Справа № 2-а-7534/11/0308
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
Справа № 9104/65819/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді -
Старунського Д.М.,

суддів -
Багрія В.М., Кухтея Р.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м.Луцьку Волинської області
на постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 05 вересня
2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м.Луцьку Волинської області про
нарахування та стягнення підвищення до
пенсії, -

ВСТАНОВИЛА :

23 червня 2011 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до відповідача про
нарахування та виплату підвищення до
пенсії передбаченого ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» в розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком за період з січня 2011 року, а
також виплачувати таке підвищення до
подальших змін законодавства.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 05 вересня
2011 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії відповідача
та зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м.Луцьку Волинської
області здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_1 та виплатити їй пенсію з
врахуванням підвищення до пенсії як
дитині війни в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», яка обчислюється
відповідно до абзацу 1 частини 1 статті
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 01 січня 2011 року до
подальших змін у діючому
законодавстві, з врахуванням
виплачених сум.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, управління Пенсійного
фонду України в м.Луцьку Волинської
області подало апеляційну скаргу до
Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову і
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі апелянт вказує на
те, що судом першої інстанції порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Оскільки апеляційну скаргу подано на
постанову суду першої інстанції, яка
прийнята в порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 1832 КАС
України, суд відповідно до ч. 1 п. 2 ст.197
КАС України розглядає справу в порядку
письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а постанова
суду скасуванню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції вірно виходив з того,
що позивач є дитиною війни, що
підтверджується відповідним
посвідченням, а відтак, має право на
отримання підвищення до пенсії
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

В той же час, колегія суддів вважає, що
судом першої інстанції при прийнятті
постанови порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

У відповідності до ст. ст. 99 КАС України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд за
заявою особи, яка його подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Суд погоджується з висновком суду
першої інстанції, що позовні вимоги
щодо здійснення позивачу нарахування
та виплати недоплаченого підвищення до
пенсії за 2011 рік підлягають
задоволенню, так як Законом України
«Про Державний бюджет на 2011 рік» дію
ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей» не зупинено. Відповідно
до Закону України «Про Державний
бюджет на 2011 рік» розміри державних
соціальних гарантій на 2011 рік, що
визначаються залежно від прожиткового
мінімуму, встановлюються відповідними
законами України, цим Законом, та
нормативно-правовими актами Кабінету
Міністрів України. Такі ж норми були
встановлені Законом України «Про
Державний бюджет на 2011 рік». Таким
чином, відповідач у 2011 році повинен
діяти відповідно до приписів діючої
норми ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Однак, суд першої інстанції
безпідставно задоволив позовні вимоги
позивача після 23.07.2011 року, оскільки
Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» від 14 червня 2011 року N
3491-VI, Прикінцеві положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

З аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
указаним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

Вирішуючи питання, яка з
однопредметних законодавчих норм
однакової юридичної сили, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, підлягає застосуванню для
розв'язання даного спору, перевагу суд
надає тій із них, що прийнята пізніше. У
розглядуваному випадку пізніше
прийняті норми Закону України від 14
червня 2011 року N 3491-VI «Про внесення змін
до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік».

На виконання вимог Закону України від
14 червня 2011 року N 3491-VI «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» 06 липня 2011
року Кабінетом Міністрів України
прийнято постанову N 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

З огляду на викладене стаття 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» підлягає до застосування до
набрання чинності зазначеною
постановою Кабінету Міністрів України,
тобто до 23 липня 2011 року.

Таким чином, позовні вимоги позивача
підлягають до задоволення за період з 01
січня 2011 року по 22 липня 2011 року
включно.

За наведених обставин суд приходить
до висновку, що судом першої інстанції
допущено порушення норм матеріального
та процесуального права, а тому
постанова суду підлягає скасуванню з
постановленням нової, якою позов слід
задоволити частково.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 197, п. 3 ч. 1 ст.
198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207 254 КАС
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
Волинської області задовольнити
частково.

Постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 05 вересня
2011 року у справі № 2а-7534/11 - скасувати та
прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати бездіяльність управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
Волинської області щодо невиплати на
користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії у
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком,
передбаченого ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" за
період з 01 січня 2011 року по 22 липня 2011
року включно протиправною.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м.Луцьку Волинської
області нарахувати та виплатити на
користь ОСОБА_1 щомісячне підвищення до
пенсії як дитині війни в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» за період з 01 січня
2011 року по 22 липня 2011 року включно, з
врахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі, є остаточною та
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.М. Старунський

Судді:
В.М. Багрій

Р.В. Кухтей