Справа № 339/793/13-а,6а-339/27/13,2а-151/09
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
Справа № 876/15288/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Кухтея Р.В.,

за участю секретаря судового засідання
Лемцьо І.В.,

прокурора Захарко А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Болехівської міської ради
Івано-Франківської області на ухвалу
Болехівського міського суду
Івано-Франківської області від 28
листопада 2013 року про задоволення
подання відділу примусового виконання
рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Івано-Франківській області про зміну
способу та порядку виконання постанови
Болехівського міського суду
Івано-Франківської області від 20.06.2011
року у справі за позовом Долинського
міжрайонного прокурора
Івано-Франківської області в інтересах
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Болехівської
міської ради Івано-Франківської
області про перерахунок та виплату
допомоги,

в с т а н о в и в:

Відділ примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Івано-Франківській області 21.11.2013 року
звернувся в суд з поданням про зміну
способу та порядку виконання постанови
Болехівського міського суду
Івано-Франківської області від 20.06.2011
року у справі за позовом Долинського
міжрайонного прокурора
Івано-Франківської області в інтересах
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Болехівської
міської ради Івано-Франківської
області про перерахунок та виплату
допомоги, в якому просив змінити спосіб
виконання постанови Болехівського
міського суду Івано-Франківської
області від 20.06.2011 року по справі
№2а-151/09 в частині «Зобов'язати
управління праці та соціального
захисту населення Болехівської
міської ради Івано-Франківської
області провести перерахунок та
виплатити ОСОБА_1 щомісячну допомогу по
догляду за дитиною ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1
до досягнення нею трирічного віку в
розмірі прожиткового
мінімуму,встановленого для дітей у
віці до 6 років з врахуванням надбавки
відповідно до Закону України «Про
статус гірських населених пунктів» за
період з 24 липня по 31 грудня 2007 року.» на
«стягнення з управління праці та
соціального захисту населення
Болехівського міськвиконкому
щомісячну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею 3-річного
віку з 24 липня по 31 грудня 2007 року, з
врахуванням надбавки відповідно до
Закону України «Про статус гірських
населених пунктів» в сумі 2277 грн. 18
коп.на користь ОСОБА_1 »

Ухвалю Болехівського міського суду
Івано-Франківської області від 28
листопада 2013 року змінено спосіб
виконання постанови Болехівського
міського суду від 22.07.2009 року шляхом
зміни зобов'язання управління праці та
соціального захисту населення
Болехівської міської ради провести
перерахунок та виплатити в користь
ОСОБА_3 щомісячну допомогу по догляду
за дочкою ОСОБА_4, 27.09.2006 року до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі прожиткового мінімуму,
встановленого для дітей віком до 6
років, з врахуванням надбавки
відповідно до Закону України "Про
статус гірських населених пунктів за
період з 09 липня по 31 грудня 2007 року на
стягнення з управлінням праці та
соціального захисту населення
Болехівської міської ради на користь
ОСОБА_3 допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку за
період з 09 липня по 31 грудня 2007 року
включно в розмірі 2275 (дві тисячі двісті
сімдесят п'ять) грн. 69 коп.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Болехівської
міської ради Івано-Франківської
області оскаржило його в апеляційному
порядку. В апеляційній скарзі просить
рішення суду першої інстанції
скасувати і прийняти нове рішення, яким
в задоволенні подання відмовити.
Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції були недостатньо досліджені
докази та обставини справи, рішення
постановлено з порушенням норм
процесуального права.

Зазначає, що процесуальним законом
визначені підстави для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення в
адміністративних справах, якими є
наявність обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення. Сам факт
невиконання судового рішення
боржником у виконавчому провадженні не
є тією обставиною, яка віднесена
процесуальним законом до підстав зміни
чи встановлення способу і порядку
виконання судового рішення в
адміністративних справах.

Під зміною способу і порядку виконання
судового рішення слід розуміти
прийняття судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленими. Змінюючи спосіб
і порядок виконання судового рішення,
суд не може змінювати останнє по суті.

Прокурор в судовому засіданні вимоги
апеляційної скарги заперечив та просив
залишити її без задоволення.

Представники інших сторін в судове
засідання не прибули, про дату, час і
місце апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином, тому
колегія суддів, у відповідності до ст.196
КАС України, вважає за можливе
розглядати справу без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів приходить до
переконання, що подану апеляційну
скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду
першої інстанції скасувати з таких
підстав.

