Справа № К/9991/1399/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/1399/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
постанову Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 13
вересня 2010 року та постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 грудня 2010
року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5
до Прилуцької міської ради
Чернігівської області, ОСОБА_6, треті
особи - державне підприємство "Центр
державного земельного кадастру",
Управління Державного комітету
земельних ресурсів у м. Прилуки
про визнання незаконним рішення та
скасування державних актів на право
власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 13
вересня 2010 року відмовлено в позові
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Прилуцької міської
ради Чернігівської області, ОСОБА_6 про
визнання незаконним рішення та
скасування державних актів на право
власності на земельну ділянку.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 грудня 2010
року постанову суду першої інстанції
скасовано та прийнято нову постанову. В
задоволенні позовних вимог про
визнання незаконним рішення
Прилуцької міської ради Чернігівської
області від 10 липня 2003 року відмовлено.
Провадження у справі в частині
визнання незаконними та скасування
державних актів на право власності на
земельну ділянку серії ЧН №082188 від 16
лютого 2004 року та серії ЧН №082232 від 16
лютого 2004 року закрито.

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями, позивачі звернулися з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права та прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, 08 липня 2008 року ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 видані свідоцтва про право на
спадщину за законом, згідно яких
спадкове майно після смерті ОСОБА_7
складається з однієї другої земельної
ділянки площею 1000 кв.м. що розташована в
АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_7 на
підставі державного акту на право
власності не земельну ділянку серії ЧН
№ 082188, виданого Прилуцькою міською
радою 16 лютого 2004 року, на підставі
рішення 9 сесії 24 скликання Прилуцької
міської ради від 10 липня 2003 року, землю
передано для будівництва та
обслуговування жилого будинку та
господарських будівель.

10 липня 2003 року 9 сесія 24 скликання
Прилуцької міської ради прийняла
рішення, згідно якого, зокрема,
задоволено заяву землекористувачів та
передано земельні ділянки, які раніше
були надані для будівництва та
обслуговування жилих будинків та
господарських будівель без зміни
цільового призначення, у приватну
власність ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (проживають
по АДРЕСА_1 площею 1000 кв.м (п.1.7 рішення),
задоволено прохання землекористувача
та передано земельну ділянку для
ведення особистого селянського
господарства у приватну власність
ОСОБА_8 (проживає по АДРЕСА_1 площею 157
кв.м (п.4.5 рішення).

16 лютого 2004 року ОСОБА_8 видано державні
акти на право власності на земельні
ділянки 1000 кв.м. для будівництва та
обслуговування жилого будинку та
господарських будівель та 157 кв.м для
ведення особистого селянського
господарства за адресою: АДРЕСА_1

Суд першої інстанції, відмовляючи в
позові, виходив з пропуску позивачами
строку звернення до суду з вказаним
адміністративним позовом.

Натомість апеляційний суд, скасовуючи
рішення суду першої інстанції
спростував висновок суду про пропуск
строку звернення до суду, однак вказав
на правомірність рішення Прилуцької
міської ради Чернігівської області від
10 липня 2003 року.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками апеляційного суду з огляду
на їх правомірність та оргрунтованість
та вбачає за доцільне зазначити про
таке.

Так, матеріалами справи
підтверджується, що після отримання
свідоцтв про право на спадщину за
законом від 08 липня 2008 року позивачі
звертались до Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської
області з позовом до Прилуцької
міської ради про оскарження державного
акту на право власності на земельну
ділянку, що підтверджується ухвалою
про відкриття провадження від 26
вересня 2008 року, про визнання
протиправним рішення та скасування
державного акта на право власності на
земельну ділянку, що підтверджується
ухвалою про відкриття провадження від
22 травня 2009 року, про визнання
незаконним рішення та державного акта
на право власності на земельну ділянку,
що підтверджується ухвалою про
відкриття провадження від 14 вересня 2009
року, про визнання незаконним рішення
та скасування державних актів, що
підтверджується ухвалою від 12 березня
2010 року. Однак, у зв'язку із зміною
процесуального законодавства рішення
у справі прийнято не було, позовні
заяви залишені без розгляду. За таких
обставин, позивачами не порушений
строк звернення до адміністративного
суду за захистом своїх прав, оскільки
вони реалізували своє право на
звернення протягом трьох місяців після
того, як отримали свідоцтва про право
на спадщину та дізнались про існування
спірного рішення та державних актів.

У відповідності до ст.116 Земельного
кодексу України (в редакції, що була
чинною на момент прийняття
оспорюваного рішення) громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевою самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом.

Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування. Безоплатна передача
земельних ділянок у власність громадян
провадиться у разі, зокрема,
приватизації земельних ділянок, які
перебувають у користуванні громадян.

Згідно ст. 118 Земельного кодексу
України громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.
Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

Доводи позивачів щодо відсутності
заяви ОСОБА_7 на приватизацію земельної
ділянки судом не приймаються до уваги,
оскільки, як вбачається з тексту
рішення Прилуцької міської ради
Чернігівської області від 10 липня 2003
року, рішення про передачу земельних
ділянок було прийнято на підставі заяв
громадян на приватизацію земельних
ділянок. Крім того, ОСОБА_7 за життя не
оскаржувала та не оспорювала рішення
Прилуцької міської ради Чернігівської
області від 10 липня 2003 року. Будь-яких
інших доводів щодо невідповідності
оскаржуваного рішення нормам чинного
на момент прийняття законодавства
позивачами не наводилось.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Перелічені норми чинного
законодавства та наявні матеріали
справи не дають підстав вважати, що в
спірних правовідносинах Прилуцька
міська рада Чернігівської області
діяла всупереч вимогам частини другої
статті 19 Конституції України, тому
висновок апеляційного суду про відмову
у задоволенні позовних вимог в цій
частині є вірним.

Поряд з цим, колегія суддів вважає за
доцільне зазначити, що висновок суду
апеляційної інстанції щодо закриття
провадження у справі в частині
позовних вимог про визнання
незаконними та скасування державних
актів на право власності на земельну
ділянку серії ЧН №082188 від 16 лютого 2004
року та серії ЧН №082232 від 16 лютого 2004
року є помилковим.

Так, в спірних правовідносинах вимога
щодо визнання рішення суб'єкта владних
повноважень протиправним є пов'язаною
з вимогою про визнання незаконними
державних актів на земельну ділянку,
тому з урахуванням ч.1 ст. 21 КАС України,
має розглядатись в одному провадженні.

Враховуючи відсутність правових
підстав для визнання незаконним
рішення Прилуцької міської ради
Чернігівської області від 10 липня 2003
року, колегія суддів приходить до
висновку про відмову в задоволенні
позову про визнання незаконними та
скасування державних актів на право
власності на земельну ділянку серії ЧН
№082188 від 16 лютого 2004 року та серії ЧН
№082232 від 16 лютого 2004 року.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Згідно з частиною 2 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, не може бути скасовано судове
рішення з мотивів порушення судом норм
процесуального права, якщо це не
призвело і не могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5
залишити без задоволення, а постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 грудня 2010
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: