Справа № 825/927/14
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 року Чернігів
Справа № 825/927/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Клопот С.Л.

при секретарі - Єгуновій О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Чернігівського міського
центру зайнятості до ОСОБА_1 про
стягнення незаконно отриманої
допомоги по безробіттю , -

В С Т А Н О В
И В:

Чернігівський міський центр
зайнятості звернувся до суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_1 та
просить стягнути незаконно отриману
допомогу по безробіттю в сумі 1786 грн. 96
коп.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
відповідач перебуваючи на обліку в
центрі зайнятості в період з 09.11.2010 по
05.11.2011 отримував соціальні послуги і
забезпечення відповідно до ст..7 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття". Під час
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення позивачем було
встановлено, що в період перебування
на обліку як безробітного в
Чернігівському міському центрі
зайнятості відповідач був
працевлаштований з 22.08.2011 до ЗАТ
«КИЇВФУНДАМЕНТБУД» згідно з наказом №
44-к від 22.08.2011, про що не повідомив
Чернігівський міський центр
зайнятості.

Від представника позивача до суду
надійшла заява, в якій він просить
розглядати справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином. Причини неявки суду не
повідомив.

Суд вважає, що вжив всі залежні від
нього заходи для повідомлення сторін
належним чином про час і місце розгляду
судової справи для реалізації ними
права судового захисту своїх прав та
інтересів. За таких обставин, суд
вважає за можливе розглянути справу
без їх участі.

Фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу відповідно до статті
41 Кодексу адміністративного
судочинства України не здійснювалося.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
зайнятість населення" безробітними
визнаються працездатні громадяни
працездатного віку, які через
відсутність роботи не мають заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів і зареєстровані у державній
службі зайнятості як такі, що шукають
роботу, готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

В Україні до зайнятого населення,
відповідно до п. б ч. 3 ст. 1 Закону
України "Про зайнятість населення",
належать громадяни, що проживають на
території держави на законних
підставах, зокрема, громадяни, які
самостійно забезпечують себе роботою,
включаючи підприємців, осіб, зайнятих
індивідуальною трудовою діяльністю,
творчою діяльністю, члени
кооперативів, фермери та члени їх
сімей, що беруть участь у виробництві, а
також члени особистих селянських
господарств, діяльність яких
здійснюється відповідно до Закону
України "Про особисте селянське
господарство".

Пунктом 1 Порядку реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку
громадян, які шукають роботу, і
безробітних, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 14
лютого 2007 р. N 219 до державної служби
зайнятості за сприянням у
працевлаштуванні можуть звертатися
всі незайняті громадяни, які бажають
працювати, а також зайняті громадяни,
які бажають змінити професію або місце
роботи, влаштуватися на роботу за
сумісництвом чи у вільний від навчання
час.

Відповідач перебував на обліку як
безробітний в Чернігівському міському
центрі зайнятості з 09.11.2010 по 05.11.2011,
отримував соціальні послуги і
забезпечення відповідно до ст. 7 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття".

Керуючись пунктом 18 частини 2 статті 22
Закону України "Про зайнятість
населення", під час розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
було встановлено (Акт № 71 від 11.02.2014 p.),
що в період перебування на обліку як
безробітного в Чернігівському
міському центрі зайнятості відповідач
був працевлаштований з 22.08.2011 до ЗАТ
«КИЇВФУНДАМЕНТБУД» згідно з наказом №
44-к від 22.08.2011, про що не повідомила
центр зайнятості.

Відповідно до статті 4 Закону України
"Про зайнятість населення" № 5067-VI від
05.07.2012р., до зайнятого населення
належать особи, які працюють за наймом
на умовах трудового договору
(контракту) або на інших умовах,
передбачених законодавством, особи,
які забезпечують себе роботою
самостійно.

Згідно з п.5.5 Порядку надання допомоги
по безробіттю, у тому числі одноразової
її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України 20.11.2000 N 307, в разі
працевлаштування безробітного,
виконання робіт за цивільно-правовими
угодами, виплата допомоги по
безробіттю припиняється.

Тобто особи, які перебувають в трудових
відносинах з роботодавцем або
виконують роботи (надають послуги) за
цивільно-правовими договорами,
відносяться до зайнятого населення, не
можуть бути визнані безробітними та
отримувати допомогу по безробіттю.

Таким чином, працевлаштування ОСОБА_1
шляхом укладення трудового договору
22.08.20011 (наказом № 44-к від 22.08.2011) є
обставиною, що впливає на виплату
матеріального забезпечення на випадок
безробіття та надання соціальних
послуг, про яку він не повідомив центр
зайнятості.

Відповідно до статті 36 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг. Сума виплаченого забезпечення
та вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

За період з 09.11.2010 по 05.11.2011 відповідачу
виплачено 1786 грн. 96 коп. допомоги по
безробіттю, яка підлягає поверненню.

На підставі ч.2, 3 ст. 36 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" директором Чернігівського
міського центру зайнятості прийнято
Наказ № 99 від 25.02.2014 року про повернення
коштів.

З метою досудового врегулювання спору,
позивачем 25.02.2014 року було направлено
відповідачу листа № 05/851, в якому
повідомлено про прийняте рішення,
запропоновано добровільно повернути
незаконно отримані кошти та роз'яснено
право на оскарження наказу.

Кошти відповідачем в добровільному
порядку не сплачені, наказ про
повернення коштів не оскаржений.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" спори, що виникають із
правовідносин за цим Законом,
вирішуються в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене,
адміністративний позов Чернігівського
міського центру зайнятості необхідно
задовольнити.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Чернігівського
міського центру зайнятості -
задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1,
АДРЕСА_1) на користь Чернігівського
міського центру зайнятості (р/р 1002
в ГУ ДКСУ у Чернігівській області, МФО
853592, ) 1786 грн. 96 коп.
незаконно отриманої допомоги по
безробіттю.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
С.Л. Клопот