Справа № К/9991/6499/11-С
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/6499/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у попередньому
судовому засіданні касаційну скаргу
Державної податкової інспекції в місті
Сімферополі Автономної Республіки
Крим на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 18.03.2010 та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 30.11.2010 у
справі №2а-1630/10/7/0170 за позовом ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції в місті
Сімферополі Автономної Республіки
Крим про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія:

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 18.03.2010, залишеною
без змін ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 30.11.2010, позовні вимоги ОСОБА_1 (далі -
ОСОБА_1, позивач) до Державної
податкової інспекції в місті
Сімферополі Автономної Республіки
Крим (далі - ДПІ в м. Сімферополі АПК,
відповідач) задоволено. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення від 27.11.2009
№/0 про донарахування податкового
зобов'язання по сплаті податку на
додану вартість у розмірі 4120,66грн., з
яких 2943,34грн. основного платежу та
1177,32грн. штрафних (фінансових) санкцій.
Стягнуто з державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 3,40грн.

Задовольняючи позовні вимоги суди
попередніх інстанцій з правомірності
формування позивачем податкового
кредиту за фінансово-господарськими
операціями з Луганською виробничою
фірмою ТОВ «КОНТУРА-ДЕЛЬТА», що
підтверджується належним чином
оформленими первинними документами.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, ДПІ в м.
Сімферополі АРК 09.02.2011 звернулась з
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, який
своєю ухвалою від 06.09.2011 прийняв її до
свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 18.03.2010 та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 30.11.2010,
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити у
повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог відповідач
посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» (далі - Закон України
№168/97-ВР), ч. 1 ст. 72, ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Перевіривши матеріалами справи,
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів, дійшла висновку, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що на підставі акта від
21.10.2009 №10221/1702/НОМЕР_1, складеного за
результатами документальної невиїзної
перевірки ОСОБА_1 з питань дотримання
вимог п. 7.4 ст 7 Закон України №168/97-ВР за
період з 01.08.2009 по 31.08.2009, податковим
органом було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 27.11.2009
№/0, яким позивачу визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість із вироблених в
Україні товарів (робіт, послуг) у
розмірі 4120,66грн., у тому числі 2943,34грн.
за основним платежем та 1177,32грн.
штрафними (фінансовими) санкціями.

Фактичною підставою для визначення
податкового зобов'язання слугував
висновок податкового органу про
порушення позивачем п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7
Закону України №168/97-ВР, внаслідок
неправомірного формування податкового
кредиту за господарськими операціями з
контрагентом Луганською виробничою
фірмою ТОВ «КОНТУРА-ДЕЛЬТА», факт
вчинення яких не підтверджено
первинними документами. При цьому,
податковий орган виходив з того, що у
результаті співставлення даних, що
зазначені позивачем у додатку 5
(розшифровка податкових зобовязань у
розрізі контрагентів) до податкової
декларації з податку на додану
вартість за серпень 2009 року та даними з
системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні Державної
податкової адміністрації України
встановлено завищення податкового
кредиту відносно податкових
зобов'язань, які було заявлено
контрагентом позивача - Луганською
виробничою фірмою ТОВ
«КОНТУРА-ДЕЛЬТА», відхилення суми
податку на додану вартість складає
2943,34грн.

Відповідно до п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
України №168/97-ВР податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою п. 6.1 ст. 6 та ст. 81 цього
Закону, протягом такого звітного
періоду у зв'язку із: придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно з п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 зазначеного
Закону датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій: дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків, або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Згідно з пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 вказаного
Закону не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими документами згідно з пп. 7.2.6
цього пункту).

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачем у податковій
декларації з податку на додану
вартість була включена сума
податкового кредиту від операцій на
митній території України у рядку 10.1
колонки «Б» податкової декларації з
податку на додану вартість у серпні 2009
року у розмірі 16641грн., до складу якої
входить і включена сума податкового
кредиту у розмірі 2943,34грн., яка була
включена в декларацію на підставі
податкової накладної від 11.08.2009 №4667
виданої контрагентом Луганською
виробничою фірмою ТОВ
«КОНТУРА-ДЕЛЬТА».

З огляду на те, що податковий кредит
позивача за серпень 2009 року у розмірі
2943,33грн. нараховано у зв'язку з
придбанням та фактичним отриманням
товарів у контрагента Луганської
виробничої фірми ТОВ «КОНТУРА-ДЕЛЬТА»,
що підтверджується належним чином
оформленими первинними документами
наявними в матеріалах справи, у
податкового органу були відсутні
підстави для визначення позивачеві
податкового зобов'язання.

Доводи касаційної скарги
зазначених висновків суду не
спростовують і не дають підстав для
висновку, що судами попередніх
інстанцій при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 210, 2201, 223, 224, 230, 231, ч.5
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції в місті Сімферополі
Автономної Республіки Крим залишити
без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
18.03.2010 та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 30.11.2010 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв