Справа № 826/16626/13-а
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Ісаєнко
У Х В А Л А

Іменем України

18 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Ісаєнко
Ю.А.;

суддів: Епель О.В.,
Федотова І.В.,

за участю секретаря:
Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
екологічної інспекції у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 21 листопада 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Приватного акціонерного товариства
«Престиж груп» до Державної
екологічної інспекції у м. Києві про
визнання протиправним та скасування
припису від 31.05.2013 року №08/400пр.,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва із
адміністративним позовом до Державної
екологічної інспекції у м. Києві про
визнання протиправним та скасування
припису від 31.05.2013 року №08/400пр.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 21
листопада 2013 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаною
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу з підстав порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права, в якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 21
листопада 2013 року та ухвалити нове
судове рішення про відмову у
задоволенні позову.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив їх
задовольнити.

Представник позивача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення апеляційної скарги
посилаючись на те, що судом першої
інстанції було ухвалене законне та
обґрунтоване рішення, а підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, постанову
суду першої інстанції - без змін, з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
посадовими особами відповідача
проведено планову перевірку ПАТ
«Престиж груп»; за наслідками якої
складено акт перевірки дотримання
вимог природоохоронного законодавства
в галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами від 31.05.2013 року
№08/709.

Актом перевірки встановлено порушення
позивачем ст.ст. 32, 33 Закону України
«Про відходи» та ст. 55 Закону України
«Про охорону навколишнього природного
середовища» у зв'язку з відсутністю на
товаристві дозволу та лімітів на
утворення та розміщення відходів у 2013
році (відпрацьовані люмінесцентні
лампи, шлам від очищення стичних вод,
папір та картон використані, відходи
комунальні (міські) змішані, у тому
числі сміття з урн; відходи, одержані в
процесі очищення вулиць, місць
загального користування); п. «к», п. «в»
ст. 17 Закону України «Про відходи», у
зв'язку з не розробленням товариством
плану організації роботи у сфері
поводження з відходами, невизнанням та
непогодженням складу і властивості
відходів, що утворюються, ступінь їх
небезпечності для навколишнього
природного середовища; п. «г» ч. 1 ст. 17,
ч. 1 ст. 26 Закону України «Про відходи»,
п. 5 Порядку, затвердженого постановою
КМУ №2034, у зв'язку з неподанням
позивачем статистичної звітності щодо
поводження з відходами; ч. 1 - 5 ст. 33, ч. 8
статті 34 Закону України «Про відходи»,
ДСанПіН 2.2.7.029-99, у зв'язку із
здійсненням зберігання та видалення
відходів з порушенням вимог
екологічної безпеки, оскільки не
облаштовано належним чином місце
зберігання люмінесцентних ламп.

З метою усунення виявлених недоліків
та порушень природоохоронного
законодавства, зафіксованих в акті
перевірки, відповідачем 31 травня 2013
року винесено припис №08/400пр, яким
позивачу приписано:

- отримати та представити до інспекції
дозволи на розміщення відходів та
ліміти на утворення та розміщення
відходів у 2013 році (відпрацьовані
люмінесцентні лампи, шлам від очищення
стичних вод, відходи від паперу та
картону використаного, відходи
комунальні (міські) змішані, у тому
числі сміття з урн; відходи, одержані в
процесі очищення вулиць, місць
загального користування); термін
виконання до 10.11.2013 року;

- розробити план організації роботи у
сфері поводження з відходами; термін
виконання: з дня підписання припису;

- визначити та погодити склад і
властивості відходів, що утворюються,
ступінь їх небезпечності для
навколишнього природного середовища;
термін виконання: з дня підписання
припису;

- подавати статистичну звітність щодо
поводження з відходами; термін
виконання: постійно (з дня підписання
припису);

- здійснювати зберігання та видалення
відходів відповідно до вимог
екологічної безпеки, а саме -
облаштувати належним чином місце
зберігання люмінесцентних ламп;
постійно (з дня підписання припису).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з яким погоджується колегія
суддів, виходив з наступного.

Відповідно до статті 55 Закону України
«Про охорону навколишнього природного
середовища» суб'єкти права власності
на відходи повинні вживати ефективних
заходів для зменшення обсягів
утворення відходів, а також для їх
утилізації, знешкодження або
розміщення. Розміщення відходів
дозволяється лише за наявності
спеціального дозволу на визначених
місцевими радами територіях у межах
установлених лімітів з додержанням
санітарних і екологічних норм
способом, що забезпечує можливість їх
подальшого використання як вторинної
сировини і безпеку для навколишнього
природного середовища та здоров'я
людей.

Положеннями статті 1 Закону України
«Про відходи» визначені наступні
терміни:

- відходи - будь-які речовини,
матеріали і предмети, що утворилися у
процесі виробництва чи споживання, а
також товари (продукція), що повністю
або частково втратили свої споживчі
властивості і не мають подальшого
використання за місцем їх утворення чи
виявлення і від яких їх власник
позбувається, має намір або повинен
позбутися шляхом утилізації чи
видалення;

- виробник відходів - фізична або
юридична особа, діяльність якої
призводить до утворення відходів;

- розміщення відходів - зберігання
та захоронення відходів у спеціально
відведених для цього місцях чи
об'єктах;

- зберігання відходів - тимчасове
розміщення відходів у спеціально
відведених місцях чи об'єктах (до їх
утилізації чи видалення);

- відведені місця чи об'єкти - місця
чи об'єкти (місця розміщення відходів,
сховища, полігони, комплекси, споруди,
ділянки надр тощо), на використання
яких отримано дозвіл уповноважених
органів на видалення відходів чи
здійснення інших операцій з відходами;

- захоронення відходів - остаточне
розміщення відходів при їх видаленні у
спеціально відведених місцях чи на
об'єктах таким чином, щоб
довгостроковий шкідливий вплив
відходів на навколишнє природне
середовище та здоров'я людини не
перевищував установлених нормативів;

- поводження з відходами - дії,
спрямовані на запобігання утворенню
відходів, їх збирання, перевезення,
сортування, зберігання, оброблення,
перероблення, утилізацію, видалення,
знешкодження і захоронення, включаючи
контроль за цими операціями та нагляд
за місцями видалення.

Відповідно до пункту «а» частини 1
статті 32 цього ж Закону з метою
обмеження та запобігання негативному
впливу відходів на навколишнє природне
середовище та здоров'я людини
забороняється вести будь-яку
господарську діяльність, пов'язану з
утворенням відходів, без одержання від
уповноважених органів виконавчої
влади у сфері поводження з відходами
лімітів на обсяги утворення та
розміщення відходів. Ліміти на обсяги
утворення і розміщення побутових
відходів не встановлюються.

Відповідно до положень статті 33
зазначеного Закону зберігання та
видалення відходів здійснюються
відповідно до вимог екологічної
безпеки та способами, що забезпечують
максимальне використання відходів чи
передачу їх іншим споживачам (за
винятком захоронення). На кожне місце
чи об'єкт зберігання або видалення
відходів складається спеціальний
паспорт, в якому зазначаються
найменування та код відходів (згідно з
державним класифікатором відходів), їх
кількісний та якісний склад,
походження, а також технічні
характеристики місць чи об'єктів
зберігання чи видалення і відомості
про методи контролю та безпечної
експлуатації цих місць чи об'єктів.
Зберігання та видалення відходів
здійснюються в місцях, визначених
органами місцевого самоврядування з
врахуванням вимог земельного та
природоохоронного законодавства, за
наявності спеціальних дозволів, у яких
визначені види та кількість відходів,
загальні технічні вимоги, заходи
безпеки, відомості щодо утворення,
призначення, методів оброблення
відповідно до встановлених лімітів та
умови їх зберігання.

З аналізу зазначених правових норм
вбачається, що розміщення відходів
включає в себе їх зберігання та
захоронення. При цьому, зберігання
здійснюються в місцях, визначених
органами місцевого самоврядування, за
наявності спеціальних дозволів, у яких
визначені види та кількість відходів,
загальні технічні вимоги, заходи
безпеки, відомості щодо утворення,
призначення, методів оброблення
відповідно до встановлених лімітів та
умови їх зберігання; захоронення
відходів - це остаточне розміщення
відходів при їх видаленні у спеціально
відведених місцях чи на об'єктах.

Проте, відповідачем не надано доказів,
що позивач зберігає відходи у місцях,
визначених органами місцевого
самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 03 серпня 1998 року №1218 затверджено
Порядок розроблення, затвердження і
перегляду лімітів на утворення та
розміщення відходів (далі - Порядок
№1218).

Пунктами 10, 11 вказаного Порядку
передбачено, що місцеві державні
адміністрації за погодженням з
органами Мінекоресурсів на місцях до 1
лютого поточного року визначають
перелік власників відходів, яким
необхідно одержати ліміти на утворення
та розміщення відходів на наступний
рік. Органи Мінекоресурсів на місцях до
1 березня поточного року надсилають на
адреси власників відходів
повідомлення про необхідність подання
на погодження проектів лімітів на
утворення та розміщення відходів на
наступний рік.

Отже, отримання дозволу на розміщення
відходів та затвердження лімітів на
утворення і розміщення відходів не є
обов'язковими для всіх без виключення
суб'єктів господарювання, їх наданню
передує обов'язок, як місцевих
державних адміністрацій, так і органів
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України вчинити
певні дії.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено колегією суддів, позивач
не отримував повідомлення про
необхідність подання на погодження
лімітів. Також відповідачем не надано
доказів, які б свідчили про включення
позивача до переліку власників
відходів, яким необхідно одержати
ліміти на утворення та розміщення
відходів.

Також, згідно пункту 8 Порядку №1218,
власники тільки побутових відходів, що
уклали договори на розміщення відходів
з підприємствами комунального
господарства, звільняються від
одержання лімітів на утворення та
розміщення відходів.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 01
березня 2013 року між позивачем (абонент)
та ПАТ «АК «Київводоканал» (виконавець)
укладено договір на послуги щодо
приймання та водовідведення
забруднених стічних вод. Позивачем на
вимогу колегії суддів надано акти
здачі - приймання робіт (надання послуг)
за скиди вод з перевищенням ДК від
25.03.2013 року №УЕ-00002098, від 29.04.2013 року
№УЕ-00003278, від 17.05.2013 року №УЕ-00003662, від
01.07.2013 року №УЕ-00004965, від 01.07.2013 року
№УЕ-00004965, від 07.08.2013 року №УЕ-00006153, від
06.09.2013 року №УЕ-00007006, від 03.10.2013 року
№УЕ-00007905, від 25.10.2013 року №УЕ-00008528, від
20.11.2013 року №УЕ-00009473; та платіжні
доручення про сплату за скиди стічних
вод за період січень, березень - грудень
2013 року.

31.07.2012 року між позивачем (замовник) та
ТОВ «Демікон» (виконавець) укладено
договір №4664 на послуги по прийому
відпрацьованих люмінесцентних ламп зі
строком дії з 31.07.2012 року по 31.12.2013 року.
На підтвердження виконання
зазначеного договору позивачем на
вимогу колегії суддів надано, зокрема,
раунок - фактура від 12 березня 2013 року
№4664/1, акт прийому - передачі
відпрацьованих ртутних люмінесцентних
ламп від 25.03.2013 року №4664/1, платіжне
доручення від 13 березня 2013 року №171,

Окрім цього, згідно ату перевірки та
договору від 02 червня 2012 року №10/101-00/230
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» є
орендарем нежитлових приміщень, площею
7226,20 кв. м від зальної площі 8169,30 кв. м.
Згідно пункту 4.1.3 за послуги, які надані
орендарю за укладеними останнім
договорами з відповідними
підприємствами, що надають комунальні
та експлуатаційні послуги, в тому числі
виз сміття, сплачуються орендарем
самостійно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
позивач не здійснює самостійне
розміщення (зберігання та захоронення)
відходів в спеціально відведених
місцях, оскільки всі відходи
вивозяться спеціалізованими
підприємствами згідно укладених
договорів, відповідно, не повинен
отримувати дозвіл на розміщення
відходів та ліміти на утворення та
розміщення відходів.

За таких обставин, пункт 1 припису від
31.05.2013 року №08/400пр є протиправним, тому
підлягає скасуванню, що вірно було
встановлено судом першої інстанції.

Також, колегія суддів вважає, що є
необґрунтованими вимоги пунктів 2 - 5
припису, оскільки в даних пунктах
зазначений безстроковий термін
виконання, що суперечить правовій
природі припису та виключає можливість
товариством виконати вимогу припису.

Так, відповідно до частини восьмої
статті 7 Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності»
припис - обов'язкова для виконання у
визначені строки письмова вимога
посадової особи органу державного
нагляду (контролю) суб'єкту
господарювання щодо усунення порушень
вимог законодавства.

Тому, суд першої інстанції
обґрунтовано визнав протиправним та
скасував припис від 31.05.2013 року №08/400пр.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, з повним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстави для
скасування або зміни постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
екологічної інспекції у м. Києві
залишити без задоволення, постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 21 листопада 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено
24.03.2014 року)

Головуючий суддя:
Ю.А. Ісаєнко

Суддя:
О.В. Епель

Суддя:
І.В. Федотов

Головуючий суддя
Ісаєнко Ю.А.

Судді:
Епель О.В.

Федотов І.В.