Справа № 2а/0306/10858/11
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року № 9104/119312/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді
Сапіги В.П.,

суддів
Хобор Р.Б., Левицької Н.Г

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м.Ковелі Волинської області
на постанову Ковельського
міськрайонного суду від 14.10.2011р. по
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м.Ковелі
Волинської області про зобов'язання
вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

27.09.2011 р. позивач звернувся в суд першої
інстанції з адміністративним позовом
до управління Пенсійного фонду України
в м.Ковелі Волинської області про
зобов'язання відповідача провести
нарахування та виплату недоплаченого
підвищення до пенсії як дитині війни за
період з 06.04.2011р. по вересень 2011 року.

Постановою Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 14.10.2011р. адміністративний
позов задоволено частково. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
м.Ковелі Волинської області провести
на користь ОСОБА_1 нарахування та
виплату підвищення до пенсії у розмірі
30% мінімальної пенсії за віком за
період з 06.04.2011р. по 18.06.2011р. включно на
підставі положень ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» та
ч.1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з врахуванням виплачених
сум.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, управління
Пенсійного фонду України в м.Ковелі
Волинської області оскаржило його в
апеляційному порядку, вважає, що судом
першої інстанції таке прийнято з
порушенням норм матеріального права, а
тому просить постанову суду першої
інстанції скасувати,прийняте нове
рішення,яким відмовити позивачу у
задоволенні позову.

У відповідності до ст. 197 КАС України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних міркувань.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення в межах апеляційного
оскарження.

Судом першої інстанції
встановлено, що позивач є дитиною
війни, а відтак має право на
встановлене ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
підвищення до пенсії.

Суд апеляційної інстанції вважає
підставними заявлені позовні вимоги в
частині зобов'язання відповідача
нараховувати і виплачувати підвищення
до пенсії в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, оскільки дія норм ст.6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" не була зупинена чи
обмежена нормативними актами.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

У відповідності до ст.99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

За таких обставин колегія суддів
приходить до переконання про
підставність позовних вимог позивача
щодо зобов'язання управління
Пенсійного фонду України в м.Ковелі
Волинської області провести
нарахування та виплату на його користь
підвищення до пенсії за період з 06.04.2011
року по 18.06.2011 року та правомірність
задоволення таких вимог судом першої
інстанції.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати пенсії позивачу
здійснює Пенсійний фонд України в
особі управління Пенсійного фонду
України в м.Ковелі Волинської області,
обов'язок щодо нарахування і виплати
спірної допомоги правильно покладено
на відповідача у справі.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивача у
передбаченому ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» розмірі
колегія суддів не вбачає.

Беручи до уваги, що правові положення,
які передбачають виплату підвищення до
пенсії особам, на яких поширюється дія
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» є чинними, а позивач
належить до вказаної групи осіб і має
право на її отримання, органи державної
влади не можуть свідомо зменшувати
розмір такої допомоги.

З врахуванням вищенаведеного суд
апеляційної інстанції вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а постанова відповідає
нормам матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст. 1832, ст. 195, ст. 197, п. 1
ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.206, ст. 254 КАС України,
суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Ковелі
Волинської області залишити без
задоволення, постанову Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 14.10.2011р. у справі №
2а-0306/10858/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п»ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
В.П.Сапіга

Судді:
Р.Б.Хобор

Н.Г.Левицька