Справа № 2а/381/237/13
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а/381/237/13
Головуючий у 1-й інстанції: Суботін А.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

13 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Беспалова О. О.

суддів:
Грибан І. О., Губської О. А.

при секретарі:
Тур В. В.

за участю представника позивача Юсин Г.
Й., розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Києві апеляційну
скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю "Барбет" на постанову
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 10 грудня 2013 р. у
справі за адміністративним позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Барбет" до
Фастівської міської ради про визнання
незаконним рішення Фастівської
міської ради Київської області № 6/1 -
XLV-V від 27.11.2008 року та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Барбет" звернулось
до Фастівського міськрайонного суду
Київської області з позовом до
Фастівської міської ради про визнання
незаконним рішення Фастівської
міської ради Київської області № 6/1 -
XLV-V від 27.11.2008 року, визнання за ТОВ
«Барбет» права на отримання в оренду
земельної ділянки для розташування
дитячого кафе шляхом реконструкції
вежі в міському парку культури та
відпочинку ім. Ю.Гагаріна,
розташованого в м. Фастів по вул.
Ю.Гагаріна, 12 та зобов'язання
Фастівської міської ради укласти
договір оренди земельної ділянки з ТОВ
«Барбет» для розташування дитячого
кафе шляхом реконструкції вежі в
міському парку культури та відпочинку
ім. Ю.Гагаріна, розташованого в. м.
Фастів по вул. Ю.Гагаріна, 12.

Постановою Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 10 грудня 2013 р. у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову, постановити
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю - доповідача, особу, що
з'явилася, дослідивши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду - без змін з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
було вірно встановлено судом першої
інстанції, 14 травня 2001 року між ТОВ
«Барбет» та Фастівською ОДПІ було
укладено договір №14/05, відповідно до
умов якого Фастівська ОДПІ
зобов'язалась продати, а ТОВ «Барбет»
зобов'язалось прийняти та сплатити
водонапірну вежу, що розташована в
парку ім. Ю.Гагаріна в м.Фастів, з метою
її часткового демонтажу. Вартість
водонапірної вежі, згідно акту опису і
оцінки, становить 7 900 грн., які ТОВ
«Барбет» було сплачено на рахунок ВДК в
м. Фастів.

ТОВ «Барбет» звернулось до виконавчого
комітету Фастівської міської ради щодо
можливості реконструкції
водонапірної вежі під заклад
відпочинку та торгівлі, на що отримало
лист №6-26-493 від 14.05.2001р. про те, що
виконком міської ради не виключає
можливості переобладнання вежі з її
частковим демонтажем при умові
розробки та погодження в установленому
порядку проектно-кошторисної
документації на реконструкцію, а 24.10.2002
року комісія міськвиконкому надала
висновок про можливість надання
дозволу на проведення робіт по
демонтажу башти на висоту 15 м з
подальшою реконструкцією споруди під
дитяче кафе і благоустроїти прилеглу
територію.

В подальшому ТОВ «Барбет» отримало
акти, висновки, рішення, погодження у
встановленому порядку з необхідних
дозвільних інстанції, які були
передані на розгляд сесії Фастівської
міської ради для вирішення питання про
погодження місця розташування
дитячого кафе шляхом реконструкції
споруди водонапірної вежі.

Натомість, листом відповідача від
28.10.2002 року № 6-31-1457 визначено, що
матеріали погодження місця
розташування об'єкту повинні включати,
в тому числі, погодження
землекористувача.

17.04.2003 року відбулось засідання
Фастівської міської ради, проте
розглянувши надані ТОВ «Барбет»
матеріали, міська рада рішення не
прийняла.

03.07.2007 року позивач повторно звернувся
до відповідача з проханням внести на
розгляд сесії питання про надання в
оренду земельної ділянки площею 0,04 га в
міському парку відпочинку ім. Гагаріна
для реконструкції водонапірної вежі в
дитяче кафе.

