Справа № 2а-11067/10/2070
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2014 року м. Київ
К/9991/37524/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Федорова М.О.

суддів: Островича С.Е.

Степашка О.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Красноградської міжрайонної державної
податкової інспекції Харківської
області на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
18.02.2011 та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 24.05.2011

у справі № 2а-11067/10/2070

за позовом Приватного підприємства
фірма "Юкон Агро"

до Красноградської
міжрайонної державної податкової
інспекції Харківської області

про визнання недійсним
податкового повідомлення - рішення

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство фірма "Юкон Агро"
звернулось до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Красноградської міжрайонної державної
податкової інспекції Харківської
області про визнання недійсним
податкового повідомлення - рішення.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 18.02.2011
позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24.05.2011
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 18.02.2011
залишено без змін.

Не погоджуючись з зазначеним рішеннями
суду першої та апеляційної інстанції,
відповідач оскаржив їх в касаційному
порядку. В скарзі просить скасувати
оскаржувані рішення, ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Касаційна скарга вмотивована тим, що
судами першої та апеляційної інстанцій
при вирішення спору по даній справі
порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
розглянувши надані письмові докази в
їх сукупності, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційну
скаргу слід відхилити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, відповідачем було проведено
невиїзну документальну перевірку
позивача з питань правильності
дотримання норм податкового
законодавства при проведенні позивача
з контрагентом ФОП ОСОБА_3, за
результатами якої 19.08.2010 було складено
акт №1025/15/3423695.

В ході вказаної перевірки
виявлено порушення позивачем п.п.7.2.3 п.
7.2, п.п. 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість».

За наслідками висновків
вищезазначеного акту відповідачем
було прийнято податкове повідомлення
рішення від №/0 від 30.08.2010.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та вбачається з матеріалів
справи, що контрагент позивача ФОП
ОСОБА_3, не задекларував податкові
зобов'язання з ПДВ за червень 2010,
ухилився від виконання обов'язків по
сплаті податку., на підставі чого,
відповідач зробив висновок, що сума ПДВ
у розмірі 108124,39грн., неправомірно
віднесена позивачем до податкового
кредиту у червні 2010 року.

До матеріалів справи надані докази
виконання вказаних договорів, а саме
первинні бухгалтерські та податкові
документи, виписані відповідно до п.9.2.
ст.9 Закону України «Про бухгалтерський
облік і фінансової звітності в
Україні» та п.2.4. ст.2 «Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку». Таким чином,
судами встановлено, що податкові
накладні, отримані в перевірений
період від контрагента ФОП ОСОБА_3
позивач враховував при формуванні
податкового кредиту з ПДВ.

Датою виникнення права платника
податку на податковий кредит згідно
п.п.7.5.1 п.7.5. ст.7 цього Закону України
«Про податок на додану вартість»
вважається дата здійснення першої з
подій: або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів, дата виписки
відповідного рахунку; або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів. Відповідно до ч. 2
ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). Підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.
1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК
України). При кваліфікації правочину за
статтею 228 ЦК має враховуватися вина,
яка виражається в намірі порушити
публічний порядок сторонами правочину
або однією зі сторін. Доказом вини може
бути вирок суду, постановлений у
кримінальній справі, щодо знищення,
пошкодження майна чи незаконного
заволодіння ним тощо.

При цьому, ст. 204 ЦК України
передбачено, що правочин є правомірним,
якщо його недійсність прямо не
встановлена законом або якщо він не
визнаний судом недійсним.

Згідно п.п. 7.2.3, 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», податкова накладна
видається платником податку, який
поставляє товари, на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту.

Зважаючи на вище зазначені
правові норми, колегія суддів зазначає,
що підставою для нарахування
податкового кредиту є податкові
накладні, належним чином завірені
копії яких наявні в матеріалах справи.

Суди попередніх інстанцій що
дослідивши договір купівлі-продажу
№01/06/10-СХ, товарно-транспортні
накладні, видаткові накладні,
податкові накладні, реєстри отриманих
та виданих податкових накладних, копії
платіжних доручень дійшли висновку про
реальність вчинених угод позивача з
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4

Враховуючи вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційну скаргу
Красноградської міжрайонної державної
податкової інспекції Харківської
області на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
18.02.2011 та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 24.05.2011 у справі № 2а-12540/10/12/1770 слід
відхилити, а судові рішення залишити
без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Красноградської
міжрайонної державної податкової
інспекції Харківської області
відхилити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 18.02.2011 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24.05.2011 у
справі № 2а-11067/10/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий М.О. ФедоровСудді С.Е.
Острович О.І. Степашко