Справа № 872/9861/13
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2014 рокусправа № 804/4740/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чепурнова Д.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 22
квітня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби про скасування
податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
вищевказаним позовом в якому просив
визнати нечинним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 06.02.2013 року, яким визначено
суму податкового зобов'язання за
платежем земельний податок з фізичних
осіб в розмірі 1393,65 грн.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що розрахунок
земельного податку податковим органом
проведено виходячи з середніх
показників нормативної грошової
оцінки земельних ділянок по місту, що
не відповідає нормам ПК України, яким
передбачено нарахування земельного
податку виходячи із даних державного
земельного кадастру.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 22
квітня 2013 року позов було задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
ДПІ у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська подала апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просила
постанову суду скасувати та прийняти
нове рішення яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_1 просить відмовити у її
задоволенні та залишити без змін
постанову суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не з'явились, про час
та місце слухання справи повідомлялися
належним чином, а тому відповідно до ст.
41 КАС України фіксування судового
засідання не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
ОСОБА_1, є власником нежилих приміщень:

- відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 15 вересня 2006
року на частину магазину продовольчих
товарів - приміщення № 2 (два) поз. поз.1-6,
загальною площею 51,1 кв.м., ганок літ. «а»
на першому поверсі житлового будинку
літ.А-9, що знаходиться в АДРЕСА_1. Право
власності на означене нерухоме майно
зареєстровано КП «Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» 19.10.2006, реєстрацій
номер 11821776.

- відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 16 вересня 2006
року на частину нежилого приміщення № 2
в житловому будинку літ.А-5 на першому
поверсі поз.І, 1-3, загальною площею 48,2
кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_2. Право
власності на означене нерухоме майно
зареєстровано КП «Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» 19.10.2006, реєстрацій
номер 8133033.

- відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 19 вересня 2006
року на частину нежилого приміщення №
34 в житловому будинку літ.А-9 на першому
поверсі поз. 1, 2, 17-21, загальною площею 64,1
кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_3. Право
власності на означене нерухоме майно
зареєстровано КП «Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» 18.10.2006, реєстрацій
номер 8646369.

Враховуючи наявність у позивача
наявних нежилих приміщень податковим
органом прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 06.02.2013
року, яким визначено суму податкового
зобов'язання за платежем земельний
податок з фізичних осіб в розмірі 1393,65
грн.

Розмір нормативної грошової оцінки
земельних ділянок, податковим органом
встановлено на підставі листа
Дніпропетровської регіональної філії
Державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру» №
2-2/2629 від 09.09.2011 року про надання
інформації. У зазначеному листі
наводяться дані щодо орієнтовної
нормативної грошової оцінки 1 кв.м.
земельних ділянок на яких знаходяться
нежитлові приміщення, що належать
позивачу.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
визначення земельного податку з
орієнтовних показників нормативної
грошової оцінки земельних ділянок по
місту Дніпропетровську не відповідає
законодавчо встановленому порядку
визначення розміру земельного податку,
а також приписам ст.23 Податкового
кодексу України, відповідно до якої
базою оподаткування визнаються
конкретні вартісні, фізичні або інші
характеристики певного об'єкта
оподаткування.

Колегія судді погоджується з таким
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Згідно із ст.269 Податкового кодексу
України платниками податку за землю є
власники земельних ділянок, земельних
часток (паїв) та землекористувачі.

Відповідно до ст.270 ПК України
об'єктами оподаткування є земельні
ділянки, які перебувають у власності
або користуванні, та земельні частки
(паї), які перебувають у власності.

Земельна ділянка це частина земної
поверхні з установленими межами,
певним місцем розташуванням, цільових
(господарським) призначенням та з
визначеними щодо неї правами (п.14.1.74 ст.
14 ПК України).

Згідно із п.286.6 ст.286 Податкового
кодексу України за земельну ділянку, на
якій розташована будівля, що перебуває
у користуванні кількох юридичних або
фізичних осіб, податок нараховується
кожному з них пропорційно тій частині
площі будівлі, що знаходиться в їх
користуванні, з урахуванням
прибудинкової території.

Відповідно до п.287.8 ст.287 Податкового
кодексу України власник нежилого
приміщення (його частини) у
багатоквартирному жилому будинку
сплачує до бюджету податок за площі під
такими приміщеннями (їх частинами) з
урахуванням пропорційної частки
прибудинкової території з дати
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно.

Враховуючи наведене суд першої
інстанції вірно зазначив, що позивач є
платником земельного податку з
земельних ділянок, на яких розташовані
належні йому на праві власності
частини нежилих приміщень в житлових
будинках.

В той же час статтею 286 Податкового
кодексу встановлено, що підставою для
нарахування земельного податку є дані
державного земельного кадастру.

Відповідно до пп.271.1.1 п.271.1 ст.271 ПК
України базою оподаткування є
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок з урахуванням коефіцієнта
індексації, визначеного відповідно до
порядку, встановленого цим розділом.

Пунктом 289.1 статті 289 Податкового
кодексу України встановлено, що для
визначення розміру податку та орендної
плати використовується нормативна
грошова оцінка земельних ділянок.
Центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
земельних відносин здійснює
управління у сфері оцінки земель та
земельних ділянок.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про
оцінку земель» нормативна грошова
оцінка земельних ділянок проводиться,
зокрема, у разі визначення розміру
земельного податку.

Відповідно до ст.20 цього ж Закону за
результатами нормативної грошової
оцінки земельних ділянок складається
технічна документація.

Дані про нормативну грошову оцінку
окремої земельної ділянки
оформляються як витяг з технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про
оцінку земель» в редакції, що діяла на
час виникнення спірних правовідносин,
технічна документація з нормативної
грошової оцінки земельних ділянок у
межах населених пунктів
затверджується відповідною сільською,
селищною, міською радою.

Витяг з технічної документації про
нормативну грошову оцінку окремої
земельної ділянки видається
відповідним органом виконавчої влади з
питань земельних ресурсів.

Згідно з абз.2 п.286.1 ст.286 ПК України
відповідні органи виконавчої влади з
питань земельних ресурсів за запитом
відповідного органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
подають інформацію, необхідну для
обчислення і справляння плати за землю,
у порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

З огляду на викладене суд першої
інтенції прийшов до вірного висновку,
що лист Дніпропетровської
регіональної філії ДП «Центр
Державного земельного кадастру» №
2-2/2629 від 09.09.2011 р. про надання
інформації щодо даних Державного
земельного кадастру міста
Дніпропетровська не є законодавчо
встановленим документом про
нормативну грошову оцінку земельних
ділянок, внаслідок чого інформація,
викладена в цьому листі, не може бути
використана відповідачем при
розрахунку земельного податку.

У листі Державної податкова
адміністрація України від 21.06.2011 року №
17139/7/15-0717з також зазначається, що
відомості про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки
відображаються у витягу з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки, який
видається Держземагентством України
згідно Указу Президента України від
08.04.2011 року № 445/2011, яким затверджено
Положення про Державне агентство
земельних ресурсів України.

Зазначені обставини свідчать про
протиправність прийнятого податкового
повідомлення-рішення № від 06.02.2013
року.

Колегія суддів апеляційного суду
вважає, що в межах апеляційної скарги
порушень судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому апеляційну скаргу слід
відхилити, а оскаржене судове рішення
залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 22
квітня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова