Справа № 247/837/14-а
Суддя: Чапланова О. М.
Дата ухвалення: 2014-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 247/837/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2014 року Торезький
міський суд Донецької області в складі:

Головуючої-судді

Чапланової О.М.

при секретарі

Семенцовій І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Тореза
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду
України в місті Торезі Донецької
області, третя особа - Територіальне
управління державної судової
адміністрації України в Донецькій
області, про визнання протиправною
бездіяльності, зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці, -

В С Т А Н О В И В :

25.02.2014 року позивач звернувся до суду з
позовом до Управління Пенсійного Фонду
України в місті Торезі про визнання
протиправною бездіяльності,
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці.
Свої вимоги мотивував тим, що з 27 грудня
2010 року він має статус судді у
відставці, отримує довічне грошове
утримання з урахуванням
адміністративної посади - заступника
голови суду. Відповідно до ч.3 ст.136
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів» довічне грошове
утримання виплачується судді у
відставці у розмірі 80% грошового
утримання судді з якого було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до
01.01.2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді. З 01.12.2013 року розмір
заробітної плати судді збільшився до
1218 грн., але розмір його довічного
грошового утримання залишився без
змін.

20.01.2014 року він звернувся до УПФУ в
місті Торезі Донецької області з
заявою про проведення перерахунку
розміру довічного грошового утримання
та виплати недорахованих коштів. 30.01.2014
року отримав лист з відповіддю УПФУ в
місті Торезі про відмову в
перерахуванні розміру щомісячного
довічного грошового утримання та
виплати недорахованих коштів, з
посиланням на ч.4 ст.138 Закону України
«Про судоустрій та статус суддів», якою
передбачено перерахування довічного
грошового утримання лише суддям
Конституційного Суду України у
відставці. Вважає, що таке тлумачення
відповідачем Закону України «Про
судоустрій та статус суддів» є
помилковим, оскільки питання
розрахунку щомісячного довічного
грошового утримання суддям у відставці
регулюється ч. 3 ст. 136 цього Закону.

Його загальний стаж роботи на момент
звільнення складає 29 років 08 днів, отже
розмір довічного грошового утримання
повинен дорівнювати 90% місячного
розміру винагороди працюючого на
відповідній посаді судді, виходячи з
розміру винагороди працюючого судді,
який дорівнює 10 мінімальним заробітним
платам, плюс доплата за перебування на
адміністративній посаді в розмірі 5%
посадового окладу судді відповідного
суду та плюс надбавка за вислугу років
в розмірі 60%, яка встановлена за
рішенням суду від 20 червня 2011 року, та
підтверджена рішенням Торезького
міського суду Донецької області від 16
липня 2012 року. Але насправді, в
теперішній час, розмір його довічного
грошового утримання є меншим, оскільки
обчислюється без урахування
збільшення з 01.12.2013 року розміру
мінімальної заробітної плати до 1218
грн.

30.01.2014 року УПФУ в м.Торезі відмовило
йому здійснити перерахунок довічного
щомісячного грошового утримання, з
метою приведення його у відповідність
до діючого законодавства.

Просить суд визнати незаконною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в м.Торезі Донецької
області щодо нездійснення перерахунку
довічного грошового утримання судді у
відставці у зв'язку зі зміною розміру
грошового утримання працюючого на
відповідній посаді суді з 01.12.2013 року;
зобов'язати відповідача здійснити з
01.12.2013 року перерахунок та виплату
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці в розмірі
90% грошового утримання судді, який
працює на відповідній посаді, з
урахуванням доплати за вислугу років в
розмірі 60% та доплати за перебування на
адміністративній посаді в розмірі 5%,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання; стягнути з відповідача
понесені позивачем судові витрати
(а.с.3-5).

Ухвалою суду від 28 лютого 2014 року до
участі в справі як третю особу залучено
Територіальне управління державної
судової адміністрації України в
Донецькій області (а.с.15).

Позивач, який повідомлений в
установленому порядку про час та місце
розгляду справи, надав письмову заяву,
в якій просив позов задовольнити у
повному обсязі, справу розглянути за
його відсутності.

Представник відповідача - УПФУ в
м.Торезі, повідомлений в установленому
порядку про час та місце розгляду
справи, надав письмову заяву, в якій
просив справу розглянути за його
відсутності, та надав письмові
заперечення, в яких просив у
задоволенні позовних вимог позивачу
відмовити.

Представник третьої особи -
Територіального управління державної
судової адміністрації України в
Донецькій області, повідомлений в
установленому порядку про час та місце
розгляду справи, в судове засідання не
з'явився, надав письмові пояснення, в
яких указав, що вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню.
Просив судове засідання провести за
його відсутності.

За ухвалою суду (а.с.62), відповідно до
ч. 4 ст. 122 КАС України, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, судом
фактично встановлено, що відповідно до
наказу в.о. голови Торезького міського
суду Донецької області від 27 грудня 2010
року №55-к позивача 27 грудня 2010 року
звільнено з посади судді Торезького
міського суду Донецької області у
зв'язку з поданням заяви про відставку
за власним бажанням, згідно з
Постановою Верховної Ради України від
02 грудня 2010 року № 2762-УІ «Про
звільнення суддів» (а.с.10).

Розпорядженням відповідача № 1421
від 21 січня 2011 року позивачу було
призначене довічне грошове утримання у
розмірі 6128,30 грн.(а.с.56).

Постановою Торезького міського
суду Донецької області від 20 червня 2011
року по справі № 2-а-8715/11 були
задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного Фонду України в
місті Торезі про визнання рішення щодо
розрахунку стажу роботи на посаді
судді та призначення розміру
щомісячного довічного грошового
утримання протиправним, зобов'язання
вчинити певні дії. Визнано
протиправним рішення Управління
Пенсійного Фонду України в місті
Торезі Донецької області щодо
розрахунку ОСОБА_2 стажу роботи,
визначення відсотку довічного
грошового утримання та суми такого
утримання, призначеної до виплати
ОСОБА_2 на підставі ЗУ «Про судоустрій
і статус суддів» від 07.07.2010р.
Зобов'язано УПФУ в м.Торезі провести
ОСОБА_2 розрахунок стажу роботи,
визначити відсоток довічного
грошового утримання та суми такого
утримання відповідно до положень ст. 43
ЗУ "Про статус суддів" від 15.12.1992 р., ЗУ
від 25.03.1992 р. "Про військовий обов'язок і
військову службу", п.п 1 п.2 Прикінцевих
положень ЗУ "Про судоустрій і статус
суддів" від 07.07.2010 р., п.3-1 ПКМУ "Про
оплату праці та щомісячне грошове
утримання суддів" від 03.09.2005 р. №865 зі
змінами та доповненнями, внесеними
постановою КМУ №545 від 11.06.2008 р.,
зарахувавши при цьому в стаж роботи
судді, який дає право на отримання
щомісячного довічного грошового
утримання, календарний період
проходження строкової військової
служби в армії, половину строку
навчання за денною формою в
Харківському юридичному інституті і
повний строк роботи слідчим органів
МВС та призначити ОСОБА_2 з 28.12.2010 р. й
сплачувати довічне щомісячне грошове
утримання у розмірі 90% заробітної
плати. Зазначена постанова набрала
чинності 03.10.2011 року (а.с.63-65).

На виконання вищезазначеної
постанови суду, розпорядженням УПФУ в
м.Торезі від 25 листопада 2011 року до
стажу роботи на посаді судді позивачу
зараховано: календарний період
проходження строкової військової
служби в армії, половину строку
навчання за денною формою в
Харківському юридичному інституті і
повний строк роботи слідчим органів
МВС та визначено стаж роботи на посаді
судді: 26 років 4 місяці 23 дні,
призначене довічне грошове утримання у
розмірі 6566,04 грн. (а.с.57).

Постановою Торезького міського
суду Донецької області від 16 липня 2012
року по справі № 0549/3693/2012 позовні
вимоги ОСОБА_2 до управління Пенсійного
фонду України в м Торезі Донецької
області, третя особа Територіальне
управління Державної судової
адміністрації в Донецькій області про
визнання бездіяльності протиправною,
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
задоволені частково. Визнано
протиправною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України у
в м Торезі Донецької області щодо не
перерахунку ОСОБА_2 щомісячного
довічного утримання судді у відставці
з 01 січня 2012 року у встановленому
законодавством порядку. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
місті Торезі Донецької області
здійснити ОСОБА_2 перерахунок та
виплату щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
за період з 01 січня 2012 року, виходячи з
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді : - на підставі
довідки Територіального управління
Державної судової Адміністрації в
Донецькій області № 08-23/1199 від 31.05.2012
року із окладу 8584 грн.00 коп., доплати за
перебування на адміністративній
посаді у розмірі 5% - 429 грн. 20 коп.;
надбавки за вислугу років у розмірі 60% -
5150 грн. 40 коп.; - на підставі довідки
Територіального управління Державної
судової Адміністрації в Донецькій
області № 08-23/1197 від 31.05.2012 року із
окладу 8752 грн.00 коп., доплати за
перебування на адміністративній
посаді у розмірі 5% - 437 грн. 60 коп.;
надбавки за вислугу років у розмірі 60% -
5251 грн. 20 коп. (а.с.66-68). Ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11 жовтня 2012
року зазначена постанова Торезького
міського суду Донецької області від 16
липня 2012 року залишена без змін (а.с.69-70).

На виконання указаної постанови
суду розпорядженням УПФУ в м.Торезі від
23 листопада 2012 року позивачу було
проведено перерахунок та призначене
довічне грошове утримання: з 01.01.2012
року у розмірі 12747,24 грн., з 01.04.2012 року у
розмірі 12996,72 грн.(а.с.58-59).

Розпорядженням УПФУ в м.Торезі від 25
червня 2013 року позивачу було
призначене довічне грошове утримання з
03.06.2013 року у розмірі 12996,72 грн.,
виходячи з 90% від заробітної плати в
сумі 14440,80грн. (а.с.28).

На виконання постанови Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 18 грудня 2013 року (а.с.71-73)
розпорядженням УПФУ в м.Торезі від 31
січня 2014 року позивачу було проведено
перерахунок та призначене довічне
грошове утримання: з 03.06.2013 року у
розмірі 16000,65 грн., виходячи з 90% від
заробітної плати в сумі 17778,50грн. (а.с.31).

Згідно довідки Територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Донецькій
області № 08-23/1631 від 05 грудня 2013 року
заробітна плата для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці з грудня 2013
року склала 18879 грн. При цьому, оклад
склав 12180 грн., доплата за перебування
на адміністративній посаді 5% - 609 грн.,
надбавка за вислугу років 50% - 6090 грн.
(а.с.22).

У повідомлені Територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Донецькій
області № 17-6005/10 від 07.09.2010 року вказано,
що всього стаж роботи судді Торезького
міського суду Донецької області
Савкова С.О., який дає право на
відставку та отримання щомісячного
грошового утримання, станом на 02 серпня
2010 року становить 25 років 11 місяців 24
дні (а.с.11).

20.01.2014 року позивач звернувся до УПФУ в
м. Торезі з питання перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, починаючи
з 01.12.2013 року, виходячи при цьому з
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді з урахуванням
надбавки за вислугу років - 60%, і
доплати за перебування на
адміністративній посаді - 5%, тобто з
розміру 90% грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді
(а.с.8). Листом № 12 /С-39-01-04 від 30.01.2014 року
УПФУ в м. Торезі повідомило позивача
про відсутність підстав для проведення
перерахунку його пенсії (а.с.9).

У письмових запереченнях
відповідача - УПФУ в м.Торезі, вказано,
що вимоги позивача безпідставні.
Позивач з 28.12.2010 року отримує щомісячне
довічне грошове утримання судді у
відставці, виходячи з розміру 90%
грошового утримання судді, якій працює
на відповідній посаді. З 03.06.2013 року
позивачу щомісячне довічне грошове
утримання виплачується без обмеження
десятьма прожитковими мінімумами.

На дату призначення позивачу
щомісячного довічного грошового
утримання норми Закону України «Про
статус суддів» та постанови Верховної
Ради України від 15.12.1992 року № 2863
втратили чинність, тому застосування
норм зазначених законодавчих актів для
проведення перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання
позивача неможливо. Законом України
«Про судоустрій та статус суддів»
передбачено проведення перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання тільки суддів
Конституційного суду України.

Постановою правління пенсійного
фонду України від 25.01.2008 року № 3-1
затверджений порядок подачі
документів для призначення і виплати
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці органами
Пенсійного фонду України.

Позивач у позові зазначає, що його
надбавка за вислугу років складає 60%
посадового окладу, але в довідці ТУ ДСА
в Донецькій області указано, що
надбавка за вислугу років складає 50%
посадового окладу.

Просить відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог (а.с.27-29).

У письмових поясненнях третьої
особи - Територіального управління
державної судової адміністрації
України в Донецькій області, вказано,
що згідно з чинним законодавством, на
теперішній час обчислення щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці повинно здійснюватись у
відповідності до вимог ст. 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів". У разі зміни розміру грошового
утримання працюючих суддів, відповідно
здійснюється перерахунок раніше
призначеного щомісячного довічного
грошового утримання. Перерахунок
здійснюється з усієї суми заробітної
плати діючих суддів. Відповідно до
вимог ч.5 ст. 138 ЗУ "Про судоустрій і
статус суддів" довічне грошове
утримання суддям загальної юрисдикції
виплачується органами Пенсійного
фонду України за рахунок коштів
державного бюджету. Також, грошові
кошти для забезпечення призначення,
перерахунку та виплати щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці виділяються з Державного
бюджету України саме органам
Пенсійного фонду України.

Крім того, п.5 ПКМУ від 31.05.2000 року №
865 "Про деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії" передбачено, що
перерахунок пенсій провадиться з
місяця підвищення розміру заробітної
плати працюючого державного службовця
на підставі поданої заяви та довідок,
виданих державними органами за
останнім місцем роботи. Форма довідки
про заробітну плату, що подається для
призначення (перерахунку) пенсії
державним службовцям, затверджується
правлінням пенсійного фонду України за
погодженням з Міністерством праці та
соціальної політики. Згідно п. 2.1
Порядку подання документів для
призначення і виплати щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці органами Пенсійного фонду
України, затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
25.01.2008 року, для обчислення щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці до управлінь Пенсійного
фонду України у районах, містах,
районах за місцем проживання
(реєстрації) судді, зокрема, надається
довідка про заробітну плату через
уповноважену особу суду за останнім
місцем роботи. Таким чином, виплату та
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання у відповідності з
діючим законодавством повинен
здійснювати Пенсійний фонд України.
Вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню (а.с.44).

Відповідно до ч.1 ст. 126 Конституції
України Конституція і закони України
повинні гарантувати незалежність і
недоторканість суддів. До таких
конституційних гарантій віднесено
обов'язок держави забезпечувати
фінансування та належні умови для
функціонування судів і діяльності
суддів. Здійснення державою
фінансування суддів має відбуватися
тільки через Державний бюджет України
шляхом окремого визначення в ньому
видатків на утримання суддів (ст. 130 ч.1
Конституції України).

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 92
Конституції України статус суддів
визначається виключно законами
України.

Відповідно до ст.43 ЗУ «Про статус
суддів» від 15.12.1992 р. № 2862-ХІІ, яка була
чинною на час звільнення позивача з
посади судді, кожен суддя за умови, що
він працював на посаді судді не менше 20
років, має право на відставку, тобто на
звільнення його від виконання
обов'язків за власним бажанням або у
зв'язку з закінченням строку
повноважень (ч.1).

Судді, який вийшов у відставку, при
наявності відповідного віку і стажу
роботи виплачується пенсія на умовах,
передбачених статтею 37 Закону України
"Про державну службу". Судді у
відставці, який має стаж роботи на
посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж до 90
відсотків заробітку судді без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання. (ч.4).

Судом встановлено, що на час
звільнення щомісячне довічне грошове
утримання позивача складало 90
відсотків заробітної плати працюючого
на відповідній посаді судді.

З часу набуття чинності Законом
України "Про судоустрій та статус
суддів" від 07 липня 2010 року частиною 3
статті 138 цього Закону було
встановлено, що щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 % грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Така редакція частини 3 статті 138
Закону проіснувала до 01 жовтня 2011 року,
та після набуття чинності на підставі
змін, внесених згідно із Законом від
08.07.2011 року № 3668-УІ, була викладена у
новій редакції, де безпосередньо
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Рішенням Конституційного Суду
України №3-рп/2013 від 03.06.2013 року (справа
щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці) визнано
такими, що не відповідають Конституції
(є неконституційними) частину третю,
перше, друге, третє речення частини
п'ятої статті 138 ЗУ «Про судоустрій і
статус суддів» від 07.07.2010 №2453 в
редакції Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи від
08.07.2011 року №3668.

При цьому в рішенні зазначено, що
визначений Законом № 2453 порядок
нарахування щомісячного довічного
грошового утримання було змінено
Законом № 3668, внаслідок чого зменшено
розмір щомісячного довічного
грошового утримання суддів. Залишивши
незмінним зміст права на щомісячне
довічне грошове утримання суддів,
Закон № 3668 звузив обсяг цього права,
встановивши обмежену базу для
нарахування суддям щомісячного
довічного грошового утримання, та
скасував право суддів на одержання
щомісячного довічного грошового
утримання без обмеження граничного
розміру, чим знизив і досягнутий рівень
гарантій незалежності суддів.

Отже, частина третя статті 138 Закону
№ 2453 не узгоджується з конституційним
положенням про недопустимість
звуження змісту чи обсягу гарантій
незалежності суддів, а тому суперечить
статті 126 Основного Закону України.

Стосовно обмеження максимального
розміру грошового довічного утримання
судді у відставці, визначеного ч.5 ст.138
ЗУ "Про судоустрій і статус суддів"
Конституційний Суд зазначив, що в
Рішенні від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007
Конституційний Суд України вже
вирішував питання про недопустимість
встановлення в законі максимального
розміру пенсії суддів або їх
щомісячного довічного грошового
утримання, наголошуючи, що це обмежить
їх обсяг, а також зазначав, що‚
залишивши незмінним зміст права на
пенсію та щомісячне довічне грошове
утримання суддів, закон звузив обсяг
цього права, встановивши граничну межу
для таких виплат суддям (абзац шостий
підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної
частини).

Враховуючи, що однією з гарантій
незалежності суддів є заборона при
прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних законів звужувати зміст
та обсяг визначених Конституцією
України таких гарантій, Конституційний
Суд України вважає, що положення
третього речення частини п'ятої статті
138 Закону № 2453, статті 2 Закону № 3668
стосовно встановлення максимального
розміру пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання) суддів суперечать
частині першій статті 126 Основного
Закону України.

Відповідно до частини другої статті
70 Закону України „Про Конституційний
Суд України" у разі необхідності
Конституційний Суд України може
визначити у своєму рішенні, висновку
порядок і строки їх виконання, а також
покласти на відповідні державні органи
обов'язки щодо забезпечення виконання
рішення, додержання висновку. У рішенні
Конституційного Суду України №3-рп/2013
від 03.06.2013 року вказано такий порядок
виконання цього Рішення:

- частина третя статті 138 Закону № 2453
у редакції Закону № 3668, яка суперечить
Конституції України‚ не підлягає
застосуванню як така, що втратила
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Натомість підлягає
застосуванню частина третя статті 138
Закону № 2453 в редакції до змін,
внесених Законом № 3668, а саме:
„Щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання";

- дія статті 2 Закону № 3668 не
поширюється на Закон № 2453;

- дія абзацу другого пункту 2 розділу
II „Прикінцеві та перехідні положення"
Закону № 3668 не поширюється на
правовідносини щодо виплати суддям
пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання).

Відповідно до пп.3,4,5 Рішення
Конституційного Суду України №3-рп/2013
від -3.06.2013 року положення Закону
України „Про судоустрій і статус
суддів", „Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI, визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення.

Рішення Конституційного Суду
України має преюдиціальне значення при
розгляді судами загальної юрисдикції
позовів у зв'язку з правовідносинами,
що виникли внаслідок дії положень
законів України, визнаних
неконституційними.

Рішення Конституційного Суду
України є обов'язковим до виконання на
території України, остаточним і не може
бути оскаржене.

Стаття 129 Закону України „Про
судоустрій і статус суддів", якою
визначені розміри посадового окладу та
доплати за вислугу років відповідного
судді, набрала чинності з 01 січня 2012
року.

Згідно ст. 129 Закону України „Про
судоустрій і статус суддів" суддівська
винагорода складається з посадового
окладу та певних доплат, зокрема,
доплати за вислугу років та за
перебування на адміністративній
посаді в суді. Посадовий оклад судді
місцевого суду встановлюється у
розмірі 15 мінімальних заробітних плат,
визначених законом, що запроваджується
поетапно, зокрема, з 01 січня 2013 року - 10
мінімальних заробітних плат.

Рішення Конституційного суду
України, що стосуються правових понять
інституту судді у відставці,
закріплюють поняття щомісячного
довічного грошового утримання,
принципів незалежності суддів, також
конституційним судом вказано про
неможливість відміни та звуження
змісту та об'єму статусу суддів; про
неможливість звуження досягнутого
рівня незалежності суддів; про
неможливість диспропорції у
матеріальному забезпеченні судів та
суддів різних рівнів; про неможливість
суттєвої диспропорції у грошовому
забезпеченні працюючих суддів та
суддів у відставці; про неможливість
відміни принципу, як перегляд
щомісячного довічного грошового
утримання у разі зміни заробітної
плати працюючим суддям, виходячи з її
нового розміру.

Крім того, досліджуючи правове
поняття "щомісячне довічне грошове
утримання судді", Конституційний суд
України у мотивувальній частині
рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011,
вказав, що це утримання є самостійною
гарантією незалежності судді та
складовою його правового статусу, а
правова природа щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
та щомісячне грошове утримання діючого
судді однакова, а самі ці поняття
однорідні та взаємопов'язані,
ідентичні, відрізняються лише за
способом фінансування: судді у
відставці сплачує Пенсійний фонд
України за рахунок Державного бюджету,
діючому судді виключно з Державного
бюджету України. У цьому ж рішенні
Конституційний суд України також
зазначив про неможливість звуження
змісту та об'єму гарантій незалежності
суддів, а відповідно, матеріального та
соціального забезпечення.

Конституційний Суд України
неодноразово висловлював аналогічні
правові позиції у відношенні гарантій
незалежності суддів, їх матеріального
та соціального забезпечення у
рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року №
6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002
(справа про пільги, компенсації та
гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004
(справа про припинення дій чи обмеження
пільг, компенсацій та гарантій), від 11
жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про
пенсії та щомісячне довічне грошове
утримання), від 18 червня 2007 року №
4-рп/2007 (справа про гарантії
незалежності суддів); рішення № 10-рп/2008
від 22 травня 2008 року.

Аналізуючи діюче законодавство, що
регулює спірні правовідносини, суд
вважає, що після введення в дію
положень статті 129 Закону України „Про
судоустрій і статус суддів", тобто з 01
січня 2012 року, суддя у відставці має
право на отримання щомісячного
довічного грошового утримання в
розмірі, який передбачений частиною 3
статті 138 указаного Закону, у зв'язку з
чим відповідач, виплачуючи таке
утримання у меншому розмірі, діє
всупереч вимогам чинного
законодавства, тобто протиправно. Отже,
позивач має право на перерахунок
щомісячного грошового довічного
утримання з 01 грудня 2013 року.

Суд вважає безпідставними доводи
відповідача про те, що відсутній
порядок та механізм призначення
перерахунку, виплати і припинення
виплати щомісячного довічного
грошового утримання суддів у відставці
органами ПФУ та правові підстави для
такого перерахунку, зазначаючи
наступне.

Постановою Правління Пенсійного
фонду України від 25.01.2008 р.№ 3-1,
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 12.03.2008р. за № 200/14891, затверджено
Порядок подання документів для
призначення і виплати щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці органами Пенсійного фонду
України, відповідно до розділу ІІІ
якого уповноважена особа надає до
управління ПФУ для призначення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці документи
зазначені п.2.1 розділу ІІ вказаного
Порядку, в т.ч. довідки про заробітну
плату для обчислення щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці.

Відповідно до п.4.2 абз.2 розділу ІV
Порядку подання документів для
призначення і виплати щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці органами Пенсійного фонду
України виплата щомісячного довічного
утримання за минулий час, утримання
надміру виплачених сум та відрахувань
здійснюється у порядку, передбаченому
ЗУ "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Відповідно до п.4 пп.11 Положення про
державну судову адміністрацію України,
затвердженого Указом Президента
України "Про державну судову
адміністрацію України " від 03.03.2003 р. №
182/2003, на Територіальне управління
Державної судової адміністрації
України в Донецькій області покладено
функцію ведення бухгалтерського
обліку. Згідно ст. 129 Закону України
„Про судоустрій і статус суддів"
суддівська винагорода складається з
посадового окладу та певних доплат,
зокрема, доплати за вислугу років та за
перебування на адміністративній
посаді в суді. Посадовий оклад судді
місцевого суду встановлено з 01 січня 2013
року у розмірі 10 мінімальних
заробітних плат, визначених законом.
Законом України «Про Державний бюджет
на 2013 рік» встановлено мінімальну
заробітну плату з 1 грудня 2013 року - 1218
гривень. Законом України «Про
Державний бюджет на 2014 рік»
встановлено мінімальну заробітну
плату з 1 січня 2014 року - 1218 гривень. Тому
складання довідки про заробітну плату
за грудень 2013 року для здійснення
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання позивачу, як судді
у відставці, є правомірним.

Відповідно до п.13 розділу XV
"Прикінцеві положення" ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" у разі, якщо особа має
право на отримання пенсії відповідно
до законів України "Про державну
службу", "Про статус суддів" та
вказаного Закону, призначається одна
пенсія за її вибором, при цьому різниця
між розміром пенсії, на який має особа
відповідно до зазначених законодавчих
актів, та розміром пенсії із солідарної
системи відповідно до цього Закону
фінансується за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Крім того, ч.5 ст. 138 ЗУ "Про
судоустрій та статус суддів" визначено,
що довічне грошове утримання суддям
виплачується органами ПФУ за рахунок
коштів Державного бюджету України.
Грошові кошти для забезпечення
призначення, перерахунку та виплати
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці
виділяються з Державного бюджету
України саме органам ПФУ, що
підтверджується листом Міністерства
фінансів України від 07.02.2009 року №
31-19010-19-18/3202.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до статті 8 КАС України в
Україні визнається і діє принцип
верховенства права. Забороняється
відмова в розгляді та вирішенні
адміністративної справи з мотивів
неповноти, неясності, суперечливості
чи відсутності законодавства, яке
регулює спірні відносини.

Статтею 9 КАС України передбачено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого-самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України. Суд
вирішує справи на підставі Конституції
та законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України.

В судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_2 працював заступником голови
Торезького міського суду Донецької
області на день виходу у відставку. На
підставі постанови Торезького
міського суду Донецької області від 20
червня 2011 року розпорядженням УПФУ в
м.Торезі від 25 листопада 2011 року до
стажу роботи на посаді судді позивачу
зараховано: календарний період
проходження строкової військової
служби в армії, половину строку
навчання за денною формою в
Харківському юридичному інституті і
повний строк роботи слідчим органів
МВС та визначено стаж роботи на посаді
судді: 26 років 4 місяці 23 дні,
призначене довічне грошове утримання
з 28.12.2010 року у розмірі 90% заробітної
плати (а.с.57).

Розпорядженням УПФУ в м.Торезі від 31
січня 2014 року позивачу було призначене
довічне грошове утримання з 03.06.2013 року
у розмірі 16000,65 грн., виходячи з 90% від
заробітної плати в сумі 17778,50грн. (а.с.31).

Згідно довідки Територіального
управління Державної судової
адміністрації в Донецькій області №
08-23/1631 від 05 грудня 2013 року заробітна
плата для обчислення щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці з грудня 2013 року склала 18879
грн. При цьому, оклад склав 12180 грн.,
доплата за перебування на
адміністративній посаді 5% - 609 грн.,
надбавка за вислугу років 50% - 6090 грн.
(а.с.22).

Судом встановлено, що з 01 грудня 2013
року і по теперішній час фактична
виплата щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
позивачу здійснена без врахування
підвищення заробітної плати з 01 грудня
2013 року.

З урахуванням викладеного,
керуючись нормами Закону України "Про
судоустрій та статус суддів", суд
вважає що є всі підстави визнати
протиправною бездіяльність УПФУ в
м.Торезі щодо нездійснення позивачу
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
у зв'язку зі зміною розміру заробітної
плати працюючого судді на відповідній
посаді з 01.12.2013 року, зобов'язати
відповідача здійснити позивачу
перерахунок та виплату щомісячного
довічного грошового утримання, як
судді у відставці, з 01 грудня 2013 року,
виходячи з 90% грошового утримання
судді, працюючого на відповідній
посаді, на підставі довідки
Територіального управління Державної
судової Адміністрації в Донецькій
області № 08-23/1631 від 05 грудня 2013 року,
визначаючи ОСОБА_2 надбавку за вислугу
років у розмірі 60% відповідно до ч. 5 ст.
129 Закону України "Про судоустрій та
статус суддів", оскільки його стаж
роботи на посаді судді фактично
складає 26 років 4 місяці 23 дні, що
підтверджено рішенням суду від 20
червня 2011 року , яке набрало чинності.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України,
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

У зв'язку із задоволенням позовних
вимог підлягають стягненню з
Державного бюджету України на користь
позивача, понесені ним судові витрати в
сумі 73 грн. 08 коп.

Керуючись: Конституцією України,
ст.43 ЗУ "Про статус суддів" від 15.12.1992 р.
№ 2862-ХІІ, ЗУ "Про судоустрій і статус
суддів" від 07.07.2010 р. № 2453-УІ,
ст.ст.2,8,9,10,69-71,79,86,87,94,98,99, 104,105,158-163,185,186,254
КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного Фонду України в місті
Торезі Донецької області, третя особа -
Територіальне управління державної
судової адміністрації України в
Донецькій області, про визнання
протиправною бездіяльності,
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
-задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного Фонду України в
місті Торезі Донецької області щодо
нездійснення ОСОБА_2 перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці у зв'язку
зі зміною розміру заробітної плати
працюючого на відповідній посаді судді
з 01 грудня 2013 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України в місті Торезі Донецької
області здійснити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний № НОМЕР_1,
перерахунок та виплату щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці з 01 грудня 2013 року, в розмірі
90% грошового утримання судді, який
працює на відповідній посаді, на
підставі довідки Територіального
управління Державної судової
Адміністрації України в Донецькій
області № 08-23/1631 від 05 грудня 2013 року із
окладу 12180 грн., доплати за перебування
на адміністративній посаді у розмірі 5%
- 609 грн.; надбавки за вислугу років у
розмірі 60% - 7308 грн., без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання, з
урахуванням виплачених сум.

Стягнути з Державного Бюджету
України на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний № НОМЕР_1, судові
витрати зі сплати судового збору у сумі
73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

На постанову може бути подана
апеляційна скарга у Апеляційний
адміністративний суд Донецької
області через Торезький міський суд
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її надає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя
О. М. Чапланова