Справа № 818/9103/13-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 р.Справа № 818/9103/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Водолажської Н.С. , Філатова Ю.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
03.02.2014р. по справі № 818/9103/13-а

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Сумиобленерго"

до Державної податкової інспекції у
м. Сумах Головного управління
Міндоходів у Сумській області

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне
товариство "Сумиобленерго", звернувся
до Сумського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області, в якому просив
скасувати податкові
повідомлення-рішення від 28.08.2013р.
№ про збільшення грошового
зобов'язання за податком на додану
вартість у сумі 437426 грн. та від 06.11.2013р.
№ про збільшення грошового
зобов'язання за податком на додану
вартість у сумі 366521 грн.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 03.02.2014р. по
справі № 818/9103/13-а позов задоволено
частково.

Відповідач, не погодившись з даним
судовим рішенням, подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову та прийняти нову, якою у
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі.

Представники сторін в судове
засідання не прибули, про причини
неявки не повідомили, хоча були
належним чином повідомлені про дату,
час та місце судового засідання, про що
свідчать поштові повідомлення.

Враховуючи положення ч.4 ст.196 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів дійшла
висновку, що неприбуття представників
сторін не перешкоджає судовому
розгляду справи, оскільки вони були
належним чином повідомлені про дату,
час та місце судового розгляду.

Апеляційна скарга розглядається в
порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши суддю доповідача,
перевіривши рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, що позивач пройшов
передбачену законодавством процедуру
державної реєстрації, зареєстрований
юридичною особою, та перебуває на
обліку, як платник податків у ДПІ у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області.

Вказані обставини сторонами
визнаються, а тому в силу ч. 3 ст. 72 КАС
України не доказуються перед судом.

В період з 29.07.2013р. по 02.08.2013р. ДПІ у місті
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка ПАТ "Сумиобленерго" з питань
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства по
фінансово-господарським операціям з
ТОВ "НВП "Преобразователь" за липень,
серпень 2012 року.

Результати перевірки оформлені актом
від 09.08.2013р. № 136/13/25 (т.1 а.с. 109-154).

У висновках вказаного акту перевірки
контролюючим органом відображено
порушення позивачем приписів: п.п. 198.1,
198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п.п. 201.4, 201.6 ст. 201
Податкового кодексу України.

На підставі висновків акту перевірки
від 09.08.2013р. № 136/13/25 відповідачем
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 28.08.2013р.
№ про збільшення грошового
зобов'язання за податком на додану
вартість у сумі 437426 грн., у т.ч. 145 809 грн.
за штрафними (фінансовими) санкціями
(т.1 а.с. 155)

Не погодившись з вказаними висновками
податкового органу, позивач оскаржив
податкове повідомлення-рішення від
28.08.2013р. № в адміністративному
порядку.

За результатами розгляду скарги спірне
податкове повідомлення-рішення
скасоване лише в частині застосування
штрафних санкцій в розмірі 72 905 грн., а в
решті - залишене без змін. Податковим
органом направлено позивачу нове
податкове повідомлення-рішення,
винесене за результатами розгляду
скарги № від 06.11.2013р.(т.1 а.с. 156).

З дослідженого акту перевірки слідує,
що фактичною підставою для прийняття
контролюючим органом рішень, слугував
висновок про безпідставність
віднесення ПАТ "Сумиобленерго" до
складу податкового кредиту з податку
на додану вартість суму сплаченого ПДВ
у розмірі 291 671 грн. по
фінансово-господарських операціях з
ТОВ "НВП "Преобразователь".

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість мотивів, які покладені
суб'єктом владних повноважень в основу
спірного правового акту
індивідуальної дії на відповідність
вимогам ч.3 ст.2 КАС України, колегія
суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи слідує, що між ПАТ
"Сумиобленерго" і ТОВ
"Науково-виробниче підприємство
"Преобразователь" укладений договір
№05/0204/5 від 02.04.2012р., предметом якого є
виконання робіт з будівництва
(створення) автоматизованої системи
управління технологічним процесом
прийому, передачі та розподілу
електроенергії (АСУТП) філій
"Охтирський РЕМ" та "Сумський РЕМ" ПАТ
"Сумиобленерго" на загальну суму 6 347 860,
80 грн.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Колегія суддів вважає доцільним
зазначити, що порядок укладання та
виконання договорів на будівельні та
будівельно-монтажні роботи
регулюються ЦК України, де встановлено,
що (ст. 875) за договором будівельного
підряду підрядник зобов'язується
збудувати і здати у встановлений строк
об'єкт або виконати інші будівельні
роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а
замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик
(фронт робіт), передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх. Договір будівельного
підряду укладається на проведення
нового будівництва, капітального
ремонту, реконструкції (технічного
переоснащення) підприємств, будівель
(зокрема житлових будинків), споруд,
виконання монтажних,
пусконалагоджувальних та інших робіт,
нерозривно пов'язаних з
місцезнаходженням об'єкта. До договору
будівельного підряду застосовуються
положення цього Кодексу, якщо інше не
встановлено законом. В ст. 877 ЦК України
встановлено, що підрядник зобов'язаний
здійснювати будівництво та пов'язані з
ним будівельні роботи відповідно до
проектної документації, що визначає
обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які
ставляться до робіт та до кошторису, що
визначає ціну робіт. Підрядник
зобов'язаний виконати усі роботи,
визначені у проектній документації та
в кошторисі (проектно-кошторисній
документації), якщо інше не встановлено
договором будівельного підряду.
Договором будівельного підряду мають
бути визначені склад і зміст
проектно-кошторисної документації, а
також має бути визначено, яка із сторін
і в який строк зобов'язана надати
відповідну документацію.

Не виконання сторонами договору
будівельного підряду визначених
законодавцем вимог за правилами ч.1
ст.638 Цивільного кодексу України, які
кореспондуються з правилами ч.1 і ч.2
ст.181 Господарського кодексу України,
має своїм юридичним наслідком не
досягнення згоди з усіх істотних умов
договору.

До матеріалів даної адміністративної
справи позивачем надано проектну
документацію та узгоджену кошторисну
документацію на виконання робіт (а.с.
28-135, т. 3).

Частинами 1, 2 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Судом першої інстанції доказом
фактичного виконання робіт визнано
акти змонтованого та переданого
замовнику обладнання; акти приймання
виконаних будівельних робіт за формою
№ КБ-2в, які міститься в матеріалах
справи.

Відповідно до наказу Державного
комітету статистики України та
Державного комітету України з
будівництва та архітектури «Про
затвердження типових форм первинних
документів з обліку в будівництві»
№237/5 від 21 червня 2002 року, будівельні
підприємства та будівельні структурні
підрозділи підприємств усіх видів
економічної діяльності незалежно від
форм власності, що виконують
будівельні та монтажні роботи, роботи з
капітального та поточного ремонту
будівель і споруд та інші підрядні
роботи із залученням бюджетних коштів
або коштів підприємств, установ та
організацій державної форми власності,
повинні складати за типовою формою
№КБ-2в «Акт приймання виконаних
підрядних робіт», а усі будівельні
підприємства та будівельні структурні
підрозділи підприємств усіх видів
економічної діяльності незалежно від
форм власності, що виконують
будівельні та монтажні роботи, роботи з
капітального та поточного ремонту
будівель і споруд та інші підрядні
роботи за рахунок усіх джерел
фінансування - за типовою формою №КБ-3
«Довідка про вартість виконаних
підрядних робіт».

З матеріалів справи вбачається, що між
сторонами договору при його виконанні
були складені акти приймання виконаних
підрядних робіт за формою №КБ-2в, які
оформлені належним чином.

Також позивачем надані локальний
кошторис, розрахунки
загальновиробничих витрат і
підсумкові відомості ресурсів, в яких
зазначається загальна вартість робіт,
час роботи на будівництві, складові
адміністративних видатків, вид і
кількість матеріалів, які
використовувались на будівництві та
інші відомості і реквізити, наявність
яких є обов'язковою для первинного
документу у розумінні ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» (а.с. 23-95,
т.1).

Використання позивачем отриманих від
контрагента послуг підтверджується
наказами ПАТ "Сумиобленерго" про
прийняття на баланс, списання з балансу
енергооб'єктів та проведення
реконструкції і модернізації об'єктів;
актами приймання-передачі основних
засобів за формою № 03-01.

Крім того, реальність виконаних робіт
підтверджується журналами реєстрації
інструктажів філій ПАТ "Сумиобленерго",
журналами обліку робіт по нарядах та
розпорядженнях філій ПАТ
"Сумиобленерго".

Надана позивачем виписка по
банківському рахунку (а.с. 99-105, т.1),
засвідчує факт виконання ПАТ
"Сумиобленерго" зобов'язань за спірним
правочином шляхом перерахування
безготівкових грошових коштів за
виставленими рахунками (а.с. 106-108, т.1), що
означає втрату позивачем права
власності на ці кошти. Доказів
повернення цих коштів до позивача,
наявності у позивача та його
контрагента спільного інтересу щодо їх
отримання позивачем (що могло б мати
місце в разі пов'язаності цих осіб), до
матеріалів справи суб'єктом владних
повноважень не подано. За правилами
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
операція по списанню коштів з
банківських рахунків платника податку
призводить до зміни стану та структури
активів і зобов'язань такого платника.

Оцінивши перелічені первинні
документи за правилами ст.86 КАС
України, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що зміст оглянутих документів містить
назву документа (форми), дату та місце
складання, назву підприємства, від
імені якого складено документ, зміст та
обсяг господарської операції, одиницю
виміру господарської операції,
особистий підпис особи, яка брала
участь у здійсненні господарської
операції, первинні документи виписані
реально існуючими суб'єктами права.

Оглянуті документи не мають дефектів
форми, змісту або походження, котрі в
силу ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", ст.44 Податкового
кодексу України, п. 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку (затверджено
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року №88, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995
року за №168/704; далі за текстом -
Положення №88) спричиняють втрату
первинними документами юридичної сили
і доказовості, призвели до зміни в
структурі активів платника податків, а
відтак сприймаються судом як належні
та допустимі докази реальності
вчинення господарських операцій.

Таким чином, надаючи оцінку всім
наявним в матеріалах справи первинним
документам, якими позивач доводе перед
судом реальність здійснення
господарської операції, суд,
досліджуючи їх, встановлює наявність
обставин реальності здійснення
господарських операцій платника
податку, на підставі яких таким
платником були сформовані дані
податкового обліку.

У ході розгляду справи судом
встановлено, що жодних зауважень чи
претензій до правоздатності і
дієздатності юридичних осіб, які є
сторонами спірних правочинів, до
правового статусу сторін договорів як
платників ПДВ, відповідності спірних
правочинів вимогам закону, належності
складання первинних документів за
спірними правочинами ДПІ ані при
проведенні перевірки, ані в ході
судового розгляду не має.

Судом також встановлено, що висновок
податкової інспекції про
безтоварність господарських операцій
між позивачем та ТОВ "НВП
"Преобразователь" фактично
обґрунтований тим, що контрагент
товариства "НВП "Преобразователь" - ПП
"Тіман" не знаходиться за податковою
адресою, не надає документи до
перевірки.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що можливі порушення у веденні
податкового обліку підприємством -
постачальником другої ланки по ланцюгу
постачання не мають ніякого зв'язку із
правильністю ведення податкового
обліку ПАТ "Сумиобленерго" та не
створюють відповідно до вимог
Податкового кодексу України правових
наслідків для позивача у вигляді
виключення з податкового кредиту сум
ПДВ.

Так, відповідно до ст. 61 Конституції
України юридична відповідальність
особи має індивідуальний характер.

Тому, з огляду на принцип персональної
відповідальності платника податку
право на податковий кредит не може
ставитись у пряму залежність від
додержання податкової дисципліни
третіми особами.

Законодавством України не передбачена
відповідальність юридичної особи за
зобов'язаннями іншої юридичної особи, в
тому числі за податковими
зобов'язаннями. Чинне законодавство
України не ставить у залежність
виникнення у платника податків права
на формування валових витрат та
податкового кредиту від дотримання
вимог податкового законодавства іншим
суб'єктом господарювання, зокрема, тим,
який був постачальником товарів
(послуг), витрати на придбання яких
включається до складу валових витрат
та на вартість яких нарахований ПДВ, що
включений платником податку до
податкового кредиту.

Згідно з практикою Європейського суду
з прав людини у справі "БУЛВЕС" АД проти
Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський
суд з прав людини у своєму рішенні від 22
січня 2009 року зазначив, що платник
податку не повинен нести наслідків
невиконання постачальником його
зобов'язань зі сплати податку і в
результаті сплачувати ПДВ вдруге , а
також сплачувати пеню. На думку Суду,
такі вимоги стали надмірним тягарем
для платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Отже, ПАТ "Сумиобленерго" не повинно
нести юридичної відповідальності у
разі виявлення можливих порушень
податкового законодавства з боку
контрагентів позивача.

Щодо позовних вимог про скасування
податкового повідомлення-рішення від
28.08.2013р. № про збільшення
грошового зобов'язання за податком на
додану вартість у сумі 437426 грн., колегія
суддів відзначає, що постанова суду
першої інстанції про відмову у
задоволенні позовних вимог в цій
частині сторонами не оскаржене.

На виконання вимог ч. 1 ст. 195 КАС
України, судом апеляційної інстанції
при розгляді справи не встановлено
порушень, допущених судом першої
інстанції, а судове рішення в цій
частині є правильним, виходячи з
наступного.

ПАТ "Сумиобленерго", не погодившись з
висновками податкового органу,
оскаржило податкове
повідомлення-рішення від 28.08.2013р.
№ в адміністративному порядку. За
результатами розгляду скарги спірне
податкове повідомлення-рішення
скасоване в частині застосування
штрафних санкцій в розмірі 72 905 грн., у
зв'язку з чим податковим органом за
результатами розгляду скарги прийняте
нове податкове повідомлення-рішення №
від 06.11.2013р.

Відповідно до пп.60.1.3 п.60.1 ст.60
Податкового кодексу України податкове
повідомлення-рішення вважається
відкликаним, якщо контролюючий орган
зменшує нараховану суму грошового
зобов'язання раніше прийнятого
податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи, що податковим органом
зменшено суму нарахованого
зобов'язання податковим
повідомленням-рішенням від 28.08.2013р.
№, зазначене рішення є
відкликаним.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
відзначає, що суд першої інстанції
дійшов вичерпних юридичних висновків
щодо встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області залишити без
задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 03.02.2014р. по
справі № 818/9103/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Тацій Л.В.Судді
Водолажська Н.С. Філатов Ю.М.