Справа № 153/429/14
Суддя: Дзерин М. М.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2014 р.
Справа153/429/14

Ямпільський районний суд Вінницької
області

в складі головуючого судді ДЗЕРИНА М.М.

за участю секретаря сз ГУЛКОВСЬКІЙ Т.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ямпіль

справу адміністративної юрисдикції за
позовом Відділу Держземагенства в
Ямпільському районі Вінницької
області до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області про визнання протиправною та
скасування постанови про накладення
штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Відділ Держземагенства в
Ямпільському районі Вінницької
області заявив адміністративний позов
до Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області про визнання протиправною та
скасування постанови про накладення
штрафу, посилаючись на те, що 26 лютого
2014 року до нього надійшла постанова від
20 лютого 2014 року державного виконавця
про накладення штрафу в сумі 1360 гривень
за невиконання рішення Ямпільського
районного суду Вінницької області від
07 лютого 2013 року, яким зобов'язано
відділ Держземагенства в Ямпільському
районі скасувати державну реєстрацію
державного акту на право власності на
землю серія ЯМ №227421, виданого на ім'я
ОСОБА_3, кадастровий номер земельної
ділянки :01:011:0053. Позивач зазначає,
що на підставі виконавчого листа,
виданого 06 серпня 2014 року Ямпільським
районним судом Вінницької області
державним виконавцем 09 вересня 2013 року
була винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження, згідно із
якою позивача було зобов'язано до 16
вересня 2013 року добровільно виконати
вказане рішення суду. Позивач
посилається на те, що 18 вересня 2013 року
за вих.№05-33/1609 ним до відповідача був
направлений лист, у якому
повідомлялося, що з 01 січня 2013 року
набув чинності Закон України «Про
Державний змелений кадастр»,
відповідно до якого реєстрацію землі
та прав на неї розподілено між двома
відомствами - органами Держемагенства,
які реєструють земельні ділянки в
Національній кадастровій книзі -
присвоюють кадастровий номер і
відкривають Поземельну книгу, та до
Укрдержреєстру відійшли функції
реєстрації прав власності, постійного
користування та договорів оренди
земельних ділянок. Позивач також
вказує на те, що Ямпільський районний
суд Вінницької області ухвалою від 31
жовтня 2013 року відмовив у задоволенні
подання про встановлення способу і
порядку виконання рішення суду від 07
лютого 2013 року, оскільки відділом
примусового виконання рішень УДВС ГУЮ
у Вінницькій області будь-яких
виконавчих дій стосовно виконання
рішення не зроблено. 30 грудня 2013 року до
позивача надійшла вимога від 09 грудня
2013 року державного виконавця про
зобов'язання виконати рішення суду до 16
грудня 2013 року. 30 грудня 2013 року за
вих.№02-14/2568 позивач направив до
виконавчої служби повідомлення про
неможливість виконання судового
рішення з поважних причин, оскільки
згідно із Законом України «Про
Державний земельний кадастр» та «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень», які
набули чинності 01 січня 2013 року не
передбачають повноважень позивача як
територіального органу
Держземагенства щодо здійснення
державної реєстрації прав на нерухоме
майно (земельні ділянки) та скасування
державної реєстрації таких прав, а
також позивач не має доступу до
Державного реєстру прав. Позивач
вважає протиправною постанову
державного виконавця від 20 лютого 2014
року, якою на нього накладено штраф за
невиконання рішення суду, посилаючись
на те, що постанова винесена поспішно
та суперечить чинному законодавству,
зокрема ст.89 ЗУ «Про виконавче
провадження», яка передбачає, що у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу. Позивач вказує на
те, що він з поважних причин не має
можливості виконати судове рішення,
вважаючи свої права порушеними,
просить суд визнати протиправною та
скасувати оскаржувану постанову
державного виконавця від 20 лютого 2014
року про накладення на нього штрафу у
сумі 1360 гривень.

Представник позивача Кислий А.О., який
діє на підставі доручення ви.№02-12/612 від
24 березня 2014 року, позов підтримав, про
що суду надав заяву із клопотанням
справу розглянути без його участі.

