Справа № 806/4745/13-а
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Фещук
Суддя-доповідач:Малахова Н.М.
УХВАЛА

іменем України

"18" березня 2014 р.
Справа № 806/4745/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Малахової Н.М.

суддів:
Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

при секретарі
Хаюк Т.В. ,

за участю представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Лугинської об"єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирської
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"19" листопада 2013 р. у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Малодивлинський
гранкар'єр" до Лугинської об"єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирської області про скасування
податкового повідомлення - рішення,- ,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року ТОВ "Малодивлинський
гранкар'єр" звернулось до суду з
позовом до Лугинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області, яка є
правонаступником Лугинської
міжрайонної державної податкової
інспекції Житомирської області, в
якому просило скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 19.03.2013
р. про збільшення суми грошового
зобов'язання з плати за користування
надрами місцевого значення у сумі
розміром 460932,46 грн., з яких: 368745,97грн. -
основний платіж; 92186,49 грн. - штрафні
(фінансові) санкції. В обґрунтування
позовних вимог позивач посилався на
безпідставність донарахування
податковим органом податкових
зобов'язань з плати за користування
надрами місцевого значення податковим
повідомленням-рішенням № від
19.03.2013 р.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 19.11.2013 року
позов ТОВ "Малодивлинський гранкар'єр"
до Лугинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області, яка є правонаступником
Лугинської міжрайонної державної
податкової інспекції Житомирської
області, про скасування податкового
повідомлення-рішення № від 19.03.2013
року задоволено. Скасовано податкове
повідомлення-рішення Лугинської
міжрайонної державної податкової
інспекції Житомирської області №
від 19.03.2013 року. Відшкодовано з
Державного бюджету України на користь
ТОВ "Малодивлинський гранкар'єр" судові
витрати зі сплати судового збору у сумі
розміром 2294 (дві тисячі двісті
дев'яносто чотири) грн. 00 (нуль) коп.

В апеляційній скарзі Лугинська
об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Житомирській області,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою відмовити у
задоволенні позову. Зазначає, що
податкове повідомлення-рішення
№ від 19.03.2013 р. прийняте у зв'язку з
порушенням позивачем п.п.263.6.1, 263.6.2,
263.6.3, 263.6.5 п.263.6 ст.263 Податкового кодексу
України, в результаті чого
підприємством занижено плату за
користування надрами за період з 01.04.2012
року по 30.09.2012 року на загальну суму
368745,97 грн., в результаті невірного
визначення об'єкту та бази
оподаткування. Позивачем при
обчисленні плати за користування
надрами не враховано, що при проведенні
операцій первинної переробки каменю
бутового, у тому числі дроблення
механічними засобами, виникає новий
вид об'єкта оподаткування (щебінь,
відсів, суміш щебенева). При цьому
вартість відповідного виду видобутої у
податковому (звітному) періоді
корисної копалини (мінеральної
сировини) для кожної ділянки надр на
базових умовах поставки (склад готової
продукції гірничодобувного
підприємства) обраховується за більшою
із величин (за фактичними цінами
реалізації або за розрахунковою
вартістю відповідного виду видобутої
корисної копалини).

Розглянувши справу у межах, визначених
ст.195 КАС України, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що податковим
органом здійснено позапланову виїзну
перевірку ТОВ "Малодивлинський
гранкар'єр" з питань дотримання вимог
податкового законодавства по платі за
користування надрами для видобування
корисних копалин за II-III квартал 2012
року, за наслідками якої складено
№12/22-16/32686493 від 27.02.2013 р.

Згідно висновків податкового органу
товариством допущено порушення вимог
пп.263.6.1, 263.6.2, 263.6.3, 263.6.5 п.263.6 ст.263
Податкового кодексу України, в
результаті чого підприємством
занижено плату за користування надрами
за період з 01.04.2012 року по 30.09.2012 року в
сумі розміром 368745,97 грн., в тому числі за
2 квартал 2012 року в сумі розміром
196489,71грн., за 3 квартал 2012 року в сумі
розміром 172256,26 грн.

На підставі акта перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 19.03.2013
р., яким підприємству збільшено суму
грошового зобов'язання з плати за
користування надрами місцевого
значення у сумі розміром 460932,46 грн., з
яких: 368745,97 грн. - основний платіж; 92186,49
грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
дійшов висновків щодо протиправності
вказаного податкового
повідомлення-рішення та наявності
підстав для його скасування.

Колегія суддів погоджується з
вказаними висновками суду першої
інстанції, оскільки вони ґрунтуються
на приписах чинного законодавства.

Як встановлено судом, відповідно до
спеціального дозволу на користування
надрами №3346 від 20.07.2004 року ТОВ
"Малодивлинський гранкар'єр" здійснює
видобуток корисної копалини (граніту) в
якості сировини для виробництва щебеню
будівельного та каменю бутового.

19.08.2011 року між ТОВ "Малодивлинський
гранкар'єр" та ЗАТ "Західукрвибухпром"
було укладено договір на виконання
буровибухових робіт №20, відповідно до
умов якого "Замовник" доручає, а
"Виконавець" приймає на себе виконання
буровибухових робіт по подрібненню
гірської маси методом свердловинних
зарядів з подальшим подрібненням
негабариту до 0,7 метра в ребрі до
найбільшого виміру. Місце проведення
робіт Малодивлинське родовище
гранітів (а.с.31-37).

На виконання умов цього договору ЗАТ
"Західукрвибухпром" складено акт
виконаних робіт, в якому зазначено
кількість видобутих корисних копалин і
вартість виконаних робіт.

Відповідно до Дозволу №3346 від 20.07.2004
року корисною копалиною є граніти, які
в подальшому використовуються в якості
сировини на виробництво щебеневої
продукції, яка обліковується ТОВ
"Малодивлинський гранкар'єр"
відповідно до положення (стандарту)
бухгалтерського обліку на рахунку 26
"Готова продукція", зокрема щебінь,
суміш щебенева, відсів (а.с.16).

Щебінь, суміш щебенева, відсів, а також
інші види продуктів вторинного
виготовлення з корисної копалини
(мінеральної сировини) не є результатом
видобутку з надр з огляду на положення
Державних стандартів.

Згідно з п. 3.7 Наказу Державної комісії
по запасах корисних копалин, від
16.12.2002р., №199 "Про затвердження
Інструкції із застосування
Класифікації запасів і ресурсів
корисних копалин державного фонду надр
до родовищ будівельного й
облицювального каменю": "бутовий камінь
- великі уламки природної однорідної не
вивітреної породи без пухких і
глинистих включень неправильної форми
розміром 150 - 500мм, масою 20 - 40 кг".

Отже, результатом вибуху добування
утворюється бутовий камінь з чіткими
характеристиками 150 - 500 мм, масою 20 - 40
кг.

Приписами п.263.2.1 ст.263 Податкового
кодексу України визначено, що об'єктом
оподаткування плати за користування
надрами для видобування корисних
копалин по кожній наданій в
користування ділянці надр, що
визначена у відповідному спеціальному
дозволі, є обсяг видобутої у
податковому (звітному) періоді
корисної копалини (мінеральної
сировини) або обсяг погашених у
податковому (звітному) періоді запасів
корисних копалин.

Згідно приписів підпункту 14.1.51 пункту
14.1 статті 14 Податкового кодексу
України добуванням корисних копалин
вважається сукупність технологічних
операцій з вилучення, зокрема на
поверхню, частини надр (гірничих порід,
рудної сировини тощо), що вміщує
корисні копалини. Один із методів
добування полягає у використанні
вибухових матеріалів з метою як
відокремлення так і подрібнення
гірських порід.

Згідно з пунктом 3.6 Інструкції із
застосування Класифікації запасів і
ресурсів корисних копалин державного
фонду надр до родовищ будівельного й
облицювального каменю (надалі -
Інструкція №199), що затверджена наказом
Державної комісії України по запасах
корисних копалин при Міністерстві
екології та природних ресурсів України
від 16 грудня 2002 року за №199, який
зареєстрований у Міністерстві юстиції
України 30 січня 2003 року за №78/7399 - до
категорії рваного каменю належать
уламки гірської породи неправильної
форми, які утворюються в результаті
вибуху або подрібнення, зокрема
бутовий камінь довільної форми та
щебенево-піщана суміш.

При добуванні, в результаті вибуху,
утворюється суміш уламків гірських
порід різних за розмірами, у тому числі
таких видів товарної продукції як
камінь бутовий та щебенево-піщана
суміш. З метою підготовки такої суміші
до реалізації шляхом її приведення до
вимог стандартів, виконуються операції
з класифікації уламків за розмірами,
які підпунктом 14.1.150 пункту 14.1 статті 14
ПКУ віднесено до первинної переробки,
як складової господарської діяльності
з видобування корисних копалин.

Відповідно до пункту 3.14 Інструкції №199
- товарна продукція гірничого
виробництва - продукція, яка вироблена
на гірничому підприємстві відповідно
до установлених стандартів та
технічних вимог споживачів і
підготовлена до реалізації.

Згідно дев'ятого абзацу пункту 2
постанови Кабінету Міністрів України
від 5 травня 1997 року №432 "Про
затвердження Класифікації запасів і
ресурсів корисних копалин державного
фонду надр" (далі Постанова № 432)
мінеральна сировина - корисна копалина,
видобута і перероблена на товарну
продукцію гірничого виробництва.

Пунктом 2 Постанови №432 визначено, що
товарна продукція гірничодобувного
підприємства - мінеральна сировина,
видобута гірничодобувним
підприємством і відповідає
установленим стандартам.

Пунктом 4.9 Інструкції №199 визначено, що
вимоги до фізико-механічних
властивостей і петрографічного складу
щебеню регламентуються ДСТУ Б В.2.7- 75-98
"щебінь і гравій щільні природні для
будівельних матеріалів, виробів
конструкцій і робіт, Технічні умови»"
(далі - ДСТУ). Дія ДСТУ поширюється на
товарну продукцію гірничодобувного
підприємства у вигляді щебеню з
природного каменю, гравію та щебеню із
щільних гірських порід, що
застосовується у якості наповнювачів.

Згідно Державного класифікатора
продукції та послуг ДК016-97,
затвердженого наказом Держстандарту
України №822 від 30.12.1997 р. - щебінь
належить до класифікаційного
угрупування під кодом 14.21.0, що включає
"добування піску та гравію для
промисловості та будівництва,
подрібнення та сортування гравію та
піску".

Пунктом 4.1 ДСТУ визначено, що продукція
повинна відповідати вимогам стандарту,
вироблятися за технологічною
документацією, що затверджена у
встановленому порядку, а також
характеризуватися такими основними
показниками, як зерновий склад, форма
зерен, вміст пилових частинок, а також
стабільністю фізико-механічних
властивостей.

В результаті виробництва утворюється
щебінь що відповідає характеристикам
ДСТУ Б В.2.7-75-98, згідно з яким у
залежності від величини щебінь
поділяється на основні фракції: 5 - 10 мм;
10 - 20 мм; 20 - 40 мм; 40 - 80 (70) мм.

Відтак, суд першої інстанції дійшов
вірних висновків про те, що при
здійсненні виробництва щебеневої
продукції, технологічний процес роботи
- є вторинна переробка первинно
дробленої та підготовленої
підрядником сировини, а саме вторинне
дроблення та сортування щебеню по
фракціям. Виготовлений продукт не може
бути включений в стадію добування,
оскільки є переробкою самої сировини
добування. Щебінь, щебенева суміш чи
відсів, не є корисною копалиною, а є
будівельним матеріалом, який
виготовляється шляхом вторинного
виготовлення з корисної копалини на
спеціальному обладнанні.

Отже, якщо суб'єкт господарювання
видобуває корисні копалини, які
використовує в господарській
діяльності для виробництва щебеневої
продукції, тобто не реалізовує
видобуті корисні копалини, щебенева
продукція не може вважатися корисною
копалиною, оскільки вона є продуктом її
переробки, тому вартість її реалізації
не може бути об'єктом оподаткування
плати за користування надрами для
видобування корисних копалин.

В Акті перевірки зафіксовано
відсутність реалізації корисної
копалини (сировини для бутового каменю
в тому числі для щебеневої продукції),
що підтверджується первинними
бухгалтерськими та податковими
документами вказано в актах перевірок.

Відповідно, коли господарська
діяльність полягає у видобуванні
корисних копалин, зокрема, видобуванні
сировини для бутового каменю (що
включає всі види гірських порід,
придатність яких визначається
державними стандартами, в тому числі
для щебеневої продукції), то пунктом 263.9
статті 263 ПКУ встановлена ставка
оподаткування такої діяльності у
розмірі 7,5% вартості видобутих корисних
копалин - вартості обсягу карбонатного
піску, щебенево-піщаної суміші та
каменю бутового, що приведені до вимог
стандартів якості шляхом класифікації
за розмірами суміші уламків, що
утворилися під час подрібнення.

В Акті перевірки наведено розрахунки
податкових зобов'язань з плати за
користування надрами, за даними
перевірки, за підсумками ІI-III кварталів
2012 року де об'єктом оподаткування є
корисна копалина відповідно до
податкового розрахунку з плати за
користування надрами для видобування
корисних копалин.

Отже, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованих висновків, що відповідно
до приписів пункту 263.9. ст.263 розділу XI
Кодексу ставка за якою обчислюються
податкові зобов'язання застосовується
до "сировини для бутового
(будівельного) каменю (всі види
гірських порід, придатність яких
визначається державними стандартами, в
тому числі для щебеневої продукції), а
не товарної продукції по фракціях як
вказано в акті перевірки.

Відповідно до п.185.1 ст.185; п.187.1. ст.187;
п.188.1 ст.188 розділу V Податкового кодексу
України об'єктом та базою
оподаткування товарної продукції є
податок на додану вартість. І тому
визначаючи товарну продукцію
підприємства як базу оподаткування для
плати за користування надрами,
фактично здійснюється подвійне
оподаткування.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновків, що судом першої
інстанції було неправильно
застосовано норми матеріального права
чи порушено норми процесуального прав,
оскільки відносини щодо сплати збору
за користування надрами, пов'язані саме
з видобутком, вилученням з надр
корисних копалин, проте не поширюються
на діяльність, пов'язану з підданням
корисних копалин додатковим операціям.

З огляду на вищенаведене, апеляційна
скарга не підлягає до задоволення, а
постанова суду першої інстанції
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Лугинської
об"єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирської області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "19"
листопада 2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Н.М. Малахова

судді: (підпис)
А.В.
Жизневська

(підпис)
Т.С. Котік

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення
виготовлено "19" березня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Малодивлинський гранкар'єр"
вул.К.Маркса,18,смт.Лугини,Лугинський
район, Житомирська область,11301

3- відповідачу/відповідачам: Лугинська
об"єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирської області вул.
Горького,8/42,смт.Лугини,Лугинський
район, Житомирська область,11301

4-третій особі: - ,