Справа № 2а-6691/11
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-6691/11
Головуючий у 1-й інстанції: Резнік
Суддя-доповідач: Собків
У Х В А Л А

Іменем України

25 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Ключковича В.Ю, Петрика І.Й.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 12 липня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Уманського міського
відділу державної виконавчої служби
Уманського міськрайонного управління
юстиції про визнання неправомірними
дій та скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області із
адміністративним позовом до
Уманського міського відділу державної
виконавчої служби Уманського
міськрайонного управління юстиції, в
якому просила визнати неправомірними
дії державного виконавця Уманського
міського відділу державної виконавчої
служби Уманського міськрайонного
управління юстиції Пустовойт Л.О. по
винесенню постанови про відкриття
виконавчого провадження від 11.03.2011 року
з виконання вимоги Управління
Пенсійного фонду України в місті Умань
Черкаської області № Ф-405 від 01.02.2001
року про стягнення боргу в сумі 1750,80
грн. та скасувати постанову державного
виконавця про відкриття виконавчого
провадження від 11.03.2011 року.

Постановою Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 12 липня 2011
року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду звернулася з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким задовольнити його позов у
повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, до
Уманського міського відділу державної
виконавчої служби Уманського
міськрайонного управління юстиції на
виконання надійшла вимога Управління
Пенсійного фонду України в місті Умань
Черкаської області № Ф-405 від 01.02.11р. про
стягнення боргу в сумі 1750, 80 грн. зі
сплати недоїмки по страхових внесках.

Постановою державного виконавця
Уманського міського відділу державної
виконавчої служби Уманського
міськрайонного управління юстиції
Пустовойт Л.О. від 11.03.2011 року ВП № 25012399
відкрито виконавче провадження з
виконання вимоги Управління
Пенсійного фонду України в місті Умань
Черкаської області № Ф-405 від 01.02.11р., в
якій встановлено семиденний строк для
добровільного виконання вимоги з
моменту отримання постанови.

Позивач заперечує правомірність дій
посадових осіб відповідача по
винесенню оскаржуваної постанови про
відкриття виконавчого провадження,
оскілки на його думку вимога
територіального управління Пенсійного
фонду України не є виконавчим
документом в розумінні Закону України
«Про виконавче провадження».

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначаються Законом України
«Про виконавче провадження» від 21
квітня 1999 року № 606-XIV.

Під виконавчим провадженням, в
розумінні статті 1 Закону України «Про
виконавче провадження», слід розуміти
сукупність дій органів і посадових
осіб, зазначених у цьому Законі,
спрямованих на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які здійснюються на
підставах, у спосіб та в межах
повноважень, визначених цим Законом,
іншими нормативно-правовими актами,
виданими відповідно до цього Закону та
інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до частини 1 статті 3
вказаного Закону, примусове виконання
рішень державною виконавчою службою
здійснюється на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
сторонами у виконавчому провадженні є
стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична
особа, на користь чи в інтересах якої
видано виконавчий документ. Боржником
є фізична або юридична особа, яка
зобов'язана за рішенням вчинити певні
дії (передати майно, виконати інші
обов'язки, передбачені рішенням) або
утриматися від їх вчинення.

Статтею 17 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено
перелік документів, що підлягають
виконанню державною виконавчою
службою.

Положенням пункту 8 частини другої
статті 17 Закону України «Про виконавче
провадження» встановлено, що
відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою рішення інших органів
державної влади, якщо їх виконання за
законом покладено на державну
виконавчу службу.

З наявних в справі доказів вбачається,
що згідно свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
Серії НОМЕР_1 позивач ОСОБА_3
зареєстрована фізичною
особою-підприємцем 09.11.2001 року
виконкомом Уманської міської ради
Черкаської області (а.с. 6).

Основним видом діяльності позивача в
період з 01.08.09 по 31.08.09 була торгівля
промисловими товарами, що
підтверджується патентом ДПА України
Серії НОМЕР_2 (а.с. 7).

Згідно декларації про доходи, одержані
з 1 січня по 31 грудня 2010 року (річна)
позивачем за вказаний період було
отримано валовий дохід в сумі 8 000,00 грн.
(а.с. 9).

За даними розрахунку Управління
Пенсійного фонду України в місті Умань
Черкаської області за позивачем
рахується недоїмка по сплаті єдиного
внеску за 2010 рік в сумі 1750,80 грн.

Відповідно до частини четвертої статті
25 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від 08
липня 2010 року №2464-VI, територіальний
орган Пенсійного фонду у порядку, за
формою і в строки, встановлені
Пенсійним фондом за погодженням з
центральним органом виконавчої влади у
сфері праці та соціальної політики,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний
протягом десяти робочих днів з дня
надходження вимоги про сплату недоїмки
сплатити суми недоїмки та штрафів
разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми
недоїмки платник єдиного внеску
узгоджує її з органом Пенсійного фонду
в порядку, встановленому Пенсійним
фондом за погодженням з центральним
органом виконавчої влади у сфері праці
та соціальної політики.

У разі якщо згоди з органом Пенсійного
фонду не досягнуто, платник єдиного
внеску зобов'язаний сплатити суми
недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею протягом десяти
робочих днів з дня надходження рішення
відповідного органу Пенсійного фонду
або оскаржити вимогу до органу
Пенсійного фонду вищого рівня чи в
судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску
протягом десяти робочих днів з дня
надходження вимоги не сплатив
зазначені у вимозі суми недоїмки та
штрафів разом з нарахованою пенею, не
узгодив вимогу з органом Пенсійного
фонду, не оскаржив вимогу в судовому
порядку або не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
з дня надходження узгодженої вимоги,
територіальний орган Пенсійного фонду
надсилає в порядку, встановленому
законом, до підрозділу державної
виконавчої служби вимогу про сплату
недоїмки.

Частиною п'ятою статті 25 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» передбачено, що
вимога територіального органу
Пенсійного фонду про сплату недоїмки
або рішення суду щодо стягнення суми
недоїмки виконується державною
виконавчою службою в порядку,
встановленому законом.

Отже, з аналізу вищенаведених норм
чинного законодавства випливає, що
вимога територіального управління
Пенсійного фонду України є виконавчим
документом, а тому підлягає виконанню в
порядку та строки, визначені Законом
України «Про виконавче провадження».

Оскільки оскаржувана позивачем
постанова державного виконавця
Уманського міського відділу державної
виконавчої служби Уманського
міськрайонного управління юстиції
була винесена на підставі вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
місті Умань Черкаської області № Ф-405
від 01.02.11р. про стягнення боргу в сумі
1750, 80 грн. зі сплати недоїмки по
страхових внесках, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
правових підстав для визнання її
нечинною та скасування.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Постанову Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 12 липня 2011
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя
суддя Я.М. Собків В.Ю.
Ключкович І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Петрик І.Й.