Справа № 810/1277/14
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2014-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про закриття провадження у справі

14 березня 2014 року
Справа №810/1277/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду -Брагіна О.Є.,

при секретарі судового засідання
-Луценко К.Ю.;

за участю:

позивача - ОСОБА_1;

третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відкривши судове засідання в
адміністративній справі:

за позовом ОСОБА_1

до Лишнянської сільської
ради Макарівського району Київської
області, управління Держземагентства у
Макарівському районі Київської
області,

треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

про визнання протиправним та
скасування рішення,

в с т а н о в и в:

до Київського окружного
адміністративного суду звернувся
ОСОБА_1 з позовом до Лишнянської
сільради Макарівського району
Київської області, управління
Держземагентства у Макарівському
районі Київської області, треті особи -
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними
державних актів про право власності на
землю серії ЯЛ №406388 від 18.04.2011 р. та ЯЛ
№406388 від 25.07.2008 р., скасування державної
реєстрації вказаних актів та
зобов'яання управління
Держземагентства у Макарівському
районі Київської області присвоїти
кадастровій номер земельній ділянці,
яка належить йому на підставі
державного акту на землю та внесення
відповідних даних до Державного
земельного кадастру.

Ухвалою суду від 27.02.2014 р. було відкрито
провадення у справі, справу призначено
до судового розгляду.

Під час судового засідання третьою
особою ОСОБА_3 було заявлено клопотання
про закриття провадження у даній
справі, позаяк дана справа непідсудна
цьому суду.

Дослідивши доводи клопотання та,
вислухавши думку позивача та третіх
осіб, суд приходить до висновку про
необхідність його задоволення, з
огляду на таке:

як зазначено в постанові Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 №3 "Про деякі питання
юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ" при вирішенні питань, пов'язаних
із компетенцією судів у спорах, що
виникають із земельних відносин, судам
слід ураховувати роз'яснення,
викладені в пунктах 2 і 3 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 16
квітня 2004 року № 7 "Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ" (із змінами і доповненнями,
внесеними згідно з постановою Пленуму
Верховного Суду України від 19 березня
2010 року № 2), а також Рішення
Конституційного Суду України від 1
квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за
конституційним поданням Вищого
адміністративного суду України щодо
офіційного тлумачення положень
частини першої статті 143 Конституції
України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12
Земельного кодексу України, пункту 1
частини першої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

При цьому суди мають виходити з того,
що згідно зі статтями 13 і 14 Конституції
України, статтями 177, 181, 324 і главою 30 ЦК
України земля та земельні ділянки є
об'єктами цивільних прав, а держава і
територіальні громади через свої
органи беруть участь у земельних
відносинах із метою реалізації
цивільних та інших прав у
приватноправових відносинах, тобто
прав власників земельних ділянок. Отже,
суд має з'ясувати, є спір
приватноправовим або
публічно-правовим; чи виник спір із
відносин, урегульованих нормами
цивільного права, чи пов'язані ці
відносини зі здійсненням сторонами
цивільних або інших майнових прав на
земельні ділянки на засадах рівності;
чи виник спір щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень при реалізації ним
управлінських функцій у сфері
земельних правовідносин.

Земельні відносини, суб'єктами яких є
фізичні чи юридичні особи, органи
місцевого самоврядування, органи
державної влади, а об'єктами - землі у
межах території України, земельні
ділянки та права на них, у тому числі на
земельні частки (паї), регулюються
земельним і цивільним законодавством
на принципах забезпечення юридичної
рівності прав їх учасників,
забезпечення гарантій прав на землю
(стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного
кодексу України; далі - ЗК). Захист судом
прав на землю у цих відносинах
здійснюється способами, визначеними
статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому
числі шляхом визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади,
органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що
виникають із земельних відносин, у яких
хоча б однією зі сторін є фізична особа,
незважаючи на участь у них суб'єкта
владних повноважень, згідно зі статтею
15 ЦПК розглядаються в порядку
цивільного судочинства. Це стосується,
наприклад, позовів про визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади, органів місцевого
самоврядування щодо видання дозволу на
виготовлення (розроблення) проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, вирішення інших питань, що
відповідно до закону необхідні для
набуття і реалізації права на землю,
про надання чи передачу земельної
ділянки у власність або користування
чи невирішення цих питань, припинення
права власності чи користування землею
(статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та
інші), крім спорів, передбачених
частиною першою статті 16 Закону
України від 17 листопада 2009 року № 1559-VI
"Про відчуження земельних ділянок,
інших об'єктів нерухомого майна, що на
них розміщені, які перебувають у
приватній власності, для суспільних
потреб чи з мотивів суспільної
необхідності", про цивільну
відповідальність за порушення
земельного законодавства (статті 210, 211
ЗК), про повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

Як вбачається із поданої заяви позивач
фактично заявляє вимоги про усунення
порушень його права власності на землю,
шляхом скасування державних актів та
відновлення його права землевласника.
Оспорювані позивачем державні акти
видані Лишнянською сільською радою
Макарівського району Київської
області.

Таким чином, вказаний спір є суто
приватноправовим, оскільки стосується
взаємовідносин позивача-фізичної
особи та органу місцевого
самоврядування щодо припинення його
права власності на земельну ділянку та
відновлення такого права.

Вимога про зобов'язання управління
Держземагентства у Макарівському
районі Київської області про
присвоєння кадастрового номеру
належній йому земельній ділянці є
похідною від вимоги про захист його
права власності і не стосується
рішення (дії або безділяьності)
суб'єкта владних повноважень у сфері
публічно-правових відносин.

За викладених обставин, суд вважає, що
вказаний спір є цивільно-правовим та
підлягає розгляду місцевим загальним
судом, а тому провадження у вказаній
справі має бути закрито.

Керуючись статтями 157, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

у х в а л и в:

1. Провадження в адміністративній
справі за позовом ОСОБА_1 до
Лишнянської сільради Макарівського
району Київської області, управління
Держземагентства у Макарівському
районі Київської області, треті особи
-ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
протиправним та скасування
рішення,-закрити.

2. Повернути ОСОБА_1 з Державного
бюджету України сплачений ним судовий
збір у сумі 73,08 грн. (сімдесят три) грн. 08
коп.

3. Копію ухвали видати (надіслати)
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом п'яти днів з дня її
проголошення, а в разі постановлення
ухвали у письмовому провадженні або
без виклику особи, яка її оскаржує, -
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
Брагіна О.Є.