Справа № 2103/721/12
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2103/721/12

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Гапоненко Р.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та
Лук'янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Великолепетинського районного суду
Херсонської області від 13.08.2012 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Херсонській області про визнання
протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в Херсонській
області про визнання протиправними
дій.

Постановою Великолепетинського
районного суду Херсонської області від
13.08.2012 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, ОСОБА_1 в
апеляційній скарзі зазначає про
невідповідність висновків суду
обставинам справи. При цьому апелянт
вважає, що судом допущено порушення
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи по суті. У зв'язку з чим в
апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування постанови суду першої
інстанції і винесення нової постанови
із задоволенням позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про відсутність підстав для її
задоволення.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивач ОСОБА_1
являється пенсіонером, що
підтверджується пенсійним
посвідченням № НОМЕР_1 серія НОМЕР_2.
дата видачі 23.08.2011 року.

У квітні 2012 року позивач ОСОБА_1
звернувся до Головного управління ПФУ
в Херсонській області з заявою про
здійснення перерахунку нарахованої
йому пенсії, відповідно до положень ст.
43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб».

Згідно відповіді Головного управління
ПФУ в Херсонській області від 03.05.2012
року №35/1-99-1 ОСОБА_1 було відмовлено у
здійсненні перерахунку нарахованої
пенсії на підставі того, що пенсія йому
призначена і виплачується відповідно
до вимог чинного законодавства України
і на сьогоднішній день не існує жодного
нормативно-правового акту, який би
встановлював, що органи ПФУ повинні
брати до уваги додаткові види
грошового забезпечення тільки за
останній місяць перед звільненням.

Відповідно до ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
КАС України або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Оскільки позивач отримав
відповідь в травні 2012 року, тому суд
вважає, що позивачем не пропущено строк
звернення до суду.

Відповідно до Грошового атестату №6
Великолепетиського РВ УМВС України в
Херсонській області від 24.12.2010 року
№42/7054 ОСОБА_1 на час звільнення мав
посадовий оклад у розмірі 650 грн. на
місяць; оклад за спеціальним званням у
розмірі 1 15 грн. на місяць;
відсоткову надбавку за вислугу років у
розмірі 35%. Вислуга років станом на 30.1
1.2010 року наказом УМВС України в
Херсонській області від 01.12.2010
року №792 о/с визначена 21 рік 5 місяців 4
дні у розмірі 267,75 грн.; надбавка за ОВЗ
50% у розмірі 516.38 грн.: надбавка ОРД - 50% у
розмірі 525,00 грн.; надбавка за роботу в
умовах режимних обмежень 15% у розмірі
157,50 грн.; премія - 100% у розмірі 1549,13 грн.

Головним управлінням Пенсійного фонду
України в Херсонській області
01.12.2010 року згідно подання про
призначення пенсії та заяви про
призначення пенсії на підставі
грошового атестату №6 відповідно до ч.
З ст. 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб» та Постанови Кабінету Міністрів
України № 393 від 17.07.1992 року «Про
порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової та
військової служби за контрактом,
особам начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та
членам їх сімей» була призначена
пенсія. На підставі вищезазначених
нормативно-правових актів та
документів пенсія була обчислена з
таких видів грошового забезпечення:
окладу, військове (спеціальне) звання,
відсоткова надбавка за вислугу років,
установлених за останньою штатною
посадою, займаною перед звільненням, а
також щомісячних додаткових видів
грошового забезпечення та премії,
розмір яких та премії визначено за 24
останні календарні місяці служби
підряд перед звільненням. Середня сума
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення та премії визначена
шляхом ділення на 24 загальної суми цих
видів грошового забезпечення за 24
останні календарні місяці служби
підряд перед звільненням.

На думку апелянта розрахунок його
пенсії зроблено невірно, при
нарахуванні пенсії Головне управління
Пенсійного фонду повинно було
керуватися ч. 3 ст. 43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб» в редакції від 04.04.2006 року.
Апелянт вважає, що розрахунок його
пенсії повинен був бути здійснений із
врахуванням розміру грошового
забезпечення (оклад за посадою,
військовим (спеціальним) званням,
процентної надбавки за вислугу років,
додаткових видів грошового
забезпечення, премії), які він
отримував за останній місяць служби в
ОВС, що передує даті звільнення.

Проте, з даною позицією погодитись не
можна, оскільки чинним законодавством,
на підставі якого проводиться
розрахунок пенсії за вислугу років
особам, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб, є Закон України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби та
деяких інших осіб» та постанова
Кабінету Міністрів України №393 від
17.07.1992 року (із змінами і доповненнями)
«Про порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їх сімей».

Редакція ч. 3 ст. 43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» від 28.12.2008 року №107- IV визнана
неконституційною, то відповідно є
чинною редакція ч. З ст. 43 Закону від
11.05.2007 року, згідно якої, пенсії особам
офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, та
членам їх сімей обчислюються з розміру
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням,
враховуючи відповідні оклади за
посадою, військовим (спеціальним)
званням, процентну надбавку за вислугу
років, щомісячні додаткові види
грошового забезпечення ( надбавки,
доплати, підвищення) та премії в
розмірах, встановлених законодавством.
Така редакція діяла і на час
призначення пенсії позивачу.

Відповідно до п. 7 Постанови КМУ від
17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення
вислуги років, призначення та виплати
пенсій і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та членам
їхніх сімей», в редакції що діяла на час
призначення пенсії позивачу, пенсії
обчислюються з таких видів грошового
забезпечення: відповідних окладів за
посадою, військовим (спеціальним)
званням (для осіб рядового і
начальницького складу органів і
підрозділів цивільного захисту
щомісячної надбавки за спеціальне
звання) та відсоткової надбавки за
вислугу років у розмірах, установлених
за останньою штатною посадою, займаною
перед звільненням; щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення, крім щомісячних надбавок
(доплат), установлених особам, які мають
право на пенсію за вислугу років згідно
із законодавством і залишені за їх
згодою та в інтересах справи на службі)
та премії. Розмір щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення та премії визначається за
24 останні календарні місяці служби
підряд перед звільненням. Середня сума
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення та премії визначається
шляхом ділення на 24 загальної суми цих
видів грошового забезпечення за 24
останні календарні місяці служби
підряд перед звільненням.

Крім того, посилання ОСОБА_1 на рішення
Конституційного суду України від 22.05.2008
року № 10-рп2008 як обґрунтування
правомірності своїх вимог є не
доцільним, оскільки по-перше, це
рішення стосувалося Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008
рік», по - друге на сьогоднішній день ст.
43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» викладена з урахуванням вимог
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік» та підкріплена
відповідним рішенням Конституційного
суду України від 26.12.201 1 року №
20-рп/201 1.

З огляду на викладене апеляційний суд
не приймає до уваги доводи ОСОБА_1,
оскільки доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків, зазначених у
рішенні суду першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, суд апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 200 КАС України,
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову місцевого
суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195,197,198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Великолепетинського районного суду
Херсонської області від 13.08.2012 року -
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили в порядку, встановленому
частиною 5 статті 254 КАС України, і може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого Адміністративного Суду
України протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя
Зуєва Л.Є.

суддя
Шевчук О.А.

суддя
Лук'янчук О.В.