29.03.2007 року на 16 сесії V скликання
Фастівської міської ради Київської
області після обговорення
відповідного проекту рішення було
винесено пропозицію про проведення
конкурсу про продаж спірної споруди
для демонтажу в якості аварійного
об'єкта, а висунутий на обговорення
проект рішення - знято з розгляду.

Постановою Фастівського
міськрайонного суду від 26.06.2008 року
було зобов'язано Фастівську міську
раду в місячний строк на черговій
сесії міськради розглянути питання
щодо погодження місця розташування
дитячого кафе (реконструкції
водонапірної вежі) та надання ТОВ
«Барбет» в оренду земельної ділянки
для обслуговування кафе. Однак,
рішенням сесії Фастівської міської
ради від 19.08.2008 року в наданні дозволу
на збір матеріалів погодження місця
розташування кафе було відмовлено.

ТОВ «Барбет» оскаржило дане рішення
міськради в судовому порядку і
постановою Фастівського
міськрайонного суду від 10.11.2008 року
оскаржуване рішенням Фастівської
міської ради було визнане незаконним
та зобов'язано Фастівську міську раду
повторно на черговій сесії міськради
розглянути питання щодо погодження
місця розташування дитячого кафе
(реконструкції водонапірної вежі) в
міському парку культури і відпочинку
ім. Ю.Гагаріна і надання в оренду
земельної ділянки ТОВ «Барбет» для
обслуговування цього кафе відповідно
до постанови Фастівського
міськрайонного суду від 26.06.2008 року.

Розглянувши на черговій сесії 27.11.2008
року постанову Фастівського
міськрайонного суду від 10.11.2008 року
Фастівська міська рада винесла рішення
№6/1-XLV-V, яким відмовила ТОВ «Барбет» в
погодженні місця розташування
дитячого кафе шляхом реконструкції
будівлі водонапірної вежі в м. Фастів
по вул. Ю.Гагаріна, 12 та зобов'язала ТОВ
«Барбет» здійснити демонтаж
водонапірної вежі і звільнити земельну
ділянку, на якій вона знаходиться.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
№280/97-ВР від 21.05.1997 р., сільські, селищні,
міські ради правомочні розглядати і
вирішувати питання, віднесені
Конституцією України, цим та іншими
законами до їх відання.

Відповідно до змісту ст.59 зазначеного
Закону рада в межах своїх повноважень
приймає нормативні та інші акти у формі
рішень.

Акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.73 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
акти ради, сільського, селищного,
міського голови, голови районної в
місті ради, виконавчого комітету
сільської, селищної, міської, районної
у місті (у разі її створення) ради,
прийняті в межах наданих їм
повноважень, є обов'язковими для
виконання всіма розташованими на
відповідній території органами
виконавчої влади, об'єднаннями
громадян, підприємствами,
установами та організаціями,
посадовими особами, а також
громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

Зважаючи на численну епізодичність
правових відносин між позивачем та
відповідачем, колегія суддів приходить
до висновку про необхідність
виокремлення для дослідження обставин
справи, що мали місце виключно на
момент прийняття спірного рішення
відповідача, тобто станом на 27.11.2008
року.

Так рішенням Фастівської міської ради
№6/1-XLV-V від 27.11.2008 року позивачу
відмовлено в погодженні місця
розташування дитячого кафе шляхом
реконструкції будівлі водонапірної
вежі та зобов'язано позивача здійснити
її демонтаж та звільнити земельну
ділянку (а. с. 7 Т. 1).

Досліджуючи текстову частину спірного
рішення, колегія суддів встановила, що
на характер прийнятого рішення мали
вплив наступні чинники, що існували на
момент його винесення:

- набуття права оренди земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється
виключно на аукціонах;

- спірна земельна ділянка знаходиться у
постійному користуванні Фастівського
міського парку культури та відпочинку
ім.. Ю. Гагаріна;

- позивач придбав водонапірну вежу для
здійснення повного демонтажу.

Колегія суддів вважає за необхідне для
встановлення наявних ознак
протиправності прийнятого рішення
дослідити кожну з обставин, зазначених
у рішенні, що стали підставами для його
прийняття.

