Справа № 2а/2506/18886/11
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Требух Н.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

11 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Безименної Н.В.,

суддів -
Бєлової Л.В. та Аліменка В.О.,

секретаря -
Проценко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України у
м. Чернігові на ухвалу Деснянського
районного суду м. Чернігова
від 12 грудня 2013 року за поданням
відділу державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції про зміну способу та порядку
виконання рішення суду у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного Фонду України у
м. Чернігові про зобов'язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Деснянського районного суду
м. Чернігова від 12 грудня 2013 року
змінено спосіб та порядок виконання
постанови Деснянського районного суду
м. Чернігова, на підставі якої видано
виконавчий лист від 14.10.2013 року №
2-а-2506/18886/11 щодо зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України у м. Чернігові
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2
підвищенням її розміру як дитині війни
на 30 відсотків мінімальної пенсії за
віком, встановленої ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з 26.03.2011
року по 22.07.2011 року та здійснити
відповідні виплати за відрахуванням
вже виплачених сум. Стягнути з
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові на користь ОСОБА_2
нараховану, але не виплачену суму
надбавки до пенсії у розмірі 665 грн. 52
коп.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
Управління Пенсійного Фонду України у
м. Чернігові звернулося із апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу суду першої інстанції і
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні подання про зміну способу
і порядку виконання в повному обсязі. В
обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що
суд не врахував, що кошти пенсійного
фонду не входять до складу Державного
бюджету України, а кошти необхідні для
виплати оскаржуваних за даним позовом
сум на даний час відсутні.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а ухвала суду першої
інстанції скасуванню, виходячи з
наступного.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 26.10.2011
року, яка залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 31.05.2013 року,
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Чернігова здійснити перерахунок
пенсії позивача з підвищенням його
розміру як дитині війни на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 26.03.2011 року по 22.07.2011 року
та здійснити відповідні виплати за
відрахуванням вже виплачених сум.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Деснянського районного суду м.
Чернігова та синтез наведених
процесуальних норм дають підстави
зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин відділ державної
виконавчої служби Деснянського
Чернігівського міського управління
юстиції просив змінити не спосіб
виконання постанови суду, а судове
рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на те, що «захист порушеного права у
судовому рішенні» і «спосіб виконання
судового рішення» не є тотожними
поняттями (процесуальними
інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Наведена позиція також викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 12 лютого 2014 року у справі №
К/800/598/14.

З врахуванням наведеного, ухвала
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 12 грудня 2013 року
підлягає скасуванню, як така, що
постановлена з порушенням норм
процесуального права, з постановленням
нової ухвали про відмову в задоволенні
заяви.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 160, 195, 196, 199, 204, 205, 206 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України у м. Чернігові
- задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м.
Чернігова від 12 грудня 2013 року -
скасувати та постановити нову, якою у
задоволенні подання відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 17
березня 2014 року.

Головуючий суддя
Н.В. Безименна

Судді
Л.В. Бєлова

В.О. Аліменко

.

Головуючий суддя
Безименна Н.В.

Судді:
Бєлова Л.В.

Аліменко В.О.