Справа № 487/1715/14-а
Суддя: Боброва І. В.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 487/1715/14-а
Номер провадження 2-а/487/124/14
ПОСТАНОВА

Іменем
України

27.03.2014 року
м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді - Бобрової І.В.

секретаря - Табунщик К.С.,

за участю: представника позивача -
ОСОБА_1,

представника третьої особи - Савченко
І.В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Миколаєва
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області, третя особа - Управління
казначейської служби України у м.
Миколаєві Миколаївської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду
з позовом до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області, третя особа - Управління
казначейської служби України у м.
Миколаєві Миколаївської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовувала
тим, що Постановою Заводського
районного суду міста Миколаєва від 19
січня 2011 року було задоволено її позов
до Управління пенсійного фонду України
в Заводському районі міста Миколаєва,
зобов'язано останнє здійснити
нарахування та виплатити підвищення до
пенсії за період з 13 червня 2010 року по 30
листопада 2011 року. 23 квітня 2012 року
Заводським районним судом міста
Миколаєва було видано виконавчий лист
по справі №2-а-205/2011, на підставі якого, а
також заяви ОСОБА_3 відкрито виконавче
провадження. В травні 2013 року державний
виконавець звернувся до суду з
поданням про зміну способу і порядку
виконання рішення, яке було задоволено
ухвалою суду від 31.05.2013 року, та видано
ще один виконавчий лист. Позивач даний
виконавчий лист разом із заявою
направила до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області, але постановою державного
виконавця від 16.01.2014 року їй було
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження, в зв'язку з тим, що дані
зобов'язання повинні виконуватися
Державною казначейською службою
України. На підставі викладено,
вважаючи дану відмову неправомірною,
позивач просила суд поновити їй строк
на звернення до суду, оскільки спірна
постанова отримана нею поштою лише
08.02.2014 року, визнати неправомірними дії
державного виконавця з винесення
постанови від 16 січня 2014 року щодо
відмови у відкритті виконавчого
провадження, скасувати спірну
постанову, а також визнати повну
бездіяльність відповідача по
виконавчому листу справи №2-а-205/2011.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала вимоги позову,
наполягала на його задоволенні.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надав до суду письмові
заперечення.

Представник третьої особи в судовому
засіданні проти позову заперечував,
пояснив що на теперішній час немає
чіткого механізму виконання рішень
суду Державною казначейської службою
України в справах де відповідачем є
Пенсійний фонд, а оскільки у Пенсійного
фонду є відкриті рахунку, то вони
повинні з них перераховувати кошти за
рішеннями судів.

Заслухавши сторони, врахувавши
письмові пояснення відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
Постановою Заводського районного суду
міста Миколаєва було задоволено позов
ОСОБА_3 до Управління пенсійного фонду
України в Заводському районі міста
Миколаєва, зобов'язано останнє
перерахувати та виплатити підвищення
до пенсії, як дитині війні, виходячи з
розміру 30 відсотків мінімального
розміру пенсії за віком з розрахунку за
період з 13 червня по 30 листопада 2010
року, з урахуванням виплачених за цей
період сум.

На підставі даної постанови суду було
видано виконавчий лист та Постановою
державного виконавця ВП №33085518 від
21.06.2012 року відкрите виконавче
провадження.

Ухвалою заводського районного суду
міста Миколаєва від 31.05.2013 року було
задоволено подання державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області про зміну способу виконання
рішення суду на користь ОСОБА_3.
Ухвалено, на виконання постанови від
15.02.2012 року про зобов'язання Управління
пенсійного фонду України в Заводському
районі міста Миколаєва перерахувати та
виплатити підвищення до пенсії, як
дитині війні, виходячи з розміру 30
відсотків мінімального розміру пенсії
за віком з розрахунку за період з 13
червня 2010 року по 30 листопада 2010 року,
за виконавчим листом у справі №2-а-205-2011
стягнути з Управління пенсійного фонду
України в Заводському районі міста
Миколаєва на користь ОСОБА_3 791,32 грн..

На підставі даної ухвали суду,
Заводським районним судом міста
Миколаєва 03.10.2013 року було видано
відповідний виконавчий лист, за яким
16.01.2014 року державний виконавець
Постановою відмовив у відкритті
виконавчого провадження, посилаючись
на п.8 ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче
провадження» та ст..3 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень».

З 1 січня 2013 року набрав чинності Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» № 4901-VI, який
встановлює гарантії держави щодо
виконання

судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
"Про виконавче провадження", та
особливості їх виконання.

Зазначеним законом визначено порядок
виконання рішень суду про стягнення
коштів з державного органу. Так,
статтею 3 визначено, що виконання
рішень суду про стягнення коштів,
боржником за якими є державний орган,
здійснюється Державною казначейською
службою України в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Також 06.02.2013 року набрав чинності у
новій редакції Порядок виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або боржників,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845
(у редакції постанови Кабінету
Міністрів України від 30 січня 2013 р. № 45),
який визначає механізм виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або боржників
(далі - рішення про стягнення коштів),
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення.
Пунктом 3. Порядку визначено, що рішення
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників
виконуються на підставі виконавчих
документів виключно органами
Казначейства у порядку черговості
надходження таких документів (про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів - з попереднім
інформуванням Мінфіну, про стягнення
коштів боржників - у межах відповідних
бюджетних призначень, наданих
бюджетних асигнувань (залишків коштів
на рахунках підприємств, установ,
організацій).

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів від 15 квітня 2013 р. № 267, до
Порядку виконання рішень про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або боржників, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 3 серпня 2011 р. N 845, внесено зміни, а
саме: пункт 25 доповнено абзацом такого
змісту: «У разі наявності у боржника
окремої бюджетної програми для
забезпечення виконання рішень суду
безспірне списання коштів з боржника
(виконання рішень суду про стягнення
коштів з боржника) здійснюється лише за
цією бюджетною програмою. При цьому
пункти 24 - 34 цього Порядку
застосовуються лише щодо зазначеної
бюджетної програми.".

Пункт 33 викладено в такій редакції: У
разі коли судове рішення стосується
спорів фізичних осіб із суб'єктами
владних повноважень з приводу
обчислення, призначення, перерахунку,
здійснення, надання, одержання
пенсійних виплат, соціальних виплат
непрацездатним громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг або судове
рішення неможливо виконати протягом
двох місяців з дня надходження
документів, зазначених у пункті 6 цього
Порядку, орган Казначейства для
виконання рішення про стягнення
передає до Казначейства документи та
відомості згідно з підпунктом 1 пункту
47 цього Порядку. При цьому органом
Казначейства відновлюється проведення
платежів боржника».

Згідно п.1 Положення про Пенсійний фонд
України, затвердженого Указом
Президент України від 06.04.2011 року за
№384/2011, Пенсійний фонд України є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом: Міністрів
України через Міністерство соціальної
політики України.

Таким чином рішення суду та виконавчий
лист про стягнення коштів з державного
органу повинно направлятися до органу
Державної казначейської служби
України для виконання в порядку
гарантії держави щодо виконання
судових рішень та виконуватись ним.

При цьому з матеріалів справи
вбачається, що судом було видано два
виконавчих листа по одній справ, що
суперечить ч.1 ст.258 КАС України.

Отже в судовому засіданні не
встановлені підстави для задоволення
адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 158-160,165,167,186,254, 255 Кодексу
Адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області, третя особа - Управління
казначейської служби України у м.
Миколаєві Миколаївської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити.

На постанову може бути подана
апеляційна скарга до Одеського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови через
Заводський районний суд м. Миколаєва

Суддя Заводського районного

суду м. Миколаєва
підпис
І.В. Боброва

З оригіналом згідно

суддя