Досліджуючи питання про необхідність
проведення конкурентної форми набуття
в оренду земельної ділянки комунальної
власності, колегія суддів встановила
наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 ЗК України (в
редакції від 14.10.2008 року) передача в
оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється
за результатами проведення земельних
торгів, крім випадків, встановлених
частинами другою, третьою статті 134
цього Кодексу.

Абзацем 3 ч. 1 Перехідних положень ЗК
України установлено, що у разі
прийняття відповідними органами
рішення про погодження місця
розташування об'єкта або про надання
дозволу на розроблення проекту
відведення земельної ділянки до 1 січня
2008 року передача в оренду таких
земельних ділянок із земель державної
та комунальної власності здійснюється
без проведення земельних торгів
(аукціонів).

Колегією суддів встановлено, що до
прийняття оскаржуваного рішення
листом відповідача від 28.10.2002 року №
6-31-1457 надано дозвіл на підготовку
матеріалів погодження місця
розташування об'єкту, проте, в
подальшому позитивне рішення про
погодження місця розташування об'єкта
не приймалося, тому колегія суддів
приходить до висновку про те, що до
спірних правовідносин повинні
застосовуватись положення ст.124
Земельного кодексу України, згідно
яких передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється за
результатами проведення земельних
торгів.

З огляду на вищенаведені норми, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо відсутності
правових підстав для задоволення
позовних вимог в частині визнання за
ТОВ «Барбет» права на отримання в
оренду земельної ділянки для
розташування дитячого кафе шляхом
реконструкції вежі в міському парку
культури та відпочинку ім. Ю.Гагаріна,
розташованого в м. Фастів по вул.
Ю.Гагаріна, 12 та зобов'язання
Фастівської міської ради укласти
договір оренди земельної ділянки з ТОВ
«Барбет» для розташування дитячого
кафе шляхом реконструкції вежі в
міському парку культури та відпочинку
ім. Ю.Гагаріна, розташованого в. м.
Фастів по вул. Ю.Гагаріна, 12.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
ч. 2 ст.17 КАС України містить вичерпний
перелік публічно-правових спорів, на
які поширюється юрисдикція
адміністративних судів, зокрема:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов'язаних
з виборчим процесом чи процесом
референдуму.

Таким чином, спонукання однієї з сторін
до укладення двостороннього договору
оренди до компетенції
адміністративних судів не належить.

Крім того, на підставі державного акту
на право постійного користування
земельною ділянкою № 03:05:032:00001 Серії ЯЯ
№143514 від 28.03.2005 р. Фастівський міський
парк культури та відпочинку ім. Ю.
Гагаріна є постійним
землекористувачем, в тому числі,
вказаної земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЗК України (що
діяв на момент виникнення спірних
правовідносин) особи, зацікавлені у
вилученні (викупі), виборі земельних
ділянок, зобов'язані погодити з
власниками землі і землекористувачами
та органами державної влади або
органами місцевого самоврядування,
згідно з їх повноваженнями, розміри
земельних ділянок, передбачені для
вилучення (викупу), умови їх вилучення
(викупу), а також розміри земельної
ділянки, передбачені для її передачі
(надання), умови її передачі (надання)
з урахуванням комплексного розвитку
території, який би забезпечував
нормальне функціонування на цій
ділянці і прилеглих територіях усіх
об'єктів та умови проживання населення
і охорону довкілля.

Як було зазначено вище, колегією суддів
встановлено, що листом відповідача від
28.10.2002 року № 6-31-1457 визначено, що
матеріали погодження місця
розташування об'єкту повинні включати,
в тому числі, погодження
землекористувача.

В матеріалах справи таке погодження
відсутнє, а тому відповідачем
оскаржуване рішення прийнято
правомірно, оскільки примусове
відчуження земельної ділянки є
порушенням права користування
земельною ділянкою особи, яка має
державний акт на право постійного
користування і є неприпустимим.

Статтею 149 Земельного кодексу України
передбачено, що земельні ділянки,
надані у постійне користування із
земель державної та комунальної
власності, можуть вилучатися для
суспільних та інших потреб за рішенням
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування.

Вилучення земельних ділянок
провадиться за згодою
землекористувачів на підставі рішень
Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевих державних адміністрацій,
сільських, селищних, міських рад
відповідно до їх повноважень.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що відсутність погодження
Фастівським міським парком культури та
відпочинку ім. Ю. Гагаріна розташування
на території, що перебуває у його
постійному користуванні, дитячого кафе
є визначальним при формуванні судами
першої та апеляційної інстанцій
висновків про правомірність
прийнятого відповідачем рішення.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів зазначає, що п. 1 рішення
Фастівської міської ради №6/1-XLV-V від
27.11.2008 року винесено міською радою в
межах своєї компетенції, обґрунтоване
та вмотивоване, а також відповідає
вимогам Конституції України та законам
України.

Надаючи правову оцінку п. 2
оскаржуваного рішення, колегія суддів
зазначає наступне.

На момент винесення спірного рішення
речове право на водонапірну вежу не
було зареєстроване позивачем у
встановленому законодавством порядку
(рішення про реєстрацію права
власності прийняте 06.05.2009 року (а. с. 50 Т.
1)).

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, відповідачем у 2001 році на
баланс Фастівської ОДПІ передано
вказану водонапірну вежу для
демонтажу.

В подальшому, відповідачем надано
дозвіл на продаж Фастівської ОДПІ
водонапірної вежі для часткового
демонтажу у зв'язку з необхідністю
раціонального формування дохідної
частини бюджету.

Посилаючись на вказані обставини,
апелянт, між тим, не врахував, що
обов'язковою умовою договору
купівлі-продажу № 14/05 від 14.05.2001 року
був частковий демонтаж споруди після
його укладення, що забезпечувало
гарантію продавцю при невиконанні цієї
умови ставити під сумнів дійсність
даного договору в майбутньому.

Натомість, з умов договору не випливає
попередня згода Фастівської ОДПІ на
влаштування з решти споруди дитячого
кафе.

Більше того, в судовому засіданні 13.03.2014
року представник позивача підтвердила,
що споруда, що залишилась після
часткового демонтажу є аварійною.

В матеріалах справи наявний лист
мешканців будинку по вул. 1 Травня, 1 до
міського голови про вжиття заходів
щодо руйнування водонапірної вежі, у
зв'язку з чим проживання мешканців у
даному будинку є небезпечним (а. с. 105).

Зважаючи на те, що міська рада є
представницьким органом
територіальної громади і, крім того,
розпорядником земельної ділянки, на
якій розташована аварійна споруда, а
позивач - власником аварійної споруди,
то колегія суддів приходить до
висновку, що зважаючи на небезпечність
існування вказаної споруди для жителів
сусідніх житлових будинків відповідач
обрав правомірну форму захисту права
територіальної громади шляхом
зобов'язання власника нерухомості
знищити її відповідно до вимог діючого
законодавства у зв'язку з загрозою
життю людей та для відновлення права
користування земельною ділянкою
належним землекористувачем.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують позиції суду першої
інстанції та апеляційним судом
відхиляються.

Згідно статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
ухвалив оскаржуване рішення
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, а тому підстави для його
скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Барбет" на
постанову Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 10 грудня 2013
р. у справі за адміністративним позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Барбет" до
Фастівської міської ради про визнання
незаконним рішення Фастівської
міської ради Київської області № 6/1 -
XLV-V від 27.11.2008 року та зобов'язання
вчинити певні дії залишити без
задоволення.

Постанову Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 10 грудня 2013
р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя

О. О. БеспаловСуддя І.
О. ГрибанСуддя О. А.
Губська (Повний текст ухвали
виготовлено 18.03.2014 року)

.

Головуючий суддя
Беспалов О.О.

Судді:
Грибан І.О.

Губська О.А.