Справа № 821/26/14
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2014-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2014 р. 15 год.30 хв.м.
ХерсонСправа № 821/26/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Вітічак О.Р.,

за участю:

представників позивача - Алексеєвої
Н.С., ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ріо-Грандес"

до Вишгородської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ріо-Грандес" (далі -
позивач, ТОВ) звернулось до суду із
адміністративним позовом до
Вишгородської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області (далі - відповідач, ДПІ) у якому
з урахуванням уточнень просить:

- визнати протиправними дії
Вишгородської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області щодо проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Ріо-Грандес» та
складання акту № 1188/22- 00/38256561 від 10.10.2013
року;

- визнати протиправними дії
Вишгородської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області, які полягають в зміні в базі
даних Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів АІС «Податковий блок» на
підставі акту № 1188/22-00/38256561 від 10.10.2013
року показників податкових зобов'язань
та податкового кредиту з ПДВ,
задекларованих ТОВ «Ріо-Грандес»;

- зобов'язати Вишгородську об'єднану
Державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Київській області вилучити з бази
даних Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів АІС «Податковий блок»
інформацію внесену на підставі акту №
1188/22-00/38256561 від 10.10.2013 року.

Представники позивача у судовому
засідання підтримали позовні вимоги,
обґрунтовуючи їх тим, що відповідачем
при проведенні перевірки порушені
вимоги Податкового кодексу України
(далі - ПК). Так відповідач склав акт
документальної позапланової виїзної
перевірки позивача без дослідження
його первинних бухгалтерських
документів. Позивач стверджує, що не
отримував від податкового органу
будь-яких повідомлень про проведення
такої перевірки, йому не надсилались та
не вручались наказ про проведення
перевірки, направлення на проведення
перевірки, у ТОВ не витребовувались та
не оглядались жодні бухгалтерські
документи. Податковий орган провів
документальну виїзну перевірку у
приміщенні податкового органу лише на
підставі даних податкової звітності
позивача та актів зустрічних перевірок
двох його контрагентів. Саме на
підставі цих документів ДПІ прийшла до
висновку про відсутність у позивача
об'єктів оподаткування податком на
прибуток та ПДВ за період червень 2012р. -
серпень 2013р. включно, незважаючи на те,
що у позивача за перевірений період
було набагато більше контрганетів, ніж
описані в акті перевірки. Також позивач
заперечує про відсутність
підприємства за юридичною адресою, що
відображено у акті перевірки та
наполягає, що ТОВ знаходится за
адресою: Київська обл., м. Вишгород, вул.
Київська, 10, про що до ЄДР внесений
відповідний запис. Крім того
представники позивача заперечили
проти використання під час перевірки
протоколу допиту як свідка директора
ТОВ ОСОБА_2 від 11.09.2013р., оскільки, як
зазначає сам керівник, він не надавав
тих пояснень, які відображені у
протоколі допиту та в акті перевірки, і
підтверджує, що підприємство особисто
зареєстрував із метою здійснення
підприємницької діяльності,
підприємство діюче, провадило
господарську діяльність, отримувало
прибутки, сплачувало податки. Слідчим
органам він надав відповідні пояснення
на повторному допиті, проведеному за
його ініціативи. Із зазначених підстав
позивач важає неправомірними дії
податкового органу щодо проведення
перевірки та складення акту перевірки.
Наслідком перевірки, на думку позивача,
стало внесення податковим органом змін
до задекларованих ним показників
податкової звітності із ПДВ, що є
неправомірним, оскільки такі дії
порушують права та інтереси позивача
та суперечать деклараціям із ПДВ,
прийнятим податковим органом без
зауважень.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув надіслав
клопотання про розгляд справи без
участі відповідача та письмові
заперечення на позов. Заперечення
обгрунтовані наступним.

Відповідно до наказу Вишгородської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області
від 26.09.2013 року №122 та направлення від
26.09.2013 року №323/2200, з метою проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ "Ріо-Грандес" з питання
дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні
фінансового - господарських операцій
за період з 01.06.2012 року по 31.08.2013 року,
працівники податкової здійснили виїзд
за юридичною адресою підприємства:
Київська обл., м. Вишгород, вул.
Київська, 10. Де у зв'язку з відсутністю
посадових осіб підприємства було
складено акт від 26.09.2013 №105/22-00 про
неможливість проведення позапланової
виїзної документальної перевірки та
довідка від 26.0.2013 №106/22-00 про
неможливість вручення направлення на
позапланову виїзну перевірку та копії
наказу. За таких обставин перевірку
проведено в приміщенні Вишгородської
ОДПІ ГУ Міндоходів Київської області.
До Вишгородської ОДПІ ГУ Міндоходів
Київської області надійшла постанова
від ДПІ у Шевченківському районі ГУ
Міндоходів м. Києва від 18.09.2013, в якій
зазначено наступне: СУ ФР ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві проводить досудове
розслідування у кримінальному
провадженні № 0000 від 02.08.2013 року,
за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205
КК України. Так, відповідно до
протоколу допиту гр. ОСОБА_2, який
рахується засновником, директором та
головним бухгалтером ТОВ "Ріо-Грандес"
встановлено, що останній не має
відношення до здійснення фінансово -
господарської діяльності зазначеного
підприємства. Таким, чином під час
досудового розслідування встановлено,
що ТОВ "Ріо Грандес" використовувалось
в схемі діяльності фіктивного
підприємства з метою створення умов
використання реквізитів підприємства
під час складання податкової звітності
користувачами фіктивних підприємств -
вигодонабувачів. На ТОВ "Ріо-Грандес"
вбачається відсутність об'єктів
оподаткування при придбанні та продажу
товарів (послуг) з 01.06.2012 року по 31.08.2013
року, які підпадають під визначення ст.
185, ст. 187, ст. 188, ст. 198 Податкового
Кодексу України. Таким чином,
господарські операції між ТОВ
«Ріо-Грандес» та контрагентами -
постачальниками та покупцями не
підтверджуються виходячи з врахування
реального часу здійснення операцій,
місцезнаходження майна, наявності
трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень, засобів для транспортування
та іншого майна, які економічно
необхідні для здійснення
господарських операцій у зазначених
обсягах, що свідчить про відсутність
необхідних умов для реального настання
результатів відповідної господарської
діяльності, що в свою чергу порушують
ст. 185 Кодексу в частині оподаткування
податком на додану вартість
безтоварних операцій по ланцюгу
постачання. Відповідач зазначає, що акт
перевірки є службовим документом та
жодним чином не порушує охоронюваних
законом прав та інтересів позивача. Із
цих підстав відповідач просив
відмовити позивачу у задоволенні його
вимог.

На вимогу суду відповідач надав витяг з
електронної бази даних
автоматизованої системи співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні МДЗ України ІС (інформаційна
система) "Податковий блок" (далі - ІС
"Податковий блок"), із яких вбачається
внесення до неї змін показників
податкового кредиту та податкових
зобов'язань позивача на підставі
висновків акту перевірки від 10.10.2013
року № 1188/22-00/38256561 «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ "Ріо-Грандес" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при здійснення
фінансово-господарських операцій із
платниками податків за період з 01.06.2012р.
по 31.08.2013р.».

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача, суд встановив наступні
обставини.

ТОВ «Ріо-Грандес» зареєстроване
Вишгородською райдержадміністрацією
11.06.2012р. та перебувало на податковому
обліку у Вишгородській ОДПІ. Починаючи
із 20.11.2013р. підприємство змінило
місцезнаходження та зареєструвалось
за адресою: м. Херсон, вул. Суворова, 19,
кв. 2.

18 вересні 2013р. до Вишгородська ОДПІ
отримала постанову старшого слідчого
другого відділу кримінальних
розслідувань слідчого управління
фінансових розслідувань ДПІ у
Шевченківськму районі ГУ Міндоходів у
м. Києві капітана податкової міліції
Єпіфанцева М.Г. про призначення по
кримінальному провадженню № 0000231
від 02.08.2013 року, документальну
позапланову перевірку дотримання
вимог податкового законодавства
службовими особами ТОВ «Ріо - Грандес»
() з питань правильності
формування податкового зобов'язання та
податкового кредиту з ПДВ, валових
доходів та валових витрат з податку на
прибуток, за весь період діяльності.
Проведення перевірки доручено
ревізорам-інспекторам Вишгородської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області.

На підставі зазначеної постанови,
керуючись п.п.78.1.1, п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК
України начальником Вишгородської
ОДПІ прийнятий наказ від 26.09.2013р. про
проведення з 26 вересня 2013р
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Ріо - Грандес». На
підставі наказу виписане направлення
на перевірку № 323/22-00 від 26.09.2013р.

У письмових запереченнях на позов
представник відповідача повідомила, що
працівники податкової міліції
здійснили виїзд за юридичною адресою
підприємства: Київська обл., м.
Вишгород, вул. Київська, 10, де у зв'язку
із відсутністю посадових осіб
підприємства були складені акт від
26.09.2013 №105/22-00 про неможливість
проведення позапланової виїзної
документальної перевірки та довідка
від 26.0.2013 №106/22-00 про неможливість
вручення направлення на позапланову
виїзну перевірку та копії наказу.
Перевірку проведено в приміщенні
Вишгородської ОДПІ ГУ Міндоходів
Київської області.

За результатами перевірки складений
акт від 10.10.2013 року № 1188/22-00/38256561 «Про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю "РІО-ГРАНДЕС" () з питань дотримання вимог
податкового законодавства при
здійсненні фінансово-госпорадських
операцій із платниками податків за
період з 01.06.2012 по 31.08.2013р.» (далі - акт №
1188).

У висновку акту перевірки встановлені
наступні порушення: на ТОВ
«Ріо-Грандес» (код за )
вбачається відсутність об'єктів
оподаткування при придбанні та продажу
товарів (послуг) з 01.06.2012 по 31.08.2013р., які
підпадають під визначення ст. 185, ст. 187,
ст. 188, ст. 198 Податкового Кодексу
України від 02 грудня 2010 року №2755-УІ (зі
змінами та доповненнями). Таким чином,
господарські операції між ТОВ
«Ріо-Грандес» (код за ) та
контрагентами - постачальниками та
покупцями не підтверджуються виходячи
з врахування реального часу здійснення
операцій, місцезнаходження майна,
наявності трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень, засобів для транспортування
та іншого майна, які економічно
необхідні для здійснення
господарських операцій у зазначених
обсягах, що свідчить про відсугність
необхідних умов для реального настання
результатів відповідної господарської
діяльності, що в свою чергу порушують
ст. 185 Кодексу в частині оподаткування
податком на додану вартість
безтоварних операцій по ланцюгу
постачання.

За результатами перевірки ДПІ не
приймались податкові
повідомлення-рішення.

Щодо вимог позивача про визнання
протиправними дій Вишгородської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області щодо
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«Ріо-Грандес» та складання акту № 1188/22-
00/38256561 від 10.10.2013 року, то суд вважає їх
такими, що не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Пунктом 78.8 ст.78 ПК України передбачено,
що порядок оформлення результатів
документальної позапланової перевірки
встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Згідно п. 86.1 ст. 86 ПК України результати
перевірок (крім камеральних)
оформлюються у формі акта або довідки,
які підписуються посадовими особами
органу державної податкової служби та
платниками податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

Відповідно до п.3 розділу І Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 22.12.2010 р. № 984 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12.01.2011 р. за № 34/18772 (далі
- Порядок № 984), акт - це службовий
документ, який підтверджує факт
проведення документальної перевірки
фінансово-господарської діяльності
платника податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

Пункт 6 розділу І цього Порядку
передбачає, що факти виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
викладаються в акті документальної
перевірки чітко, об'єктивно та в повній
мірі, із посиланням на первинні або
інші документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Пунктом 6 розділу ІІ Порядку
встановлено, що висновок акта (довідки)
документальної перевірки складається
таким чином: зазначається опис
виявлених перевіркою порушень
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, з посиланням на
підпункти, пункти, статті законодавчих
актів або загальний висновок щодо
відсутності таких порушень.

Аналіз зазначених норм показує, що акт
перевірки є лише носієм доказової
інформації, в якому викладається
суб'єктивна думка ревізора та його
оціночні судження щодо наявності з
боку платника порушень податкового та
іншого законодавства. Тому висновки
інспектора, що викладені в акті
перевірки, не впливають на стан
суб'єктивних прав платника та не
створюють для нього будь-яких
додаткових обов'язків, а відтак - не
призводять до порушення будь-яких його
прав.

Частиною 1 статті 6 КАС України
передбачено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Статтею 2 КАС України визначено, що
захисту підлягають порушені або
оспорюванні права особи.

Отже судовому захисту підлягають лише
права особи, які порушені рішенням,
дією чи бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень. З урахуванням
зазначеного, суд вважає, що інформація,
викладена в акті перевірки, у тому
числі і висновки акту перевірки самі по
собі не спричиняють порушення прав
особи. Така інформація є лише думкою
ревізора податкового органу щодо
встановлених ним під час перевірки
порушень, допущених платником
податків, викладеною у спосіб,
передбачений ПК України. Висновки акту
перевірки та інформація, викладена у
ньому, може бути використана
контролюючим органом шляхом вчинення
будь-яких дій та прийняття рішення щодо
платника. І лише ці дії та рішення
можуть призвести до порушення прав,
свобод або інтересів особи, що
підлягають судовому захисту. Суд
відмічає, що лише розглядаючи спір щодо
захисту порушеного права, суд
досліджує як саму суть порушення
(рішення, дію або бездіяльність), так і
підстави для їх вчинення (акт
перевірки).

За таких обставин, суд відмовляє у
задоволенні вимог в частині визнання
неправомірними дій щодо проведення
перевірки та складення акту перевірки
позивача від № 1188/22- 00/38256561 від 10.10.2013
року.

Щодо позовних вимог про визнання
протиправними дії Вишгородської ОДПІ
щодо зміни в базі даних Система
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів АІС
«Податковий блок» на підставі акту №
1188 показників податкових зобов'язань
та податкового кредиту з ПДВ,
задекларованих ТОВ «Ріо-Грандес» та
зобов'язання вилучити інформацію
внесену на підставі акту № 1188, суд
зазначає наступне.

Представники позивача у судовому
засіданні повідомили, що підприємство
не отримувало від податкового органу
наказ та направлення на проведення
перевірки та не отримувало запитів про
надання первинних бухгалтерських та
податкових документів для проведення
позапланової виїзної документальної
перевірки. Відповідач також не надав
суду жодних доказів надіслання
позивачу поштою таких наказу,
направлення або запитів, відсутня
інформація про це і у самому акті
перевірки позивача.

Із акту № 1188 (розділ 2, ст. 4, 5)
вбачається, що під час проведення
перевірки податковим органом
використані наступні документи:

- декларації ТОВ «Ріо-Грандес» із ПДВ та
додаток № 5, подані підприємством до
ДПІ за період з серпня 2012р. по серпень
2013р.;

- Постанова СУ ФР ДПІ у Шевченківському
р-ні ГУ Міндоходів у м.Києві від 18.09.2013
року №2388/07-10/09 про порушення
кримінальної справи за ознаками складу
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК
України;

- акт ДПІ у Шевченківському районі м.
Києва ДПС від 17.10.2012 № 1642/2240/35436970 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Медіа Ресурс» () з питань взаємовідносин з
контрагентами, якими за рахунок ТОВ
«Медіа Ресурс» сформовано податковий
кредит за період березень 2012, квітень
2012, травень 2012, червень 2012, липень 2012,
серпень 2012р.»;

- акт ДПІ у Святошинському районі ГУ
Міндоходів м. Києва від 07.06.2013 №
960/22.2.09/31956369 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ «Аляска Трейд» (код
за ) щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за період з 01.02.2013 по 28.02.2013р.».

Тобто документальна позапланова
виїзна перевірка підприємства
проведена без вручення ТОВ до її
початку наказу та направлення на
проведення перевірки та без
дослідження жодного первинного
документа, що є порушенням п. 81.1 ст. 81 ПК
України, яким передбачено, що посадові
особи мають право приступити до
проведення документальної виїзної
перевірки за умови пред'явлення або
надіслання платнику направлення на
перевірку та копії наказу.

Суд критично ставиться до способу
проведення Вишгородською ОДПІ даного
виду перевірки з огляду на наступне.

За п.п 75.1.2. п.75.1 ст.75 ПКУ документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.
Документальна планова перевірка
проводиться відповідно до
плану-графіка перевірок.

Перелік матеріалів, які можуть бути
підставою для висновків під час
проведення документальної перевірки,
та порядок надання платниками податків
документів для такої перевірки
встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу
(п.77.8. ст.77 ПКУ).

Відповідно до п. 83.1. ст. 83 ПКУ для
посадових осіб органів державної
податкової служби під час проведення
перевірок підставами для висновків є:
83.1.1. документи, визначені цим Кодексом;
83.1.2. податкова інформація; 83.1.3.
експертні висновки; 83.1.4. судові
рішення; 83.1.6. інші матеріали, отримані в
порядку та у спосіб, передбачені цим
Кодексом або іншими законами, контроль
за дотриманням яких покладений на
органи державної податкової служби.

Пунктами 4 - 6 розділу І Порядку № 984
встановлено, що акт документальної
перевірки повинен містити
систематизований виклад виявлених під
час перевірки фактів порушень норм
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби. За результатами
документальної перевірки в акті
викладаються всі суттєві обставини
фінансово-господарської діяльності
платника податків, які мають
відношення до фактів виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби. Факти
виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Зазначені вимоги до порядку проведення
документальної перевірки та
оформлення її результатів були
проігноровані відповідачем.

У акті перевірки аналізуються лише
акти про неможливість проведення
зустрічної звірки двох контрагентів
позивача ТОВ «Медіа Ресурс» та ТОВ
«Аляска Трейд» та протокол допиту як
свідка директора позивача ОСОБА_2 від
11.09.2013р., на яких і ґрунтуються висновки
податкового органу.

Так вказані акти про неможливість
проведення зустрічної звірки двох
контрагентів позивача ТОВ «Медіа
Ресурс» та ТОВ «Аляска Трейд» не можуть
слугувати підставою для зменшення
податкового кредиту по операціям із
вказаними контрагентами, оскільки
податковий орган не досліджував
первинні бухгалтерські документи ні
позивача як покупця, ні ТОВ «Медіа
Ресурс» та ТОВ «Аляска Трейд» як
продавців, відтак інформація внесена
до акту перевірки є лише припущенням
ревізора.

Щодо решти контрагентів позивача як
покупців, так і продавців, єдиною
підставою для зменшення податкового
кредиту та податкових зобов'язань за
господарськими операціями, вчиненими
протягом серпня 2012р. - серпня 2013р. став
протокол допиту як свідка директора
позивача ОСОБА_2 від 11.09.2013р.

У акті перевірки позивача ДПІ зазначає:
«… До Вишгородської ОДПІ ГУ Міндоходів
Київської області надійшла постанова
від ДПІ у Шевченківському районі ГУ
Міндоходів М.Києва від 18.09.2013, в якій
зазначено наступне: СУ ФР ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м.Києві проводить досудове
розслідування у кримінальному
провадженні №0000 від 02.08.2013 року,
за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205
КК України. Так, відповідно до
протоколу допиту гр. ОСОБА_2, який
рахується засновником, директором та
головним бухгалтером ТОВ "Ріо Грандес"
встановлено, що останній не має
відношення до здійснення
фінансово-господарської діяльності
вище зазначеного підприємства…» (ст.. 2
акту № 1188).

ОСОБА_2 - директор ТОВ «Ріо-Грандес» у
судовому засіданні пояснив, що дійсно
надавав пояснення як свідок у
кримінальному провадженні, проте його
пояснення відрізнялись від тих, що
внесені до протоколу допиту. Він
пояснив, що пояснення надавав без
адвоката російською мовою, а протокол
був оформлений українською, після
допиту він відписував декілька
екземплярів протоколу, був
схвильований, тому не може
стверджувати яка інформація була
внесена до протоколу допиту. Пізніше
він звернувся до слідчого та наполіг на
його повторному допиті, де надавав
пояснення у присутності адвоката та
підтвердив, що він дійсно є засновником
ТОВ «Ріо-Грандес» та здійснював
підприємницьку діяльність. Суду
пояснив, що зареєстрував підприємство
у м. Вишгороді, оскільки тривалий час
там проживав сам, там же мешкають його
родичі. Кошти для початку ведення
підприємництва отримав у спадок. Для
здійснення підприємницької діяльності
орендував складські приміщення та офіс
за адресою: м. Вишгород, вул. Київська, 10.
Займався оптовою торгівлею продуктами
харчування, транспортування
придбаного ним та у подальшому
реалізованого товару не здійснював. У
підприємства був бухгалтер, який вів
бухгалтерську документацію, протягом
діяльності ТОВ у ньому працювало в
різні періоди від 3 до 11 найманих
працівників. Знає ОСОБА_3, який був його
компаньйоном та допомагав у веденні
бізнесу, але ОСОБА_2 сам підписував усі
документи, пов'язані із діяльністю
підприємства.

На сьогодні зазначене кримінальне
провадження не закінчено, будь-який
вирок суду щодо нього відсутній.

Відповідно до п. 86.9. ст. 86 ПК України у
разі якщо грошове зобов'язання
розраховується контролюючим органом
за результатами перевірки, проведеної
з обставин, визначених підпунктом 78.1.11
пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо
кримінального провадження, у якому
розслідується кримінальне
правопорушення стосовно посадової
особи (посадових осіб) платника
податків (юридичної особи) або фізичної
особи - підприємця, що перевіряється,
предметом якого є податки та/або збори,
податкове повідомлення-рішення за
результатами такої перевірки
приймається таким контролюючим
органом протягом 10 робочих днів з дня,
наступного за днем отримання цим
контролюючим органом відповідного
судового рішення (обвинувальний вирок,
ухвала про закриття кримінального
провадження за нереабілітуючими
підставами), що набрало законної сили.
Матеріали такої перевірки разом з
висновками контролюючого органу
передаються органу, що призначив
перевірку.

Відповідно до п. 58.4. ст. 58 ПК України у
разі коли судом за результатами
розгляду кримінального провадження
про кримінальне правопорушення,
предметом якого є податки, збори,
винесено обвинувальний вирок, що
набрав законної сили, або винесено
рішення про закриття кримінального
провадження за нереабілітуючими
підставами, відповідний контролюючий
орган зобов'язаний визначити податкові
зобов'язання платника податків за
податками та зборами, несплата
податкових зобов'язань за якими
встановлена судовим рішенням, та
прийняти податкове
повідомлення-рішення про нарахування
платнику таких податкових зобов'язань
і застосування стосовно нього штрафних
(фінансових) санкцій у розмірах,
визначених цим Кодексом. Складання та
надсилання платнику податків
податкового повідомлення-рішення за
податковими зобов'язаннями платника
податків за податками та зборами,
несплата податкових зобов'язань за
якими встановлена судовим рішенням,
забороняється до набрання законної
сили судовим рішенням у кримінальному
провадженні або винесення ухвали про
закриття такого кримінального
провадження за нереабілітуючими
підставами. Абзац другий цього пункту
не застосовується, коли податкове
повідомлення-рішення надіслане
(вручене) до повідомлення особі про
підозру у вчиненні кримінального
правопорушення.

Відтак, матеріали перевірки,
призначеної відповідно до
кримінально-процесуального закону або
закону про оперативно-розшукову
діяльність, разом з висновками органу
державної податкової служби
передаються правоохоронному органу, що
призначив перевірку, а статус таких
матеріалів перевірки та висновків
державної податкової служби
визначається
кримінально-процесуальним законом або
законом про оперативно-розшукову
діяльність, при цьому орган державної
податкової служби не має права
визначати суми грошових зобов'язань та
складати податкове
повідомлення-рішення до набрання
законної сили обвинувальним вироком,
винесеним судом за результатами
розгляду кримінальної справи про
злочини, предметом якої є податки,
збори, або рішенням про закриття
кримінальної справи за
нереабілітуючими підставами.

Суд вважає, що вказані норми
податкового кодексу поширюються також
на наслідки перевірки позивача що
виявились у зменшені задекларованих
ним показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань із ПДВ, що ДПІ
вчинило без прийняття ППР.

Позиція суду ґрунтується на
наступному.

Судом встановлено, що за результатами
документальної позапланової виїзної
перевірки позивача та встановлених у
зв'язку із цим порушень, податковий
орган не приймав податкових
повідомлень-рішень.

Як свідчать матеріали справи та
представником відповідача
підтверджено наданими на вимогу суду
документами, наслідком перевірки у цій
частині стало те, що ДПІ здійснено
коригування та внесено зміни до "АІС
"Податковий блок" щодо зменшення
податкового кредиту та податкових
зобов'язань на підставі висновків акту
від 10.10.2013 року № 1188/22-00/38256561 «Про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю "РІО-ГРАНДЕС" () з питань дотримання вимог
податкового законодавства при
здійсненні фінансово-госпорадських
операцій із платниками податків за
період з 01.06.2012 по 31.08.2013р.».

Усі задекларовані позивачем у
деклараціях із ПДВ за період серпень
2012р. - серпень 2013 року показники
податкового кредиту та податкових
зобов'язань зменшені до нуля.

Відповідно до ст.74 ПК України податкова
інформація, зібрана відповідно до
цього Кодексу, може зберігатися та
опрацьовуватися в інформаційних базах
контролюючих органів або
безпосередньо посадовими (службовими)
особами контролюючих органів. Перелік
інформаційних баз, а також форми і
методи опрацювання інформації
визначаються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує, державну
податкову і митну політику. Зібрана
податкова інформація та результати її
опрацювання використовуються для
виконання покладених на контролюючі
органи функцій та завдань.

Згідно п.1.3 Методичних рекомендацій
щодо організації та проведення
камеральних перевірок податкової
звітності платників податків, крім
перевірок податкової декларації про
майновий стан і доходи та податкової
декларації платника єдиного податку -
фізичної особи - підприємця,
затверджених наказом Міністерства
доходів і зборів України від 14.06.2013 р. №
165, під час реалізації Методичних
рекомендацій використовуються такі
програмні продукти, зокрема,
підсистеми інформаційної системи
"Податковий блок" - "Реєстрація ПП",
"Обробка податкової звітності та
платежів", "Податковий аудит",
"Аналітична система", "Облік платежів".

Пунктом 2.3 Методичних рекомендацій
передбачено, що приймання та обробка
податкової звітності з ПДВ
здійснюється відповідно до вимог глави
2 "Податкова звітність" Кодексу, а
згідно пп.2.5.5 п.2.5 - реалізація
матеріалів камеральної перевірки,
прийняття повідомлень-рішень за її
результатами та порядок оскарження її
результатів проводиться у
встановленому порядку.

Спосіб дій органу державної податкової
служби в разі виявлення факту
неправильного обрахування платником
податків податкового зобов'язання
визначений пунктом 54.3 статті 54
Податкового кодексу України,
відповідно до якого контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо,
зокрема, дані перевірок результатів
діяльності платника податків, крім
електронної перевірки, свідчать про
заниження або завищення суми його
податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до абзаців 1 та 2 пункту 58.1
статті 58 Податкового кодексу України, у
разі коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 54 цього Кодексу
(крім декларування товарів,
передбаченого для громадян), або у разі
коли за результатами перевірки
контролюючий орган встановлює факт
невідповідності суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, або зменшує
розмір задекларованого від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, розрахованого платником
податків відповідно до розділу V цього
Кодексу, такий контролюючий орган
надсилає (вручає) платнику податків
податкове повідомлення-рішення.
Податкове повідомлення-рішення
містить підставу для такого
нарахування (зменшення) податкового
зобов'язання та/або зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість; посилання на норму
цього Кодексу та/або іншого закону,
контроль за виконанням якого покладено
на контролюючі органи, відповідно до
якої був зроблений розрахунок або
перерахунок грошових зобов'язань
платника податків; суму грошового
зобов'язання, що повинен сплатити
платник податку; суму зменшеного
(збільшеного) бюджетного відшкодування
та/або зменшення від'ємного значення
результатів господарської діяльності
або від'ємного значення суми податку на
додану вартість; граничні строки
сплати грошового зобов'язання та/або
строки виправлення платником податків
показників податкової звітності;
попередження про наслідки несплати
грошового зобов'язання або внесення
виправлень до показників податкової
звітності в установлений строк;
граничні строки, передбачені цим
Кодексом для оскарження податкового
повідомлення-рішення.

