Справа № 9101/113722/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2013-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

"08" жовтня 2013 р. справа №
2а/0470/3022/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Чепурко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби (правонаступник -
Державна податкова інспекція у
Кіровському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області)

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
квітня 2012 року по справі № 2а/0470/3022/12

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Айрон Торг»

до Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби (правонаступник -
Державна податкова інспекція у
Кіровському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області)

про: визнання протиправним дій та
зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання протиправними дій
відповідача з невизнання як
податкового звіту декларації з податку
на додану вартість позивача за січень,
лютий та березень 2011 року; зобов'язання
відповідача прийняти податкові
декларації позивача за січень-березень
2011 року та внести дані до
«Автоматизованої системи
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів»; зобов'язання
відповідача відобразити показники
декларації позивача за січень, лютий та
березень 2011 рік в картці особового
рахунку з ПДВ та встановлення
відповідачу тижневого терміну з дня
набрання законної сили судовим
рішенням по справі для подання суду
звіту про виконання судового рішення.

Постановою суду першої інстанції позов
задоволено частково. Визнано
протиправними дії відповідача з
невизнання як податкового звіту
декларацій з податку на додану
вартість позивача за січень, лютий та
березень 2011 року; зобов'язано
відповідача прийняти податкові
декларації позивача за січень, лютий та
березень 2011 року та внести дані до
«Автоматизованої системи
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів». В задоволенні решти
позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права.

Просить скасувати постанову суду та
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
суд першої інстанції при прийнятті
рішення не прийняв до уваги, що
підставою для неприйняття декларацій є
ненадання позивачем електронних копій
записів у реєстрах виданих та
отриманих податкових накладних, як це
передбачено Податковим кодексом
України та скасування свідоцтва
платника податку на додану вартість
(далі - ПДВ).

У судовому засіданні представник
відповідача - Гребенюк О.П. підтримав
доводи апеляційної скарги.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, про дату, час і
місце судового розгляду був
повідомлений належним чином.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги дотримання судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачем поштою направлені
відповідачу 18.03.2011 року декларація з
податку на додану вартість за лютий 2011
р. та 03.06.2011 р. була подана податкова
декларація за березень 2011 р. та
повторно подані податкові декларації
за січень 2011 р. та лютий 2011 р. (а.с. 63-65).

21 березня 2011 року за № 6274/10/28-221, 13 квітня
2011 року за вих. № 8483/10/28-221 та 07 червня 2011
року за вих. № 12464/10/28-221 відповідачем на
адресу позивача направлено листи в
яких зазначено, що подані позивачем
декларації з податку на додану
вартість за січень, лютий, березень 2011
року не вважаються податковою
звітністю в зв'язку із порушенням
Податкового кодексу України, а саме:
позивач не є платником податку на
додану вартість, оскільки анульована
його реєстрація як платника ПДВ,
відсутні копії записів у реєстрах
виданих та отриманих податкових
накладних в електронному вигляді, а
також в декларації за січень у графі
тип документу (звітний, новий)
зазначено «звітна нова», яка надається
до закінчення граничного терміну
подання при умові, якщо звітна
декларація визнана, як податкова.

Вирішуючи спірні правовідносини між
сторонами та частково задовольняючи
позовні вимоги суд першої інстанції
виходив з того, що податкова декларація
може бути не прийнята податковим
органом тільки у випадках, які прямо
передбачено Податковим кодексом
України, відповідачем не доведено суду
обставин, які б були законними
підставами для неприйняття декларацій
з ПДВ за січень, лютий, березень 2011 року.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України
податкова декларація - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

Обов'язкові реквізити - це інформація,
яку повинна містити форма податкової
декларації та за відсутності якої
документ втрачає визначений цим
Кодексом статус із настанням
передбачених законом юридичних
наслідків (п.48.2 ст.48 ПК України).

