Справа № 2а-7065/10/6/0170
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/87350/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 28 вересня 2010 року
та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 17 жовтня 2011 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» до Управління Пенсійного
фонду України в м. Керчі Автономної
Республіки Крим, третя особа - КП
«Автокомунсервіс», про скасування
рішення, -

встановила:

Публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк» звернулося до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м. Керчі Автономної
Республіки Крим, третя особа - КП
«Автокомунсервіс», про скасування
рішення.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 28 вересня 2010 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 17 жовтня 2011
року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі, Публічне
акціонерне товариство «Укрсоцбанк», не
погоджуючись з рішеннями судів першої
та апеляційної інстанцій, посилаючись
на допущені судами порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та
постановити нове рішення про
задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки рішення суду апеляційної
інстанцій постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана вірно, а доводи касаційної
скарги є необґрунтованими і не дають
підстав, які передбачені статтями 225-229
Кодексу адміністративного судочинства
України для зміни чи скасування
судових рішень.

Судами встановлено, що відповідно акту
від 01 лютого 2010 року № 16 Кримською
республіканською філією АКБ
«Укрсоцбанк» у період з 01 грудня 2008
року по 04 серпня 2009 року прийняті
документи на виплату заробітної плати
без одночасного представлення КП
«Автокомунсервіс» платіжних
документів про перерахування коштів
для сплати відповідних сум страхових
внесків до Пенсійного фонду.

Згідно акту планової перевірки КП
«Автокомунсервіс» від 02 вересня 2009
року виплачено заробітну плату у сумі
123931,49 грн., нараховані страхові внески
до пенсійного фонду в сумі 41 145,25 грн. не
перераховані. За період з 01 грудня 2008
року по 04 серпня 2009 року грошові кошти
від КП «Автокомунсервіс» до Пенсійного
фонду не надходили.

Рішенням від 09 лютого 2010 року № 117 за
порушення вимог передбачених частини 12
статті 20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» Управління Пенсійного
фонду України в м. Керчі АР Крим
застосувало до АКБ «Укрсоцбанк»
фінансові санкції у розмірі 41145,25 грн.

Відповідно до частин 1 статті 19 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
страхові внески до солідарної системи
нараховуються для роботодавця - на суми
фактичних витрат на оплату праці
(грошового забезпечення) працівників,
що включають витрати на виплату
основної і додаткової заробітної плати
та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, у тому числі в
натуральній формі, які визначаються
згідно з нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до Закону
України «Про оплату праці», виплату
винагород фізичним особам за виконання
робіт (послуг) за угодами
цивільно-правового характеру, що
підлягають обкладенню податком на
доходи фізичних осіб, а також на суми
оплати перших п'яти днів тимчасової
непрацездатності, яка здійснюється за
рахунок коштів роботодавця, та
допомоги по тимчасовій
непрацездатності.

Згідно частини 12 статті 20 цього Закону
установи банків приймають від
страхувальників платіжні доручення та
інші платіжні документи на видачу
(перерахування) коштів для виплат
заробітної плати (доходу), на які
відповідно до цього Закону
нараховуються страхові внески, та
здійснюють видачу (перерахування)
зазначених коштів лише за умови
одночасного подання страхувальником
платіжних документів про
перерахування коштів для сплати
відповідних сум страхових внесків або
документів, що підтверджують фактичну
сплату цих сум у порядку, визначеному
правлінням Пенсійного фонду України за
погодженням із Національним банком
України та центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики. У разі
невиконання банками цієї вимоги вони
за рахунок власних коштів у порядку,
встановленому Національним банком
України, сплачують відповідному
територіальному органу Пенсійного
фонду суму, що дорівнює сумі
несплачених страхових внесків, з
правом зворотної вимоги до
страхувальників щодо відшкодування
цієї суми.

Документальною перевіркою позивача
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Керчі встановлено, що в період з 01
грудня 2008 року по 04 серпня 2009 року, КП
«Автокомунсервіс» отримував в Банку по
грошових чеках кошти для виплати
працівникам допомоги з тимчасової
непрацездатності на загальну суму
123931,49 грн.

Відповідно до абзацу 2 підпункту 3.9
Інструкцій про безготівковий
розрахунок в Україні в національній
валюті, затвердженій постановою
Національного банку України від 21
січня 2004 року №22, банк приймає від
платника платіжне доручення на
перерахування заробітної плати на
рахунки працівників підприємств, що
відкриті в банках, або грошовий чек на
отримання заробітної плати лише за
умови одночасного подання платником у
строк, установлений законодавством
України, платіжних доручень на
перерахування платежів, утриманих із
заробітної плати працівників та
нарахованих на фонд оплати праці
податків до бюджету і зборів/страхових
внесків до державних цільових фондів,
або документального підтвердження їх
сплати раніше.

Відповідно до положень частини 12
статті 20 Закону та підпункту 3.9 пункту 3
Інструкції, одночасно з отриманням
грошових коштів, платник повинен
надавати в банк платіжні документи про
перерахування відповідних сум
страхових внесків, або документи, які
підтверджують сплату страхових
внесків. У свою чергу банк мав право
видати платникові грошові кошти,
тільки у разі надання вищезазначених
документів. Від суми отриманих коштів
платник зобов'язаний сплатити (надати
платіжні документи про оплату)
страхових внесків у розмірі 33,2%, що
складає 41145,25 грн.

Проте, платником не були надані в Банк
відповідні платіжні документи, а Банк
всупереч вимогам частини 12 статті 20
Закону та підпункту 3.9 Інструкцій,
видав засоби для виплати допомоги по
тимчасовій непрацездатності.

Відповідно до частини першої статті 250
Господарського кодексу України
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніш як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

Частиною 15 статті 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» встановлено, що
строк давності щодо стягнення
недоїмки, пені та штрафів не
застосовується.

Оскільки строки стягнення не є
предметом регулювання Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», то частину 15
статті 106 цього Закону в контексті
положень частини 14 цієї ж статті треба
розуміти, як непоширення строків
давності не лише на стягнення недоїмки,
пені та штрафів в судовому порядку, а й
на прийняття рішення органу Пенсійного
фонду про їх застосування.

Таким чином, суди першої та апеляційної
інстанції дійшли вірного висновку про
застосування до позивача фінансових
санкцій у розмірі 41145,25 грн. за
несвоєчасне перерахування сум
страхових внесків.

Враховуючи викладене, доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального чи процесуального
права, що призвело або могло б
призвести до невірного вирішення
спору, а тому оскаржувані судові
рішення є законним та обґрунтованим і
підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 28
вересня 2010 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 17 жовтня 2011
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
до Управління Пенсійного фонду України
в м. Керчі Автономної Республіки Крим,
третя особа - КП «Автокомунсервіс», про
скасування рішення - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко