Справа № 2-а-1666/2011/1408
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н

24 березня 2014 р.м.ОдесаСправа №
2-а-1666/2011/1408

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Тихоненко М.І. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого
судді - Коваля М.П.,

суддів
- Потапчука В.О.,

- Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Врадіївського районного суду
Миколаївської області від 10 січня 2012
року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Врадіївському районі Миколаївської
області про визнання дій незаконними,
зобов'язання здійснити нарахування та
виплату пенсії з компенсацією,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Врадіївському районі Миколаївської
області, в якому просила суд визнати
незаконними дії відповідача щодо
виплати у неповному обсязі пенсії та
зобов'язати його здійснити перерахунок
та виплату пенсії позивача з
компенсацією у відповідності до вимог
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 01.01.2004 року по 31.10.2011 року в сумі
15830 грн.

Постановою Врадіївського районного
суду Миколаївської області від 10 січня
2012 року вищенаведений позов було
частково задоволено. Зобов'язано
відповідача нарахувати та виплатити
позивачу підвищення до пенсії
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» в межах
строку звернення до адміністративного
суду. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням суду першої інстанції, в
частині відмови у задоволенні вимог,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про задоволення вимог в
повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Приймаючи оскаржену постанову суд
першої інстанції виходив з часткової
обґрунтованості даного позову та
наявності підстав для його часткового
задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було
встановлено, що позивач є «дитиною
війни», отримує пенсію за віком, у 2011
році відповідач не в повному обсязі
нараховував позивачу підвищення до
пенсії, яке передбачено ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», сама пенсія нараховувалася та
виплачувалася позивачу у точній
відповідності до вимог Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
(редакція чинна на час виникнення
спірних правовідносин), дітям війни
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 30% мінімальної
пенсії за віком.

Отже, у 2011 році спірні відносини
регулювалися відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» в редакції закону, яка діяла до 01
січня 2007 року.

На час виникнення спірних
правовідносин розмір мінімальної
пенсії за віком визначався лише ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і згідно цієї норми
мінімальна пенсія за віком дорівнює
прожитковому мінімуму, встановленого
для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України
«Про прожитковий мінімум», прожитковий
мінімум застосовується для
встановлення розмірів мінімальної
заробітної плати та мінімальної пенсії
за віком.

Таким чином, при визначенні розміру
підвищення відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» застосовується розмір
мінімальної пенсії за віком, який
визначений ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Колегія суддів, також, звертає увагу на
те, що відсутність бюджетного
фінансування передбачених Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни» доплат до пенсії не може бути
причиною невиконання покладених на
управління Пенсійного фонду України
зобов'язань, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується, на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи позивачки щодо безпідставності
незадоволення її позовних вимог поза
межами строку звернення до
адміністративного суду, так як вони
були залишені без розгляду чинною
ухвалою суду першої інстанції (а.с.81).

Окрім того, апеляційні доводи позивача
носять декларативний характер без
уточнення у чому саме полягає
неправильність чи неповнота рішення
суду першої інстанції, що не дає
будь-яких підстав для висновку
помилковість висновків суду першої
інстанції.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
часткову обґрунтованість даного
позову та наявність підстав для його
часткового задоволення

Частиною 1 статті 200 КАС України
передбачено, що суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно ухвалив судове рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги, колегія суддів,
вважає не суттєвими та такими, що не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Врадіївського районного суду
Миколаївської області від 10 січня 2012
року - залишити без задоволення.

Постанову Врадіївського районного
суду Миколаївської області від 10 січня
2012 року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Врадіївському районі Миколаївської
області про визнання дій незаконними,
зобов'язання здійснити нарахування та
виплату пенсії з компенсацією - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності через 5 днів після направлення
її копії особам, які беруть участь у
справі та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів
після набрання чинності безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий суддя:
/М.П. Коваль/

Суддя:
/В.О. Потапчук/

Суддя:
/Г.В. Семенюк/