Справа № 826/13532/13-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Добрянська Я. І.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

26 березня 2014 року

м. Київ

Київського апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Старової Н. Е.

суддів: Файдюка
В. В., Чаку Є. В.

розглянувши у письмовому
провадженні апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва у
справі за адміністративним позовом
Приватного підприємства «Ремсервіс»
(далі позивач, Підприємство) до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Ремсервіс»
звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції у Печерському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 23.04.2013 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
10.10.2013 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду
першої інстанції скасувати, та
ухвалити нове судове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Справа розглянута відповідно до вимог
п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої інстанції,
Державною податковою інспекцією у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві було проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
позивача Приватного підприємства
«Ремсервіс» () з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні
фінансово-господарських
взаємовідносин з контрагентом ПП
«БВССД» () за листопад 2012
року.

За результатами зазначеної перевірки
відповідачем було складено Акт
перевірки № 310/22-2/24250055 від 04.04.2013 року, в
якому встановлені порушення позивачем
вимог ст. 185, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, п.
201.10 ст. 201 Податкового кодексу України,
а також п. 3 Порядку заповнення
податкової накладної, затвердженого
наказом ДПА України № 165 від 30.05.1997 року,
щодо заниження податку на додану
вартість на загальну суму 86 128,00 грн., в
тому числі: за листопад 2012 року на суму
86 128,00 грн.

За наслідками висновків Акта перевірки
відповідачем було винесено податкове
повідомлення-рішення: № від
23.04.2013 року, яким позивачу визначено
суму грошового зобов'язання по податку
на додану вартість у розмірі 107 660,00 грн.,
з яких за основним платежем - 86 128,00 грн.,
за штрафними санкціями - 21 532,00 грн,
залишеного без змін внаслідок
оскарження в адміністративному
порядку до податкових органів вищих
інстанцій.

Не погоджуючись із зазначеним
податковим повідомленням-рішенням,
позивач оскаржив його в судовому
порядку.

Колегія суддів не вбачає порушень
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
на які посилається апелянт, та вважає,
що судом надана їм правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
регулює спірні правовідносини.

Як свідчать матеріали справи, у
перевіряємому періоді (листопаді 2012
року) позивач мав взаємовідносини з
контрагентом ПП «БВССД» () по Договору поставки № ПОК-178 від
01.11.2012 року, щодо надання останнім на
користь позивача послуг з поставки
товару (будівельного розчину Полімін
М-100).

Суди обох інстанцій ретельно дослідили
надані позивачем документи
бухгалтерського та податкового обліку
на підтвердження належного виконання
зазначених договорів та правомірного
віднесення позивачем до податкового
кредиту сум по взаємовідносинах з ПП
«БВССД», зокрема, податкову накладну№
11153 від 13.11.2012 року, видаткову накладну
№ 11153 від 15.11.12 року, копію платіжного
доручення № 1808 від 13.11.2012 року,
банківську виписку по рахунках,
дозволи та ліцензії на виконання
будівельних робіт та дійшли висновку,
що господарські операції належним
чином відображено у бухгалтерському і
податковому обліку та у податковій
звітності позивача, цілком підтверджує
реальність здійснення господарських
операцій між позивачем та ПП «БВССД».

Товарність таких господарських
операцій з поставки ПП «БВССД» на
адресу позивача будівельного розчину
Полімін М-100 підтверджується
використанням позивачем цього товару у
подальшій господарській діяльності
Приватного підприємства «Ремсервіс», а
саме під час виконання позивачем робіт
по договору генерального підряду №
ПП-ГП-1 від 18.05.2011 року щодо будівництва
житлового комплексу «Покровський
Посад».

Також, на момент укладання
договорів поставки та здійснення
господарських операцій, позивач та
його контрагент були належним чином
зареєстровані як юридичні особи та
платники податків, установчі документи
яких не визнані в судовому порядку
недійсними та відсутній вирок суду
щодо можливих зловживань з боку їх
посадових осіб.

За таких підстав, колегія суддів
вважає, що позивач мав право на
включення до податкового кредиту
відповідних витрат, а його контрагент -
видавати податкові накладні під час
господарських відносин з позивачем.

З огляду на зазначене, оскільки,
нікчемність правочинів між позивачем
та його контрагентом, у відповідності
до ч. 2 ст. 71 КАС України, відповідачем не
доведена, зокрема, вироком суду
стосовно ПП «Ремсервіс», ПП «БВССД»,
який би підтверджував нікчемність
укладених між ними правочинів, та
спростовується копіями первинних
документів, наявних в матеріалах
справи, що підтверджують правомірність
формування податкового кредиту
позивачем, колегія суддів вважає, що
відповідачем всупереч норм чинного
законодавства прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 23.04.2013
року, які є протиправними та підлягають
скасуванню.

За таких обставин, судова колегія
апеляційної інстанції не вбачає
порушень судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
на які посилається відповідач в
апеляційній скарзі, та вважає, що судом
першої інстанції повно встановлені
обставини справі, яким надана
правильна правова оцінка на підставі
законодавства, яке врегульовує спірні
правовідносини.

Доводи апеляційної скарги, не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені у постанові від
10.10.2013 року, та не можуть бути підставою
для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до
ст. 200 КАС України, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись статтями 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 10.10.2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Старова Н.Е.

Судді:
Файдюк В.В.

Чаку Є.В.