Справа № 722/1654/13-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 722/1654/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Римлянська
Суддя-доповідач: Залімський І. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Залімський І. Г.

судді: Сушко О.О. Смілянець Е. С.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Сокирянського районного
суду Чернівецької області від 09 серпня
2013 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Сокирянському районі Чернівецької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2013 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Сокирянському районі Чернівецької
області про перерахунок пенсії.

Постановою Сокирянського районного
суду Чернівецької області від 09.08.2013
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції, та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити повністю.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглядає справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
28.03.2012 року позивач звернулася із
заявою про призначення пенсії у зв'язку
із втратою померлого чоловіка -
учасника ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС. Однак, позивачем не було надано
документи, необхідні для призначення
такої пенсії.

У зв'язку із відсутністю зазначених
документів, права на пенсію у зв'язку із
втратою годувальника відповідно до ст.
54 Закону позивач не мала.

При обчисленні пенсії у зв'язку із
втратою годувальника за нормами Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» її
розмір склав би 739,80 грн., що було менше,
ніж позивач отримувала, тому нею
особисто написано на ім'я відповідача
заяву від 25.04.2012 року про відмову від
переходу на пенсію по втраті
годувальника в зв'язку зі зменшенням її
розміру.

Повторно позивач звернулася із заявою
про призначення пенсії у зв'язку із
втратою годувальника відповідно до
ст.54 Закону 10.09.2012 року та надала всі
документи, яких не вистачало. УПФУ
прийнято рішення щодо переведення
ОСОБА_2 на пенсію у зв'язку із втратою
годувальника з 10.09.2012 року.

В липні 2013 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Сокирянському районі Чернівецької
області про перерахунок пенсії.

Постановою Сокирянського районного
суду Чернівецької області від 09.08.2013
року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Сокирянському районі
Чернівецької області про зобов'язання
вчинити дії, стягнення грошових коштів,
зобов'язання нарахувати, перерахувати
та виплатити пенсію відмовлено.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Постановою Сокирянського районного
суду Чернівецької області від 10.06.2009
року (справа №2а-231/09) позовні вимоги
ОСОБА_3 - задоволено. Визнано
протиправною відмову УПФУ у здійсненні
перерахунку пенсії. Зобов'язано УПФУ
здійснити нарахування пенсії за період
з 01.06.2008 року по 31.05.2009 року ОСОБА_3, з
урахуванням виплачених сум, у розмірах
з розрахунку на місяць: пенсія для
інвалідів щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою - 8
мінімальних пенсій за віком, додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю - 75%
мінімальної пенсії за віком.
Зобов'язано УПФУ призначити пенсію за
період з 01.06.2008 року по 31.05.2009 року
ОСОБА_3, з урахуванням виплачених сум, у
розмірах з розрахунку на місяць: пенсія
для інвалідів щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою - 8
мінімальних пенсій за віком, додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю - 75%
мінімальної пенсії за віком. Стягнуто з
УПФУ на користь ОСОБА_3 недоплаченої
пенсії у розмірі 37908,52 грн.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26.10.2009 року
вищезазначену постанову суду
скасовано та прийнято нову постанову,
якою: визнано протиправною відмову
УПФУ щодо перерахунку пенсії ОСОБА_3
відповідно до ст.ст. 50,54 Закону.
Зобов'язано УПФУ провести перерахунок
пенсії ОСОБА_3 відповідно до ст.ст.50,54
Закону, виходячи з мінімального
розміру пенсії за віком відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплатити різницю між
сумою перерахованої та виплаченої
пенсії.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 16.03.2010 року постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду залишено без
змін.

Постановою Сокирянського районного
суду Чернівецької області від 28.04.2011
року (справа №2а-1429/11) позовні вимоги
ОСОБА_3 - задоволено. Визнано нечинним
розпорядження УПФУ від 14.12.2010 року
№140666 в частині визначення розміру
пенсії ОСОБА_3. Зобов'язано УПФУ
прийняти рішення, яким визначити з
15.11.2010 року розмір пенсії ОСОБА_3,
призначеної розпорядженням №140666 від
14.12.2010 року, з точним дотриманням вимог
ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та виплатити позивачу
різницю між перерахованою на підставі
даної постанови суду і фактично
виплаченою пенсією за період з 15.11.2010
року по день набрання законної сили
даною постановою суду. Дії та
бездіяльність управління Пенсійного
фонду України в Сокирянському районі
Чернівецької області по нарахуванню
ОСОБА_3 пенсії, як інваліду 2 групи, за
період з 11.09.2010 року по 14.11.2011 року
всупереч вимогам ст.ст. 50, 54 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
визнано неправомірними. Зобов'язано
УПФУ в Сокирянському районі здійснити
перерахунок ОСОБА_3, як інваліду 2 групи,
пенсії за період з 11.09.2010 року по 14.11.2010
року, з точним дотриманням вимог ст.ст.
50, 54 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 20.12.2012 року
постанову Сокирянського районного
суду від 28.04.2011 року залишено без змін,
тому з цього дня вона вступила в
законну силу і цього дня виник
обов'язок УПФУ відновити порушені ним
пенсійні права ОСОБА_3, які ним були
незаконно порушені.

Проте, 18.03.2012 року, тобто до вступу в
законну силу постанови Сокирянського
районного суду від 28.04.2011 року, ОСОБА_3
помер.

Ухвалою Сокирянського районного суду
від 13.02.2013 року (справа №2а/722/20/13)
відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2
про видачу їй копії судового рішення та
виконавчого листа по адміністративній
справі №2а-1429/11 за позовом ОСОБА_3 до
УПФУ про визнання нечинним
розпорядження, визнання дій та
бездіяльності неправомірними та
зобов'язання прийняти рішення і
здійснити перерахунок пенсії. Дана
ухвала вступила в законну силу.

Крім того, розпорядження відповідача
про здійснення перерахунку пенсії
ОСОБА_3 як інваліду 1 групи №140666 від
14.12.2010 року вже було предметом
оскарження, за результатами якого
Сокирянським районним судом ухвалено
вищезазначену постанову від 28.04.2011
року, яка на момент смерті ОСОБА_3 не
вступила в законну силу, тому не
потягнула за собою настання правових
наслідків у виді її фактичного
виконання.

Відповідно до ст. 1219 ч.1 п.4 ЦК України не
входять до складу спадщини права та
обов'язки, що нерозривно пов'язані з
особою спадкодавця, зокрема право на
аліменти, пенсію, допомогу або інші
виплати, встановлені законом.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позовні вимоги ОСОБА_2 в частині вимог
про вчинення дій щодо приведення
розпорядження відповідача від 14.12.2010
року у відповідність до чинного
законодавства і зобов'язання
відповідача прийняти рішення з точним
дотриманням вимог ст.ст. 50, 54 Закону, а
також стягнення з відповідача на її
користь грошових коштів, недоотриманих
ОСОБА_3, які належать їй у відповідності
з ст. 1227 ЦК України на підставі
спадкової справи №54274136, є
безпідставними та не підлягають до
задоволення.

Крім того, за життя ОСОБА_3 йому не було
здійснено фактичний перерахунок
пенсії, з урахуванням постанови
Сокирянського районного суду від 28.04.2011
року (справа №2а-1429/11), тому
відповідачем обґрунтовано і законно
визначено розмір пенсії ОСОБА_2 з того
розміру пенсії, який фактично був
нарахований її покійному годувальнику
ОСОБА_3, а не з того розміру, який йому
фактично не нарахований у зв'язку з
його смертю, яка настала до вступу
постанови суду в законну силу.

Також, необґрунтованими та такими, що
не підлягають до задоволення є позовні
вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання УПФУ
нарахувати їй щомісячну пенсію у
зв'язку із втратою годувальника у
розмірі, встановленому діючим
законодавством (ст.ст. 50,52,53,54 Закону), а
також зобов'язання відповідача
перерахувати недоотриману нею суму
пенсії за період, визначений
законодавством і зобов'язати
відповідача повернути їй суму цієї
заборгованості.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції обґрунтованими,
постанова місцевого суду ухвалена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, зміні або
скасуванню не підлягає, а апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, -залишити
без задоволення, а постанову
Сокирянського районного суду
Чернівецької області від 09 серпня 2013
року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Залімський І. Г.

Судді
Сушко О.О.

Смілянець Е. С.