Задовольняючи подання суд першої
інстанції виходив з того, що
неможливість виконання судового
рішення, яке вступило в законну силу у
зв'язку із його зобов'язальним
характером, є підставою для зміни
способу виконання цього судового
рішення, оскільки кінцевим результатом
його виконання у даній справі є виплата
позивачеві належних йому коштів
державним органом. Крім цього відмова у
задоволенні заяви позивача про зміну
способу виконання судового рішення
буде суперечити змісту цього рішення,
оскільки призведе до подальшого
порушення прав позивача.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком, вважаючи, що він не
відповідає нормам процесуального
права та фактичним обставинам справи з
огляду на наступне.

Як видно з матеріалів справи
постановою Болехівського міського
суду Івано-Франківської області від
17.07.2009р. зобов'язано управління праці та
соціального захисту населення
Болехівської міської ради провести
перерахунок та виплатити в користь
ОСОБА_5 щомісячну допомогу по догляду
за дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі прожиткового мінімуму,
встановленого для дітей віком до 6
років, з врахуванням надбавки
відповідно до Закону України «Про
статус гірських населених пунктів» за
період з 24 липня по 31 грудня 2007 року.

Державним виконавцем постановою від
24.02.2012 ВП №31501227 відкрито виконавче
провадження із виконання виконавчого
листа №2а-151/2009, виданого Болехівським
міським судом Івано-Франківської
області 17.07.2009р.

14.07.2011 року управлінням праці та
соціального захисту населення
Болехівської міської ради на виконання
постанови про відкриття виконавчого
провадження проведено нарахування
належної ОСОБА_5 допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в сумі 2 277,18 гривень.

Згідно ст.14 КАС України судове рішення,
яким закінчується розгляд справи в
адміністративному суді, ухвалюється
іменем України. Постанови та ухвали
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Пунктом 2 частини 4 статті 105 КАС України
передбачено, що адміністративний позов
може містити вимоги про зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії. У разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії (п.2 ч.2
ст.162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Болехівського міського суду
Івано-Франківської області від 17.07.2009р.
та синтез наведених процесуальних норм
дають підстави зробити висновок про те,
що зобов'язання, покладені на
відповідача цим судом, є позовними
вимогами як обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив.

За таких обставин, відділ примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Івано-Франківській області просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст.198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи подання про зміну
способу виконання рішення, не звернув
увагу та не врахував відмінності між
позовною вимогою як обраним судом
видом захисту порушених прав позивача
від способу виконання судового рішення
як одного з його заходів, чим змінив
постанову суду по суті за відсутності
на це процесуальних повноважень.

Крім того, ч.1 ст.263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи видно, що виконання
постанови суду першої інстанції
неможливе через відсутність коштів,
виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що
"захист порушеного права у судовому
рішенні" і "спосіб виконання судового
рішення" не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Вирішення питання про стягнення коштів
як заборгованості невиплаченої пенсії,
яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

Відповідно до ст.199 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу і постановити нову
ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання, що
оскільки судом першої інстанції
обставини у справі встановлено повно
та правильно, але не правильно
застосовано норми процесуального
права, що призвело до незаконного
судового рішення, що є наслідком
скасування судового рішення та
ухвалення нового про відмову у
задоволенні подання про зміну способу
і порядку виконання судового рішення.

Крім того, в резолютивній частині
оскарженої ухвали, судом помилково
вказана зміна способу виконання
іншого судового рішення відносно
«Гандери Вікторіїї Михайлівни», що
також є підставою для скасування
оскарженої ухвали.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 199 п.6, 202 п.4,
205 ч.1 п.3, 206, 254, 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Болехівської
міської ради Івано-Франківської
області задовольнити.

Ухвалу Болехівського міського суду
Івано-Франківської області від 28
листопада 2013 року у справі №339/793/13-а
скасувати і постановити нову ухвалу,
якою в задоволенні подання відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Івано-Франківській області про зміну
способу виконання судового рішення
відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили, а в разі складання
ухвали в повному обсязі відповідно до
статті 160 КАС України - з дня складання
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
Д.М. Старунський

Судді
В.М. Багрій

Р.В. Кухтей

Ухвала у повному обсязі складена 25.03.2014
року.