Враховуючи положення наведених норм
закону, можна зробити висновок, що у
випадку виявлення факту заниження
платником податків податкового
зобов'язання, рівно як і у випадку
виявлення факту завищення платником
податків податкового зобов'язання, в
тому числі і внаслідок декларування не
існуючого об'єкта оподаткування,
податковий орган обтяжений
законодавцем обов'язком прийняти
відповідне податкове повідомлення-
рішення. Іншого порядку дій
податкового органу, як суб'єкта владних
повноважень у спірних правовідносинах,
закон не передбачає.

Вищевикладене узгоджується з позицією
Вищого адміністративного суду України,
яка викладена в ухвалах від 13.02.2013 року
№ К/9991/74156/12, від 24.02.2014р. № № К/800/43379/13.

Суд погоджується із позивачем, що
самостійна зміна ДПІ в базі "АІС
"Податковий блок" показників
податкового кредиту та податкових
зобов'язань позивача без зміни цих
показників самим позивачем шляхом
подання уточнюючих декларацій
(розрахунків), порушує його права та
інтереси, оскільки позивач, як платник
податків, має право розраховувати на
те, що задекларовані ним в податкових
деклараціях показники податкового
кредиту та податкових зобов'язань
відповідають показникам
централізованої бази даних податкової
звітності. Така невідповідність матиме
для позивача негативні наслідки, як то:
погіршення його ділової репутації, як
належного платника податків, відмова
його контрагентів від подальших
господарських відносин з позивачем з
метою уникнення негативних податкових
наслідків для себе від таких операцій.

Таким чином судом встановлено, що
відповідач самостійно на підставі акту
№ 1188 вніс зміни до податкової
звітності позивача, відобразив такі
зміни в базі "АІС "Податковий блок".

Такі дії відповідача є неправомірними,
суд зобов'язує Вишгородську ДПІ
відновити у базі даних "АІС "Податковий
блок" суми податкового кредиту та
податкових зобов'язань з

податку на додану вартість, які позивач
задекларував у період серпень 2012р. -
серпень 2013р.

Отже, враховуючи доведеність факту
порушення прав позивача діями
відповідача по коригуванню податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
податку на додану вартість,
проведеного на підставі акту № 1188, суд
приходить до висновку щодо задоволення
позовних вимог в частині визнання
неправомірними таких дій
Вишгородської ОДПІ та зобов'язання
віновити у базі даних "АІС "Податковий
блок" задекларовані позивачем
показники податкових зобов'язань та
податкового кредиту, що були знімені на
підставі акту № 1188.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 КАС України,
суд -

постановив:

Задовольнити частково позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ріо-Грандес" до
Вишгородської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії.

Визнати протиправними дії
Вишгородської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області щодо зміни в базі даних Система
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів АІС
"Податковий блок" на підставі акту №
1188/22-00/38256561 від 10.10.2013 року показників
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з ПДВ, задекларованих ТОВ
"Ріо-Грандес".

Зобов'язати Вишгородську об'єднану
Державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Київській області відновити в базі
даних Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів АІС "Податковий блок"
задекларовані ТОВ "Ріо-Грандес"
показники податкових зобов'язань та
податкового кредиту з ПДВ, змінені на
підставі акту № 1188/22- 00/38256561 від 10.10.2013
року.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 26 березня 2014 р.

Суддя
Морська Г.М.

кат. 8