Представник відповідача - державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області Сінгаєвська О.М., яка діє на
підставі доручення від 24 березня 2014
року, проти задоволення позову
заперечує, про що надала суду письмові
заперечення до позову та клопотання
про розгляд справи без її участі. В
своєму письмовому запереченні
представник відповідача зазначає, що
державним виконавцем дотримано вимог
ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» та
здійснено заходів, необхідних для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення у спосіб та в
порядку, встановленому виконавчим
документом і цим Законом. Боржник на
адресу державної виконавчої служби
надіслав листа, проте, жодних дій як
боржником, для виконання рішення
Ямпільського районного суду Відділом
Держземагенства в Ямпільському районі
не вчинено. Тому, керуючись ст.ст.75, 89 ЗУ
«Про виконавче провадження» 20 лютого
.2014 року державним виконавцем винесено
постанову про накладення штрафу на
боржника та надано новий строк для
виконання. Представник відповідача
зазначає, що рішення суду є
обов'язковим до виконання Відділом
Держземагенства в Ямпільському районі,
дії управління ДВС ГУЮ у Вінницькій
області вчинені відповідно до вимог ЗУ
«Про виконавче провадження», в межах
наданих повноважень, тому просить
відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ст.122 ч.4 КАС України
судовий розгляд здійснено в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, оскільки
клопотання про розгляд справи за їх
відсутності заявили всі особи, які
беруть у участь у справ.

Судом встановлено такі обставини.

Із досліджених судом письмових
доказів - копій постанови державного
виконавця від 09 вересня 2013 року про
відкриття виконавчого провадження,
супровідного листа про направлення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, повідомлення відділу
Дерзмемагенства у Ямпільському районі
вих.№05-33/1609 від 18 вересня 2013 року щодо
постанови про відкриття виконавчого
провадження, подання про встановлення
і зміну способу виконання рішення суду,
ухвали Ямпільського районного суду
Вінницької області від 31 жовтня 2013
року, вимоги державного виконавця
№11692/2.1-28/3 від 09 грудня 2013 року,
повідомлення відділу Держземагенства
вих.№02-14/2568 від 30 грудня 2013 року щодо
вимоги державного виконавця про
наявність обставин, які ускладнюють
виконання судового рішення, постанови
державного виконавця від 20 лютого 2014
року про накладення штрафу, витягу із
книги вхідної кореспонденції відділу
Держземагенства у Ямпільському
районі, висновку Ямпільського РВ УМВС
України у Вінницькій області від 06
березня 2014 року щодо перевірки заяви з
відділу примусового виконання рішень
УДВС ГУЮ у Вінницькій області з приводу
невиконання судового рішення, яким
перевірку закінчено, так як не
вбачається ознак кримінального
правопорушення, передбаченого ст.382 КК
України встановлено, що на примусовому
виконанні у відповідача перебуває
виконавчий лист №231/3239/12 виданий
Яміпльським районним судом Вінницької
області 06 серпня 2013 року, яким
зобов'язано відділ Держземагенства в
Ямпільському районі скасувати
державну реєстрацію державного акту на
право власності на землю серія ЯМ « 227421,
виданого на ім'я ОСОБА_3, кадастровий
номер земельної ділянки :01:011:0053.
Державним виконавцем відкрито
виконавче провадження з приводу
примусового виконання рішення та на
адресу позивача надіслано копію
постанови про відкриття виконавчого
провадження, надано строк для
добровільного виконання судового
рішення. Державний виконавець
звертався до суду із поданням про
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення, ухвалою
суду від 31 жовтня 2013 року відхилено
подання державного виконавця про
встановлення способу та порядку
виконання рішення суду з тих підстав,
що відділом примусового виконання
рішень УДВС не зроблено будь-яких
виконавчих дій стосовно виконання
рішення. Також встановлено, що позивач
на виконання вимог державного
виконавця як боржник у цьому
виконавчому провадженні неодноразово
повідомляв відповідача про
неможливість виконання вказаного
судового рішення у спосіб, вказаний у
виконавчому листі, з огляду на набуття
чинності Законів України «Про
Державний земельний кадастр» та «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень», які не
передбачають повноважень позивача як
територіального органу
Держземагенства щодо здійснення
державної реєстрації прав на нерухоме
майно (земельні ділянки) та скасування
державної реєстрації таких прав, а
також позивач не має доступу до
Державного реєстру прав. Постановою
державного виконавця від 20 лютого 2014
року на позивача як на боржника у
виконавчому провадженні накладено
штраф у розмірі 1360 гривень за
невиконання рішення. Копію вказаної
постанови позивач отримав 26 лютого 2014
року, про що свідчить витяг із журналу
вхідної кореспонденції.

Відповідно до ст.181 ч.2 КАС України
позовну заяву з приводу рішень, дій або
бездіяльності державної виконавчої
служби може бути подано до суду у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав, свобод чи
інтересів.

Оскільки позивач оскаржувану
постанову державного виконавця
отримав 26 лютого 2014 року,
адміністративний позов подано до суду
28 лютого 2014 року, тобто, у межах строку,
встановленого ст.181 ч.2 КАС України.