Згідно п. 48.3 ст. 48 ПК України податкова
декларація повинна містити такі
обов'язкові реквізити, зокрема, тип
документа (звітний, уточнюючий, звітний
новий); звітний (податковий) період, за
який подається податкова декларація;
звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
розрахунку); повне найменування
(прізвище, ім'я, по батькові) платника
податків згідно з реєстраційними
документами; код платника податків
згідно з Єдиним державним реєстром
підприємств та організацій України або
податковий номер; реєстраційний номер
облікової картки платника податків або
серію та номер паспорта (для фізичних
осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний орган
державної податкової служби і мають
відмітку у паспорті); місцезнаходження
(місце проживання) платника податків;
найменування органу державної
податкової служби, до якого подається
звітність; дата подання звіту (або дата
заповнення - залежно від форми);
ініціали, прізвища та реєстраційні
номери облікових карток посадових осіб
платника податків; підписи платника
податку - фізичної особи та/або
посадових осіб платника податку,
визначених цим Кодексом, засвідчені
печаткою платника податку (за
наявності).

Згідно п. 49.8. ст. 49 Податкового Кодексу
України, прийняття податкової
декларації є обов'язком органу
державної податкової служби. Під час
прийняття податкової декларації
уповноважена посадова особа органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу. Інші показники, зазначені в
податковій декларації платника
податків, до її прийняття перевірці не
підлягають.

Відповідно до п. 49.9 ст. 49 Податкового
Кодексу України, встановлено, за умови
дотримання платником податків вимог
цієї статті посадова особа органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана зареєструвати податкову
декларацію платника датою її
фактичного отримання органом
державної податкової служби. За умови
дотримання вимог, встановлених
статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова
декларація, надана платником, також
вважається прийнятою.

Аналізуючи вищезазначені норми
колегія судів доходить висновку, що не
надання позивачем електронної копії
записів у реєстрах виданих та
отриманих податкових накладних не є
підставою для відмови у прийнятті
податкової декларації.

Підстави, які викладені в листі №
6274/1028-221 від 21.03.2011 року щодо не
прийняття податкової декларації, а
саме зазначення в графі тип документу
(нова, звітна нова) зазначено «звітна
нова» під час вивчення матеріалів
справи (декларації за січень 2011 р., яка
знаходиться в матеріалах справи) не
знайшли свого підтвердження.

Колегія суддів звертає увагу, що на
вимогу суду першої інстанції щодо
надання екземпляру декларації за
січень 2011 року, який був наданий
позивачем з метою спростування або
підтвердження викладеного у листі
порушення - відповідач не виконав.

Щодо доводів апелянта, що позивач не
мав права на подачу податкових
декларацій, оскільки рішенням від
05.04.2011 року № 381 анульовано реєстрацію
позивача як платника податку на додану
вартість, апеляційний суд зазначає
наступне.

У відповідності до п. 184.6 ст. 184
Податкового кодексу України у разі
анулювання реєстрації особи як
платника податку на додану вартість
останнім звітним (податковим) періодом
є період, який розпочинається від дня,
що настає за останнім днем
попереднього податкового періоду, та
закінчується днем анулювання
реєстрації.

Згідно п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу
України звітним (податковим) періодом є
один календарний місць.

Таким чином, останнім звітним періодом
для позивача був саме березень 2011 року,
за який і було подано податкову
декларацію з податку на додану
вартість.

До того ж норми Податкового кодексу
України, яким врегульовано порядок
подання та прийняття податкової
звітності, не містять такої підстави
відмови у прийнятті податкової
декларації, як анулювання реєстрації
платника певного податку.

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

З огляду на викладене, суд доходить
висновку, що суд першої інстанції
об'єктивно, повно, всебічно дослідив
обставини, які мають суттєве значення
для вирішення справи, та ухвалив судове
рішення без порушення норм
матеріального права, тому постанову
суду слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби (правонаступник -
Державна податкова інспекція у
Кіровському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області) залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 09
лютого 2012 року по справі № 2а/0470/1265/12
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня складання
постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун