Справа № 816/4410/13-а
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 р. Справа № 816/4410/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Мельнікової Л.В. , Бартош Н.С.

за участю секретаря судового засідання
Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної фінансової
інспекції в Полтавській області на
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 17.12.2013р.
по справі № 816/4410/13-а

за позовом Полтавського обласного
управління водних ресурсів

до Державної фінансової інспекції
в Полтавській області ,
Заступника начальника відділу
інспектування в АПК та сфері
використання природних ресурсів
Держфінінспекції в Полтавській
області Ільченко Володимира
Костянтиновича

про визнання дій неправомірними,
визнання недійсними окремих частин
правового акту індивідуальної дії та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

22.07.2013 року, Полтавське обласне
управління водних ресурсів (далі -
позивачі) звернулось до суду з позовом
до Державної фінансової інспекції в
Полтавській області (далі -
відповідач), Заступника начальника
відділу інспектування в АПК та сфері
використання природних ресурсів
Держфінінспекції в Полтавській
області Ільченко Володимира
Костянтиновича (відповідача-1), в якому
просить, після зміни позовних вимог,
визнати дії по включенню до акту
планової виїзної ревізії
фінансово-господарської діяльності
позивача за II півріччя 2010 року, 2011-2012
років від 06.06.2013 року №07-21/269
недостовірних відомостей, а також дій
при затвердженні 04.07.2013 року висновків
про заперечення до акту планової
виїзної ревізії позивача за п півріччя
2010 року, 2011-2012 роки від 06.06.2013 року
№07-21/269 неправомірними; визнати
недійсними пунктами 1,2,3,6 вимог від
05.07.2013 року "Про усунення виявлених
плановою виїзною ревізією
фінансово-господарської діяльності
позивача за П півріччя 2010 року, 2011-2012
років" від 06.06.2013 року №07-21/269 щодо
неправомірності відшкодування витрат
на відрядження в сумі 210 грн. за рахунок
загального фонду бюджету головного
гідротехніка ОСОБА_2 (згідно наказів
від 11.06.2012 року №87 та від 19.06.2012 року №93),
начальника технічного відділу
Соколовської С.С. та провідного
гідротехніка ОСОБА_4 (згідно наказу від
05.60.2012 року №82); щодо нанесення шкоди
(збитків) на суму 86895,46 грн. у зв"язку з
непокриттям орендарями витрат
позивача на охорону адмінбудівлі та
утримання прибудинкової території;
щодо фінансових порушень на суму 43029,90
грн. в зв"язку з віднесенням видатків за
2011-2012 роки на утримання сторожів та
двірника за рахунок загального фонду
бюджету, що призвело до незаконного
покриття видатків за рахунок
загального фонду бюджету, які мають
здійснюватись за рахунок спціального
фонду бюджету щодо незбапечення
достовірності внесення даних до
регістрів бухгалтерського обліку по
відображенню господарських операцій з
КП "Полтававодканал" на суму 7145,64 грн., з
ПОВПТГ "Полтаватеплоенерго" на суму
84489,49 грн., з ПАТ "Полтаваобленерго" на
суму 30486,06 грн., які сплачені з
казначейського рахунку Полтавського
регіонального управління ресурсів
Дніпровського БВО в сумі 122121,19 грн.;
щодо наявності фактів несвоєчасної
виплати та простроченої кредиторської
заборгованості по заробітній платі за
грудень 2012 року працівниками відділу
комплексного проектування та не
відображення її в сумі 37031,14 грн у
фінансовій звітності в зв"язку з чим до
неї внесено недостовірні відомості.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 17 рудня 2013
року позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано
пункти 2,3, 6 вимоги Державної фінаснової
інспекції в Полтавській області про
усунення виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності
порушень законодавства від 05.07.2013 року
№16-07-3-14/4706.

В задоволенні іншої частини позову
відмовлено.

Відповідач, не погодившись з судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу в
якій просить суд апеляційної інстанції
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 17 грудня
2013 року скасувати в частині
задоволення позову та в цій частині
прийняти нову постанову якою відмовити
у задоволенні позову.

Зазначає, що задовольняючи частково
позов, суд першої інстанції не врахував
фактичні обставини справи, що призвело
до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційної скарги постанову суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що працівниками
відповідача проведена ревізія
фінансово-господарської діяльності
позивача за П рівріччя 2010 року, 2011-2012
роки, про що складений акт від 06.06.2013
року №07-21/269.