Оцінюючи усі докази у їх сукупності,
суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими і такими, що підлягають
до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.75 ч.ч.1,2 ЗУ «Про
виконавче провадження». Після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження. У
разі невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Відповідно до ст.89 ч.1 ЗУ «Про
виконавче провадження» у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника -
юридичну особу - від сорока до
шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Таким чином, як підстава для
накладення державним виконавцем
штрафу на боржника законом передбачено
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення.

Із досліджених доказів
встановлено, що позивач як боржник у
виконавчому провадженні неодноразово
повідомляв державного виконавця про
наявність обставин, які ускладнюють
виконання судового рішення, а саме -
відсутність передбачених законом
порядку та повноважень боржника щодо
скасування державної реєстрації права
власності на землю, а також що позивач
не має доступу до Державного реєстру
прав. Оцінюючи доводи позивача, на які
він посилається як на підставу для
визнання неправомірною оскаржуваної
постанови державного виконавця, суд
вважає встановленим, що дійсно наявні
поважні причини, з яких позивач як
боржник у виконавчому провадженні не
може виконати судове рішення у спосіб
та порядку, встановленому виконавчим
документом.

Статтями 7, 9 ЗУ «Про державний
земельний кадастр» встановлено
виключний перелік повноваження
органів, що здійснюють ведення
Державного земельного кадастру та
державного кадастрового реєстратора,
до яких не відноситься скасування
державної реєстрації державного акту
на право власності на землю.

Державна реєстрація речових прав
на нерухоме майно та внесення запису
про скасування державної реєстрації
прав здійснюється у порядку,
встановленому Законом України «Про
державну речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст.6 Законом України
«Про державну речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» систему органів
державної реєстрації прав становлять
органи, вказані у цій статті та які
діють у межах повноважень,
встановлених статтею 8 цього Закону.
Відповідно до цього Закону держателем
Державного реєстру прав є центральний
орган виконавчої влади, що забезпечую
реалізацію державної політки у сфері
державної реєстрації прав.

Відповідно до ст. 26 Закону України
«Про державну речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» у разі
скасування на підставі рішення суду
рішення про державну реєстрацію прав
до Державного реєстру прав вноситься
запис про скасування державної
реєстрації прав.

Таким чином, відповідно до норм
вказаних законів позивач - Відділ
Держземагенства в Ямпільському районі
не має повноважень щодо здійснення
скасування державної реєстрації права
на нерухоме майно, а саме - державного
акту на право власності на землю серія
ЯМ №227421, виданого на ім'я ОСОБА_3,
кадастровий номер земельної ділянки
:01:011:0053, а також позивач не є
держателем Державного реєстру прав.
Будь-яким іншим законом, як і самим
виконавчим документом не передбачено
порядку, якому повинен слідувати
позивач при виконанні судового рішення
та здійснення ним скасування
державного акту на землю. Тобто,
невиконання позивачем як боржником
судового рішення зобов'язального
характеру виникло з поважної причини,
що не залежить від його волі, про що він
повідомляв державного виконавця у
встановлений для виконання судового
рішення термін.

З урахуванням наведеного, суд
вважає, що оскаржувана постанова
державного виконавця винесена
всупереч вимогам ст.89 ЗУ «Про виконавче
провадження, є такою, що порушує права
позивача як боржника у виконавчому
провадженні. Порушене право позивача
підлягає судовому захисту шляхом
визнання неправомірною та скасування
оскаржуваної постанови серії ВП №39648965
від 20 лютого 2014 року, винесеної
державним виконавцем, а позовні вимоги
є такими, що підлягають до задоволення
у повному обсязі.

Оскільки позов задоволено, суд за
правилами ст.ст.94,98 КАС України, має
підстави стягнути із відповідача на
користь позивача документально
підтверджені судові витрати, що
пов'язані зі сплатою судового збору у
розмірі ставки судового збору,
встановленому п.п.1 п.3 ст.4 ЗУ «Про
судовий збір» , тобто у сумі 73 гривні 08
копійок.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 11, 71, 94, 159, 160,
161, 162, 163 КАС України, на підставі ст.89 ЗУ
«Про виконавче провадження», суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та
скасувати постанову серії ВП №39648965 від
20 лютого 2014 року, винесену старшим
державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області про накладення на
Відділ Держземагенства у Ямпільському
районі Вінницької області за
невиконання судового рішення штрафу у
розмірі 1360 (одна тисяча триста
шістдесят) гривень.

Стягнути із Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області на користь Відділу
Держземагенства в Ямпільському районі
Вінницької області 73 (сімдесят три)
гривні 08 копійок судових витрат.

Постанова може бути оскаржена
повністю або частково до Вінницького
апеляційного адміністративного суду.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
Адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
Адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Головуючий
М.М.Дзерин