67 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період з 01.01.2005 року по
31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 7 жовтня 2009
року. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, управління
Пенсійного фонду України в Долинському
районі Івано-Франківської області
звернулось з касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України
в якій, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права, просить їх скасувати та прийняти
нове, яким відмовити ОСОБА_4 в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів прийшла до висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, що ОСОБА_4 належить до 1
категорії громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, інвалідом 3
групи, інвалідність якої пов'язана з
роботами по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, а тому, має право на
отримання державної пенсії, відповідно
до ст. 50, 54, 67 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Суди попередніх інстанцій, частково
задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4,
прийшли до висновку, що проведення
відповідачем розрахунку пенсії згідно
положень постанов Кабінету Міністрів
України є безпідставним і таким, що
звужує обсяг, передбачених
Конституцією України та Законом
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" прав
позивачки.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками судів
попередніх інстанцій, виходячи з
наступного.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Статтею 49 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" визначені види пенсій, які
підлягають виплаті особам,
постраждалим внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС 1, 2, 3 та 4 категорій,
це зокрема, державна пенсія та
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
(чинної на час виникнення спірних
правовідносин) особам, віднесеним до
категорії 1, які є інвалідами третьої
групи, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною четвертою статті 54
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в усіх випадках розмір
пенсій для інвалідів третьої групи,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 6 мінімальних пенсій за
віком.

Отже, виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами суди
дійшли правильного висновку, що при
визначенні розміру пенсій позивачеві
застосуванню підлягають статті 50, 54
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" , а не постанова Кабінету
Міністрів України, яка істотно звужує
обсяг встановлених законом прав.

Крім того, при визначенні розміру
державної пенсії та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, за основу їх нарахування
береться мінімальна пенсія за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», іншого законодавчого або
нормативно-правового акту, які б
визначали цей розмір або встановлювали
інший розмір, немає.

Частиною другою статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, що управління
Пенсійного фонду України в Долинському
районі Івано-Франківської області
неправомірно відмовило ОСОБА_4 в
задоволенні її заяви про перерахунок
пенсії та його дії суперечать вказаним
вимогам Конституції України. Доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку, що при розгляді справи судом
апеляційної інстанції допущено
неправильне застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 224, 230, 231, КАС
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Долинському
районі Івано-Франківської області
залишити без задоволення.

Постанову Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 07
жовтня 2009 року та ухвалу апеляційного
суду Івано-Франківської області від 15
липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України у строк та у порядку,
визначеними статтями 237- 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді