Справа № 2а/2570/6087/11
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/53733/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Весельської Т.Ф.,

Малиніна В.В.,

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові до Приватного
акціонерного товариства
"Чернігівоблбуд" про стягнення
заборгованості за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 08 серпня 2012 року, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові до суду з позовом до
Приватного акціонерного товариства
"Чернігівоблбуд" про стягнення боргу на
покриття фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій на
загальну суму 4274,00 грн.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 19 грудня
2011 року позовні вимоги задоволено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 08 серпня 2012
року скасовано постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 19 грудня
2011 року та прийнято нову про відмову у
задоволенні позову.

Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові не погодилось з постановою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 08 серпня 2012
року, звернулось до суду з касаційною
скаргою, в який просить скасувати
рішення суду апеляційної інстанції та
залишити в силі постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 19 грудня
2011 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
прийшов до висновку про задоволення
касаційної скарги з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини.

Публічне акціонерне товариство
«Чернігівоблбуд» зареєстровано в УПФУ
в м. Чернігові як платник єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, що
підтверджується повідомленням про
взяття на облік платника єдиного
внеску.

Згідно розрахунку сум фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених згідно з пунктом
«б»-«з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» на 2011 рік,
загальний розмір заборгованості
витрат на виплату та доставку пенсій за
період з липня 2011 року по листопад 2011
року у відповідача складає 4274,00 грн.

Розрахунок фактичних витрат на 2011 рік
відповідачем отриманий, про що
свідчать поштове повідомлення про
вручення на зворотному боці розрахунку
та відмітка про його отримання. Однак,
відповідачем не надано жодних доказів,
які б стверджували про виконання своїх
зобов'язань щодо сплати фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій за
липень-листопад 2011 року, тому сума
заборгованості становить 4274,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції дійшов висновку про
те, що відповідач зобов'язаний
відшкодувати Управлінню Пенсійного
фонду України суму, яка покриває
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до пункту до пунктів "б" - "з"
статті 13 Закону «Про пенсійне
забезпечення».

Проте, суд апеляційної інстанції
скасовуючи постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від
19 грудня 2011 року дійшов висновку про
необґрунтованість позовних вимог щодо
стягнення з відповідача
заборгованості з фактичних витрат по
виплаті і доставці пільгових пенсій,
оскільки до розрахунку за кожен місяць
стягнення позивач включив особу, що
набула право на пенсію до набуття
чинності Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», тобто до 01.01.2004 року.

Проте, з таким висновком суду
апеляційної інстанції не можна
погодитися, оскільки витрати на
виплату та доставку пенсій,
призначених особам відповідно до
пунктів «а», «б»-«з» частини першої
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 5 листопада 1991 року №
1788 (далі Закон № 1788) за списком № 1 та
списком № 2, покриваються
підприємствами та організаціями. При
цьому обов'язок підприємств та
організацій з відшкодування цих
витрат, понесених ПФУ після 1 січня 2004
року, не пов'язаний із датою
призначення такої пенсії чи часом
набуття необхідного для цього
пільгового стажу (до чи після набрання
чинності Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування " 9 липня 2003 року № 1058-IV).

За змістом пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, з особливо шкідливими й
важкими умовами праці за списком № 1 та
на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через такі фонди особам, зазначеним в
абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами Закону № 1058-IV
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом № 1788-XII. У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

За правилами абзацу четвертого
підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до ПФУ плату, що
покриває фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій особам, які були
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими й важкими умовами
праці за списком № 1, починаючи з дня
набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту
зазначено, що виплата пенсій особам,
які були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників, за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, та особам, пенсії яким
призначені відповідно до пунктів "в" "е"
та "ж" статті 13 Закону № 1788-XII,
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року
за рахунок коштів Державного бюджету
України до досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку про те, що витрати на
виплату та доставку пенсій особам, які
були зайняті на роботах за списком № 1,
2, покриваються підприємствами та
організаціями.

Винятком із цього правила є лише
порядок покриття витрат на виплату та
доставку пенсій особам, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, оскільки
за змістом абзацу п'ятого підпункту 1
пункту 2 Прикінцевих положень Закону №
1058-IV виплата пенсій таким особам
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року
за рахунок коштів Державного бюджету
України до досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
то і витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій покриваються за
рахунок Пенсійного фонду та Державного
бюджету України відповідно.

Однак специфіка такого порядку полягає
в особливостях пенсійного
забезпечення зазначених осіб.

Так, зі змісту статті 14 Закону № 1788-XII
вбачається, що працівники,
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних і відкритих гірничих
роботах (включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) по
видобутку вугілля, сланцю, руди та
інших корисних копалин, на будівництві
шахт і рудників та в металургії мають
право на пенсію незалежно від віку,
якщо вони були зайняті на цих роботах
не менше 25років.

Аналіз положень пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV у контексті
статті 14 Закону № 1788-XII дає підстави для
висновку про те, що порядок за якого
витрати на доставку пільгових пенсій
покриваються до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1
січня 2005року за рахунок коштів
Державного бюджету України, стосується
лише витрат на виплату та доставку
пенсій, призначених особам на підставі
статті 14 Закону № 1788-XII.

Таким чином, Підприємства повинні
відшкодовувати управлінню ПФУ витрати
на виплату та доставку пільгових
пенсій, згідно з розрахунку, складеного
останнім відповідно до Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затверджену
постановою ПФУ від 19 грудня 2003 року №
21-1, що призначені працівникам
відповідача відповідно до пунктів "б" -
"з" ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Відповідно до ч.1 ст. 226 КАС України суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 225, 226, 231 КАС
України суд,-

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Львова -
задовольнити.

Постанову - Київського апеляційного
адміністративного суду від 08 серпня 2012
року скасувати, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 19 грудня
2011 року - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф.
Ситников

Т.Ф.
Весельська

В.В.
Малинін