Справа № 2а-1457/11 (2а/261/3/13)
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2014 р. м. Київ
К/800/21316/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Логвиненка А.О.,

розглянула у порядку письмового
розгляду касаційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Петровського районного суду
м.Донецька від 12.02.2013 року та постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14.03.2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Петровської районної у м. Донецьку
рада, третя особа: ОСОБА_4, про визнання
дій неправомірними та скасування
рішення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до
Петровської районної у м. Донецьку
ради, у якому з урахуванням уточнень
просила визнати незаконним та
скасувати рішення виконавчого
комітету Петровської районної м.
Донецька ради від 27.11.1991 р. № 481/2.

Постановою Петровського районного
суду м. Донецька від 12.02.2013 р. у
задоволені позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14.03.2013 року
постанову Петровського районного суду
м. Донецька від 12.02.2013 р. змінено у
частині обґрунтування висновків суду.
В іншій частині постанову Петровського
районного суду м. Донецька від 12.02.2013 р.
залишено без змін.

ОСОБА_3 у касаційній скарзі,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до ухвалення незаконних
судових рішень, просить скасувати
судові рішення та направити справу на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає залишенню без задоволення з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що виконавчим комітетом
Петровської районної ради народних
депутатів м.Донецька від 27.11.1991р. № 481/2
надано ОСОБА_4 дозвіл на будівництво
жилого будинку по АДРЕСА_1 та
закріплена за ОСОБА_4 земельна ділянка
площею 600 кв.м.

Рішенням Петровського районного суду
м.Донецька від 02.09.2008р. за ОСОБА_3
визнано право власності в порядку
спадкування за законом на спадщину,
після смерті її матері - ОСОБА_5, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на
домоволодіння АДРЕСА_1

Згідно технічного паспорта, виданого
БТІ м.Донецька від 24.09.2010 р., вказане
домоволодіння знаходиться на
земельній ділянці загальної площі 706
кв.м.

Позов ОСОБА_3 обґрунтовано тим, що її
матері належав будинок по АДРЕСА_1 та
земельна ділянка під ним площею 1401,30
кв.м. Проте оскарженим рішенням частина
земельної ділянки площею 600 кв.м., якою
користувалась мати позивача, незаконно
передана у користування ОСОБА_4

Відповідно до частин 1 2 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Стаття 71 КАС України передбачає, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Частиною 4
вказаної статті визначено, що
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спір.

Як встановлено, позивач з 2008 р. є
власником домоволодіння, земельна
ділянка під яким становить 706 кв.м.

При цьому, позивачем не надано доказів
на підтвердження того, що їй, чи її
матері надавалась у користування саме
спірна земельна ділянка, що станом на
27.11.1991 р. спірна ділянка на законних
підставах знаходилась у користуванні
ОСОБА_5

Враховуючи наведене, відсутні підстави
для висновку про порушення прав
позивача у зв'язку з прийняттям рішення
виконавчого комітету Петровської
районної м. Донецька ради від 27.11.1991 р. №
481/2.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
про відмову у позові.

Колегія суддів вважає, що касаційну
скаргу слід залишити без задоволення,
оскільки рішення судів попередніх
інстанцій ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновків судів не спростовують.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи судами допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Керуючись статей 220, 222, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, постанову Петровського
районного суду м.Донецька від 12.02.2013
року, з урахуванням її зміни постановою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14.03.2013 року,
та постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14.03.2013 року
у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: