Справа № 2а-2712/10/2470
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 березня 2014 року Справа № 25782/11

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Кухтея Р.В., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Новодністровської міської ради
Чернівецької області на постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 7.10.2010 року в
справі за позовом Новодністровської
міської ради до Сокирянської
об'єднаної державної податкової
інспекції про скасування податкових
повідомлень-рішень,

В С Т А Н О
В И Л А :

У серпні 2010 року Новодністровська
міська рада Чернівецької області
звернулася до суду з позовом до
Сокирянської об'єднаної державної
податкової інспекції про скасування
податкових повідомлень-рішень.

Позивач просив скасувати як незаконні
податкові повідомлення-рішення
відповідача № /2, № /2 та №
/2 - всі від 18.02.2010 року.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 7.10.2010 року
позивачу в задоволенні позову
відмовлено.

Постанову суду першої інстанції
оскаржила Новодністровська міська
рада, яка в апеляційній скарзі просить
її скасувати та прийняти нову
постанову про задоволення позовних
вимог.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що
суд першої інстанції порушив норми
матеріального права та не взяв до уваги
відсутності підстав у позивача для
реєстрації платником ПДВ, оскільки
станом на серпень 2006 року загальна сума
від здійснення операцій з поставки
товарів (послуг), які підлягають
оподаткуванню протягом останніх
дванадцяти місяців, не перевищує 300000
грн. Суд не взяв до уваги, що операції
щодо викупу земельних ділянок у
власність, не підлягають оподаткуванню
податком на додану вартість. Суд
безпідставно керувався листом ДПА
України від 4.04.2007 року, який не є
узагальнюючим податковим роз'ясненням
зі спірних питань.

Особи, які беруть участь в справі, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, проте в
судове засідання не прибули, що є
підставою для розгляду справи в
порядку письмового провадження за
наявними в ній матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

В справі встановлено, що працівниками
Сокирянської ОДПІ Чернівецької
області проведено позапланову
перевірку Новодністровської міської
ради з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 1.01.2006 року по
1.03.2008 року, за наслідками якої складено
акт № 624/23-013/05398510 від 7.12.2009 року.

Податковий орган вважав, що позивачем
порушено вимоги пп. 3.1.1 п. 3.1 ст.3, пп.5.1.17
п. 5.1 ст. 5 чинного на час спірних
правовідносин Закону України «Про
податок на додану вартість» в процесі
продажу земельних ділянок у власність
громадян, а також нежитлових приміщень,
при отриманні доходу у вигляді плати за
участь в конкурсі на право купівлі
споруди теплопункту та при отриманні
інших доходів.

Загальна сума заниження податку на
додану вартість, на думку податкового
органу, становить 327662 грн.

На підставі акту перевірки податковий
орган направив позивачу податкове
повідомлення-рішення від 18.12.2009 року №
0/0, яким визначила йому податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 491047,50 грн.

За наслідками розгляду скарги позивача
Сокирянська ОДПІ прийняла податкові
повідомлення-рішення № 0/1 та №
/1 від 3.01.2010 року, які були
частково скасовані ДПА у Чернівецькій
області при розгляді повторної скарги.

За наслідками повторного розгляду
скарги відповідач прийняв оскаржувані
податкові повідомлення-рішення №
/2 від 18.02.2010 року, яким позивачу
визначено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 327365,00
грн., № /2 від 18.02.2010 року, яким
позивачу визначено податкове
зобов'язання з штрафних (фінансових)
санкцій за несвоєчасну сплату податку
на додану вартість в сумі 167475,00 грн., а
також № /2 від 18.02.2010 року, яким
позивачу визначено податкове
зобов'язання з штрафних (фінансових)
санкцій в сумі 373,00 грн.

Податковий орган та суд першої
інстанції прийшли до висновку, що
позивач, отримуючи плату за продаж
земельних ділянок у власність громадян
в порядку викупу, за продаж житлових та
нежитлових приміщень, за послуги
архіву при видачі довідок, за участь в
конкурсі на право купівлі споруди,
перевищив загальну суму 300000 грн. від
здійснення операцій з поставки товарів
(послуг), які підлягають оподаткуванню
протягом останніх дванадцяти місяців,
при цьому не зареєструвався платником
ПДВ та не сплачував такого.

В справі встановлено, що позивач в
періоді, який перевірявся, уклав
договори купівлі-продажу житлових
приміщень на суму 576851, 00 грн., договори
купівлі-продажу земельних ділянок на
загальну суму 329645,00 грн., договори
купівлі-продажу нежитлових приміщень
на суму 576851, 00 грн. Крім того, позивач
отримав плату за послуги архіву при
видачі довідок на суму 73448,15 грн. та
плату за участь в конкурсі на право
купівлі споруди на суму 2922, грн.

Відмовляючи позивачу в позові, суд
першої інстанції виходив з того, що
висновки податкового органу щодо
порушення позивачем вимог
законодавства про додану вартість
ґрунтуються на положеннях Закону
України «Про податок на додану
вартість» та належним чином доведені в
справі.

З такими висновками суду першої
інстанції погодитися не можна.

За визначенням пункту 1.3 ст. 1 Закону
України "Про податок на додану
вартість", чинного на час спірних
правовідносин, платник податку - особа,
яка згідно з цим Законом зобов'язана
здійснювати утримання та внесення до
бюджету податку, що сплачується
покупцям, або особа, яка ввозить
(пересилає) товари на митну територію
України.

Згідно пункту 1.2. цієї ж статті під
терміном "особа" в цьому Законі
розуміється будь-яка з наведених нижче
осіб, незалежно від того чи є така особа
резидентом чи ні: суб'єкт
підприємницької діяльності, в тому
числі підприємство з іноземними
інвестиціями, незалежно від форми та
часу внесення цих інвестицій; інша
юридична особа, що є суб'єктом
підприємницької діяльності; фізична
особа (громадянин, іноземний
громадянин та особа без громадянства),
яка здійснює діяльність, віднесену до
підприємницької згідно з
законодавством, або ввозить (пересилає)
товари на митну територію України.

Індивідуальні ознаки осіб як платників
ПДВ за обсягами оподатковуваних
операцій та видами діяльності
встановлені статтею 2 Закону України
"Про податок на додану вартість" ( у
відповідній редакції), зокрема,
платником податку є будь-яка особа, яка:

а) здійснює або планує здійснювати
господарську діяльність та
реєструється за своїм добровільним
рішенням як платник цього податку;

б) підлягає обов'язковій реєстрації як
платник цього податку;

в) імпортує товари (супутні послуги) в
обсягах, що підлягають оподаткуванню
цим податком згідно з нормами цієї
статті (п. 2.1);

будь-яка особа, яка за своїм
добровільним рішенням зареєструвалася
платником податку (п.2.2);

особа підлягає обов'язковій
реєстрації як платник податку у разі:

коли загальна сума від здійснення
операцій з поставки товарів (послуг), у
тому числі з використанням локальної
або глобальної комп'ютерної мережі, що
підлягають оподаткуванню згідно з цим
Законом, нарахована (сплачена, надана)
такій особі або в рахунок зобов'язань
третім особам, протягом останніх
дванадцяти календарних місяців
сукупно перевищує 300000 гривень (без
урахування податку на додану вартість)
(пп. 2.3.1 п. 2.1).

Згідно пункту 9.3 ст. 9 цього Закону в
редакції, чинній на момент виникнення
спору, вирішення якого є предметом
даної справи, особи, які підпадають під
визначення пункту 2.3 статті 2 цього
Закону, зобов'язані зареєструватися як
платник податку у податковому органі
за їх місцезнаходженням (місцем
проживання).

Позивач в силу Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» не є
суб'єктом, який здійснює
підприємницьку діяльність в розумінні
ст. 42 Господарського кодексу України, а,
навпаки, відповідно до закону
наділений виключним правом
представляти інтереси територіальної
громади і приймати від її імені
рішення, зокрема, у сфері земельних
відносин, виходячи зі змісту ст. 124
Земельного кодексу України, рішення
про викуп земельних ділянок, що
перебувають у комунальній власності.

Позивач не характеризується як особа,
яка здійснює господарську діяльність,
метою якої є отримання прибутку.

Аналіз вищенаведених правових норм та
встановлених обставин у справі дає
підстави для висновку, що у позивача
немає покладеного законом обов'язку
перебувати на податковому обліку як
платник ПДВ.

Крім того, відповідно до пп. 5.1.17 п. 5.1
Закону України «Про податок на додану
вартість» звільняються від
оподаткування операції з поставки
(продажу, передачі) земельних ділянок,
земельних паїв, крім тих, що
знаходяться під об'єктами нерухомого
майна та включаються до їх вартості
відповідно до законодавства (з
урахуванням положень підпункту 5.1.19
пункту 5.1 статті 5 цього Закону).

В справі встановлено, що продані
земельні ділянки фізичним
особам-власникам нерухомого майна не
знаходилися під об'єктами нерухомого
майна та не включалися до їх вартості.

Сплачувана по цих операціях плата
зараховувалася до бюджету
Новодністровської міської ради і
кошти були використані на об'єкти
соціальної інфраструктури міста.

Жодних підстав для реєстрації позивача
платником податку на додану вартість в
зв'язку з перевищенням граничного
розміру здійснення операцій з поставки
товарів (послуг) не має.

Суд першої інстанції положень
законодавства та обставин справи
належно не врахував та прийшов до
безпідставного висновку про відмову в
позові.

З огляду на викладене, оскаржувана
постанова підлягає скасуванню з
ухваленням нової постанови про
задоволення позову з наведених
підстав.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Новодністровської
міської ради Чернівецької області
задовольнити.

Постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 7.10.2010 року в
справі № 2а-2712,10/2470 скасувати та
прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити.

Скасувати як незаконні податкові
повідомлення-рішення Сокирянської
об'єднаної державної податкової
інспекції № /2, № /2 та №
/2 - всі від 18.02.2010 року.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
Р.В. Кухтей

Д.М. Старунський