За результатами ревізії винесено
вимога від 05.07.2013 року "Про усунення
виявлених плановою ревізією
фінансово-господарської діяльності
позивача порушень законодавства", в
якій зобов"язано позивача забезпечити
організацію ведення бухгалтерського
обліку у відповідності до вимог Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні",
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку та інших
нормативно-правових актів, що
регламенутють порядок ведення
бухгалтерського обілку; за рахунок
коштів, що надходять від надання
платних послуг до спеціального фонду
кошторису, покрити видатки загального
фонду кошторису в розмірі 43029,90 грн. на
відшкодування витрат, пов"язаних з
організацією та наданням послуг, в тому
числі на утримання приміщення, які
проведені за рахунок коштів
загального фонду бюджету; забезпечити
надходження за рахунок Управління
коштів від орендарів відповідно до
укладених з ними договорів на
відшкодування витрат
балансоутримувача на утримання
орендованого нерухомого майна, в
загальній сумі 86895,46 грн.; забезпечити
покриття за рахунок коштів
спеціального фонду безпідставно
відшкодованих витрат на відрядження,
здійснення за рахунок загального фонду
бюджету на суму 210 грн. або стягнути з
винних осіб кошти у порядку та
розмірах, передбачених чинним
законодавством.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції дійшов до висновку
про протиправність пунктів 2,3, 6 вимоги
Державної фінансової інспекції в
Полтавській області про усунення
виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності
порушень законодавства від 05.07.2013 року
№16-07-3-14/4706 та необхідність їх
скасувати.

Колегія суддів частково погоджується
з такими висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

В силу приписів статті 195 КАС України
колегія суддів здійснює апеляційний
перегляд справи в межах апеляційної
скарги відповідача, тобто в частині
задоволення позовних вимог.

З приводу заявленого припису про
покриття витрат сторонніх організацій
протягом 2011-2012 років на загальну суму
86895,46 грн., то колегія суддів зазначає
наступне.

Пунктом 2 частини 1 статті 13 Закону
України "Про благоустрій населених
пунктів" прибудинкові території
належать до об"єктів благоустрою
населених пунктів.

Пунктом 1 частини 2 статті 18 згаданого
вище Закону установи та організації
зобов"язані утримувати в належному
стані об"єкти балоустрою, що
перебувають у їх вланості чи
користуванні, а також визначену
правилами благоустрою території
населеного пункту прилуглу до цих
об"єктів територію.

Матеріали справи свідчать про те, що
нежитлова будівля, яка розташована за
адресою: м. Полтава, вул.Коцюбинського, 6
знаходиться на балансі позивача.

Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по
Полтавській області укладені договори
оренди даного приміщення, а саме:
№111/07-Н від 25.12.2007 року з ТОВ
"Гідрокомплект"; №04/10-Б від 01.03.2010 року з
Обласним молодіжним центром праці та
№275/05-Н від 27.04.2005 року з ТОВ "Тест".

Відповідачем ставиться до вини
позивачу нездійснення відшкодування
орендарями частини витрат позивача,
пов"язаних з утриманням приміщення
сторожів та двірника пропорційно до
займаної площі орендарями, що прямо
передбачено в укладених позивачем з
орендарями договорах про
відшкодування витрат
балансоутримувача на утримання
орендованого нерухомого майна та
надання комунальних посляг орендарю.

Надані до суду документи
підтверджують фактичне відшкодування
витрат на оплату комунальних послуг та
не містять посилань на відшкодування
витрат позивача, пов"язаних з
утриманням приміщення сторожів та
двірника пропорційно до займаної площі
орендарями, що прямо передбачено в
укладених позивачем з орендарями
договорах про відшкодування витрат
балансоутримувача на утримання
орендованого нерухомого майна.

Посилання суду першої інстанції на
неможливість надання позивачем
платних послуг орендарям, колегія
суддів вважає хибними.

Стосовно частини позовних вимог про
неправомірне віднесення видатків за
2011-2012 роки на утримання сторожів та
двірника за рахунок загального фонду
бюджету, що привело до незаконного
покриття видатків за рахунок
загального фонду бюджету, які мають
здійснюватися за рахунок спеціального
фонду бюджету, то колегія суддів
зазначає наступне.

У відповідності до п.23 постанови
Кабінету Міністрів України від 28.02.2002
року №228 "Про затвердження Порядку
складання, розгляду, затвердження та
основних вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ" видатки
спеціального фонду кошторису за
рахунок власних надходжень плануються
у такій послідовності за встановленими
напрями використання, на погашення
заборгованості установи з бюджетних
зобов"язань за спеціальним та
загальним фондом кошторису та на
проведення заходів, пов"язаних з
виконанням основних функцій, які не
забезпечені (або частково
забезпеченні) видатками загального
фонду. При цьому розпорядник бюджетних
коштів здійснює коригування обсягів
узятих бюджетних зобов"язань за
загальним фондом кошторису для
проведення видатків з цих зобов"язань
із спеціального фонду кошторису
відповідно до бюджетного
законодавства.

Відповідачем ставиться до вини
позивачу проведення неправильного
розподілу витрат на утримання
приміщення і прибирання прибудинкової
території між загальним і спеціальним
фондом кошторису позивача, оскільки
частина доходів спеціального фонду,
отриманих від надання позивачем
платних послуг повинна спрямовуватись
на покриття витрат, пов"язаних з
організацією та наданням послуг, що
надаються бюджетними установами, в
тому числі витрат з утримання
приміщення, включаючи витрати на
утримання сторожів та двірника.

При цьому, під час надання відділом
комплексного проектування позивача
платних послуг передбачені накладні
витрати, які включають й витрати на
утримання приміщення.

Матеріали справи не містять
спростувань наведених доводів.

Колегія суддів зауважує про те, що
нецільове використання коштів на
утримання 4-х сторожів і двірників
відповідачем виявлено не було.

За таких підстав колегія суддів
погоджується з доводами апеляційної
скарги про безпідставність висновків
суду першої інстанції.

Щодо частини позовних вимог про
відшкодування витрат на відрядження,
та як наслідок відшкодування витрат на
відрядждення в сумі 210 грн. за рахунок
загального фонду бюджету головного
гідротехніка ОСОБА_2(згідно наказів від
11.062012 року№87 та від 19.06.2012 року№93);
начальника технічного відділу
Соколовської С.С. та провідного
гідротехніка ОСОБА_4 (згідно наказу від
05.06.2012 року№82), то колегія суддів
зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать про те, що на
підставі листа Управління з питань
надзвичанийх ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи від 28.05.2012
року №08-28/565 щодо проведення протягом
2012 року авторського та технічного
нагляду згідно Переліку
природоохоронних заходів для
фінансування з фонду охорони
навколишнього природного середивища
області в 2012 році та Додаткового
переліку природоохоронних заходів для
фінансування з фонду охорони
навколишнього природного середовища
області в 2012 році (включаючи об"єкти
Поліпшення екологічного стану діялнки
р.Удай на території Великокручанської
сільської ради Пирятинського району"
та "Розчистка і поліпшення
екологічного стану р.Вільхова Говтва
на території Надежинської сільської
ради Диканського району") та листа
Кобеляцьої міської ради від 19.04.2012 року
№02-19/270 про виготовлення технічної
документації по полішенню стану
водойми розташованої в м.Кобеляки
укладені позивачем договори на надання
платних послуг.

Відповідачем зазначається про те, що
після отримання вказаних листів
керівництвом позивача були накладені
резолюції про здійснення відповідних
виїздів на об"єкти головним
гідротехніком ОСОБА_2 (згідно наказів
від 11.062012 року№87 та від 19.06.2012 року№93);
начальника технічного відділу
Соколовської С.С. та провідним
гідротехніком ОСОБА_4 (зігдно наказу
від 05.06.2012 року№82).

Вказані працівники позивача у звіті
про відрядження в графі мета
відрядження зазначено прийняття
участь в нараді по будівництву об"єкта
в поточном році та обстеження роботи в
поточному році по розчисці р.Вільхова
Говтва, р.Удай.

Колегія суддів погоджується з тим, що
завдання виконанні даними
працівниками не відповідають основній
діяльності позивача, а виконано з
метою подальшого укладання договорів
про виконання платних послуг, у зв"язку
з цим колегія суддів вважає
обгрунтованими доводи апеляційної
скарги про безпідтавність позовних
вимог.

Судом першої інстанцї під час
вирішення справи неправильно
застосовані норми матеріального права,
та зроблені висновки які не
відповідають обставинам справи. тому
судове рішення в частині задоволення
позову підлягає скасуванню, а
апеляційна скарга - задоволенню.

Відповідно ч.1до 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановленні під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Згідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що
постанова суду першої інстанції
підлягає частковому скасуванню, а
апеляційна скарга - частковому
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4
ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Полтавській
області задовольнити.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 17.12.2013р. по
справі № 816/4410/13-а скасувати в
частині задоволення позову.

В цій частині прийняти нову постанову,
якою відмовити у задоволенні позову.

В іншій частині постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
17.12.2013 року по справі №816/4410/13-а залишити
без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя Донець Л.О.Судді
Мельнікова Л.В. Бартош Н.С. Повний
текст постанови виготовлений 24.03.2014 р.