Справа № 816/3459/13-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2014 р. м. Київ
К/800/60783/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівМаслія В. І.,
Сороки М. О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 16 липня 2013
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 05 листопада 2013 року у справі за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Полтавській області, треті особи:
Засульська сільська рада Лубенського
району Полтавської області, Полтавська
філія Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком", про скасування
постанови,

встановив:

Фізична особа-підприємец ОСОБА_4
звернувся з позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Полтавській області про
скасування постанови від 14 травня 2013
року № Л-12/2013-Ю.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 16 липня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05 листопада
2013 року, в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
позивач звернувся з касаційною
скаргою, в якій просив їх скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

В запереченнях на касаційну скаргу
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Полтавській області та Полтавська
філія Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" просили
залишити касаційну скаргу без
задоволення, а рішення - без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
обговоривши доводи касаційних скарг,
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами встановлено, що позивач
зареєстрований як фізична
особа-підприємець Виконавчим
комітетом Лубенської міської ради
Полтавської області 10 листопада 2005
року.

16 квітня 2013 року між позивачем (орендар)
та Публічним акціонерним товариством
"Укртелеком" (орендодавець) укладено
договір оренди № 276-23, відповідно до
умов якого орендодавець передає, а
орендар бере у строкове платне
користування приміщення гаражу.

30 квітня 2013 року відповідачем
проведено позапланову перевірку
дотримання позивачем вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил.

Перевіркою встановлено, що в порушення
вимог пункту 2 частини 1 статті 34 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" та вимог частини 3 пункту 2
"Порядку виконання будівельних робіт",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 13 квітня 2011 року
за № 466, позивач виконував будівельні
роботи з реконструкції приміщення
гаражу під шиномонтажний пункт та
станцію технічного обслуговування
автомобілів з встановленням
технологічного обладнання; здійснив
реконструкцію системи каналізації з
облаштуванням відстійника і вигрібної
ями; облаштував один бокс під мийку
автомобілів без зареєстрованої у
відповідному поряду декларації про
початок виконання будівельних робіт.

За результатами перевірки складено акт
№ 93 від 30 квітня 2013 року.

На підставі вищезазначеного акту
відповідачем складено протокол №
Л-50/2013-Ю від 30 квітня 2013 року
про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності та винесено
припис № Л-39/2013 від 30 квітня
2013 року про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності.

14 травня 2013 року відповідачем прийнято
постанову № Л - 12/2013 - Ю про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності в сумі 41 292
грн. 00 коп.

Не погоджуючись з цією постановою,
позивач звернувся до
адміністративного суду.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився суд апеляційної
інстанції, зазначив, що підстави для
задоволення позову відсутні. Приймаючи
спірні акти, відповідач діяв у
відповідності до повноважень, наданих
йому законодавством, та в рамках закону
прийняв акти індивідуальної дії.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів.

Згідно із частиною 1 статті 9 Закону
України "Про архітектурну діяльність",
будівництво (нове будівництво,
реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт) об'єкта
архітектури, здійснюється відповідно
до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України "Про регулювання
містобудівної діяльності".

Статтею 41 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
від 17 лютого 2011 року № 3038-VI державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України. Орган
державного архітектурно-будівельного
контролю розглядає відповідно до
закону справи про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Згідно із частиною 2 статті 34 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" замовник має право
виконувати будівельні роботи після
реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності.

У відповідності до статей 4, 9 Закону
України "Про архітектурну діяльність",
абзацу 2 пункту 1 Порядку виконання
будівельних робіт, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 13 квітня 2011 p. N 466, будівництво
(будівельні роботи) - це роботи з нового
будівництва, реконструкції, технічного
переоснащення діючих підприємств,
реставрації, капітального ремонту.

Відповідно до умов ДБН А.2.2-3-.2012 "Склад,
порядок розроблення, погодження та
затвердження проектної документації
для будівництва" реконструкція, це
перебудова введених в експлуатацію в
установленому порядку об'єктів
будівництва, яка передбачає
удосконалення виробництва, підвищення
техніко-економічного рівня та якості
продукції, зміну основних
техніко-економічних показників
(кількість продукції, потужність,
функціональне призначення,
геометричні розміри тощо).

Системний аналіз вказаних статей
свідчить про те, що, змінюючи
функціональне призначення об'єктів
будівництва, відбувається його
реконструкція.

Отже, змінюючи функціональне
призначення орендованих приміщень,
позивач в порушення статті 34 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" виконав будівельні роботи
саме з реконструкції гаражів, змінивши
їх цільове призначення, виконав
будівельні роботи реконструкції
системи каналізації з влаштуванням
відстійника і вигрібної ями та з
влаштуванням одного боксу під мийку
автомобілів. При цьому ж сам позивач не
заперечує факт того, що у орендованому
гаражі № 1 він обладнав шино-монтаж.

Тобто, встановлені оскаржуваною
постановою порушення щодо виконання
підготовчих робіт без повідомлення про
початок їх виконання відповідає
дійсним обставинам справи.

Таким чином, суди дійшли правомірного
висновку, що інспекцією в межах свої
повноважень та відповідно до
установленого порядку винесено
постанову про накладення штрафу на
позивача за правопорушення у сфері
містобудування, та відмовили у
задоволенні позовних вимог.

Посилання позивача в своїй касаційній
скарзі на те, що позапланова перевірка
проводилась за його відсутності, не
заслуговує на увагу, оскільки такі
недоліки, як відсутність позивача, у
даному випадку не можуть вплинути на
результат встановленого
правопорушення.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, та керуючись
статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від 16
липня 2013 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 05 листопада 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: