Справа № К/9991/87580/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/87580/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 20 листопада
2009 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 12 травня 2010 року у справі за позовом
ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 до Головного
управління Державного казначейства у
Львівській області про зобов'язання
вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом в
інтересах ОСОБА_4 до Головного
управління Державного казначейства у
Львівській області про зобов'язання
вчинення дій необхідних по включенню
ОСОБА_4 в списки (додаткові списки) на
виплату їй одноразової матеріальної
допомоги, як дитині позбавленої
батьківського піклування, надання
таких списків негайно у відділ освіти
Миколаївської районної державної
адміністрації Львівської області, де
знаходиться заява ОСОБА_4 з пакетом
документів на виплату одноразової
матеріальної допомоги в сумі 1 590 грн. 00
коп. та виплату такої суми, та стягнення
з відповідача Служби в справах
дітей Миколаївської районної
державної адміністрації Львівської
області через Головне управління
державного казначейства України у
Львівській області моральної шкоди в
сумі 5 000 грн. обґрунтовуючи свої вимоги
тим, що ОСОБА_5 мас двох дітей: ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1. які
знаходяться на її утриманні та
являються дітьми, які позбавлені
батьківського піклування оскільки їх
батько ОСОБА_8, згідно рішення
Миколаївського районного суду
Львівської області від 07 липня 2005 року
визнаний безвісно відсутнім і з
вересня 1997 року місце перебування, його
не відоме.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 20 листопада
2009 року залишеною без змін Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 12 травня 2010 року відмовлено в
задоволенні вказаних позовних вимог.

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями, позивач звернулася з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права та прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією
свідоцтва про народження.

Згідно копії рішення Миколаївського
районного суд Львівської області від 07
липня 2005 р. № 2-1064/2005 визнано безвісно
відсутнім батька ОСОБА_4 - ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ст.51 Конституції України:
«Батьки зобов'язані утримувати дітей
до їх повноліття».

Згідно ст.ст.150, 151. 152 Сімейного кодексу
України визначено обов'язки батьків
щодо виховання та розвитку дитини, а
також права дитини на належне
батьківське виховання.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу
України - батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з п.5. ст. 181 СК України «Якщо
місце проживання батьків невідоме, або
вони ухиляються від сплати аліментів,
або не мають можливості утримувати
дитину, дитині призначається тимчасова
державна допомога».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
охорону дитинства» від 26.04.2001 року
№2402-III встановлено, що діти, позбавлені
батьківського піклування - це діти, які
залишилися без піклування батьків у
зв'язку з позбавленням їх батьківських
прав, відібранням у батьків без
позбавлення батьківських прав,
визнанням батьків безвісно відсутніми
або недієздатними, оголошення їх
померлими, відбування покарання в
місцях позбавлення волі та
перебуванням їх під вартою на час
слідства, розшуком їх органами
внутрішніх справ, пов'язаним з
ухиленням від сплати аліментів та
відсутністю відомостей про їх
місцезнаходження, тривалою хворобою
батьків, яка перешкоджає їм виконувати
свої батьківські обов'язки, а також
підкинуті діти, діти, батьки яких
невідомі, діти, від яких відмовились
батьки, та безпритульні діти. Також
визначено, що неповна сім'я - сім'я, що
складається з матері або батька і
дитини (дітей).

Згідно ст. 25 Закону України «Про
охорону дитинства» визначено, що діти
які внаслідок смерті батьків,
позбавлення батьків батьківських прав,
хвороби батьків чи з інших причин
залишилися без батьківського
піклування, мають право на особливий
захист і допомогу з боку держави.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
забезпечення організаційно-правових
умов соціальною захисту дітей-сиріт та
дітей, позбавлених батьківського
піклування»: «статус дитини-сироти та
дитини, позбавленої батьківського
піклування - визначене відповідно до
законодавства становище дитини, яке
надає їй право на повне державне
забезпечення і отримання передбачених
законодавством пільг та яке
підтверджується комплектом
документів, що засвідчують обставини,
через які дитина не має батьківського
піклування».

Однак, як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, сім'я проживає в належних
сіменник умовах, діти доглянуті добре
вчаться, знаходились та знаходяться на
утриманні та вихованні матері. Окрім
цього даний факт позивач по справі сам
стверджує у своїй позовній заяві та
поясненнях.

Відповідно до ст.24 Постанови Кабінету
Міністрів України № 866 від 01.10.2008р.,
статус дитини, позбавленої
батьківського піклування, надається
дітям: батьки яких позбавлені
батьківських прав, що підтверджується
рішенням суду, які відібрані у батьків
без позбавлення батьківських прав, що
підтверджується рішенням суду; батьки
яких визнані безвісно відсутніми, що
підтверджується рішенням суду.

Відповідно до ст.27 Постанови Кабінету
Міністрів України № 866 від 01.10.2008р.,
дитина втрачає статус дитини,
позбавленої батьківського піклування,
у разі поновлення піклування обох або
одного з батьків на підставі:
скасування рішення суду про
позбавлення батьківських прав;
скасування рішення суду про оголошення
матері, батька дитини безвісно
відсутніми.

Згідно з частиною другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь -якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про те, що правові
підстави для задоволення позовних
вимог - відсутні.

З урахуванням вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій вірно
встановлені обставини справи, судові
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для їх скасування не
вбачається. Доводи касаційної скарги
висновків судів попередніх інстанцій
не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 20
листопада 2009 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12 травня 2010
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: