Справа № 808/1521/14
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року о 10 год. 10 хв. Справа №
808/1521/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі

головуючого судді Шари І.В.

за участю секретаря судового засідання
Пелеха С.І.

представників

позивача - Тарасенка О.О.
(довіреність від 09.01.14 №124/12)

відповідача - Надолинського Р.Ф.
(довіреність від 13.01.14)

- Верлинської Л.Л.
(довіреність від 16.01.14)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в Комунарському районі
м. Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства
"Запорізький завод гумово-технічних
виробів", м. Запоріжжя

про відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових

умовах

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного суду (далі - суд)
надійшов позов від Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя (далі
- УПФУ в Комунарському районі м.
Запоріжжя, позивач) до Публічного
акціонерного товариства "Запорізький
завод гумово-технічних виробів" (далі -
ПАТ «Запорізький завод
гумово-технічних виробів», відповідач),
в якому позивач просить стягнути на
його користь з відповідача
заборгованість із відшкодування
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за Списком №2
працівникам відповідача ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 за
грудень 2013 року, січень 2014 року в
розмірі 20567,82 грн.

Позов обґрунтований тим, що
керівництвом відповідача порушуються
вимоги чинного законодавства, а саме
відповідачем не відшкодовуються до
Пенсійного фонду фактичні витрати на
виплату та доставку пенсій за віком,
призначених на пільгових умовах
відповідно до пунктів «б»-«з» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1992 №1788-ХІІ (далі -
Закон України №1788-ХІІ) за грудень 2013
року - січень 2014 року. За вказаний
період відповідачем проплат не
здійснювалось, отже заборгованість по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за грудень 2013 року - січень 2014 року
становить 20567,82 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
просив позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому
засіданні позов визнали у повному
обсязі.

У судовому засіданні, відповідно до
ст.160 КАС України, проголошено вступну
та резолютивну частини постанови.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи судом
з'ясовано наступне.

Публічне акціонерне товариство
"Запорізький завод гумово-технічних
виробів" (ідентифікаційний код 00152371)
15.12.1995 зареєстроване як юридична особа
за адресою: 69063, Запорізька область, м.
Запоріжжя, Комунарський район, вул.
Чапаєва, буд. 16.

Відповідно до виданих відповідачем
довідок про підтвердження наявного
трудового стажу для призначення
пенсії, громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, на підставі п.
«б» ст. 13 Закону №1788-ХІІ призначені
пільгові пенсії.

Згідно із розрахунком боргу
відповідачем не відшкодуються УПФУ в
Комунарському районі м. Запоріжжя
фактичні витрати на виплату та
доставку пенсій за віком, призначених
на пільгових умовах відповідно до п.
«б» ст. 13 Закону України №1788-ХІІ за
період з грудня 2013 року по січень 2014
року включно та сума витрат по
вищевказаним пенсіонерам становить
20567,82 грн.

Матеріалами справи встановлено, що
відповідачу своєчасно надсилались
розрахунки фактичних витрат на виплату
і доставку пільгової пенсії
пенсіонерам, що мають право на пільгову
пенсію на підприємстві відповідача за
період з грудня 2013 року по січень 2014
року.

Проте, у встановлені законодавством
строки сума заборгованості
відповідачем сплачена не була, у
зв'язку із чим позивач звернувся із
позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши норми законодавства,
суд вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Статтею 1 Закону України № 400/97-ВР
визначено, що платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників.

Відповідно до абзацу 4 п.1 ст. 2 Закону
№400/97-ВР об'єктом оподаткування є
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б» - «з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 13 Закону України №1788-ХІІ
визначені категорії працівників, які
мають право на пенсію за віком на
пільгових умовах. До 17.02.2000 вказана
стаття, крім визначення категорій
працівників, які мають право на пенсію
за віком на пільгових умовах,
регулювала порядок внесення
підприємствами та організаціями плати
до Пенсійного фонду, що покривала
витрати на виплату і доставку пенсій,
призначений відповідно до п.п. «б» - «з»
ст. 13 Закону України №1788-ХІІ.

Законом України «Про внесення змін до
деяких законів України» від 17.02.2000
норму що регулювала дане питання у ст. 13
Закону України №1788-ХІІ виключено та
врегульовано порядок покриття витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій шляхом введення окремого виду
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування у Закон України № 400/97-ВР,
яким передбачено, що платники збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, передбачені п. 1 цього
Закону, повинні сплачувати збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірах, встановлених
ст. 4 цього Закону, що визначається у
відсотковому відношенні до об'єкта
оподаткування, який передбачено ст. 2
цього Закону. Суб'єкти підприємницької
діяльності, незалежно від форми
власності, повинні сплачувати збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування у 100% розмірі від об'єкта
оподаткування, яким є фактичні витрати
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до п.п. «б»- «з»
ст. 13 Закону України №1788-ХІІ, до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого ст. 12 Закону
України України №1788-ХІІ.

Цей порядок компенсації витрат
Пенсійного фонду України не змінився у
зв'язку з набранням Законом України
№1058-ІV.

Закон України №1058-ІV визначає принципи,
засади і механізм функціонування
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування,
призначення, перерахунку і виплати
пенсій, надання соціальних послуг з
коштів Пенсійного фонду.

Виходячи з приписів п.16 розділу 15
Прикінцевих положень Закону України
№1058-ІV до приведення законодавства
України у відповідність із цим Законом
закони України, інші
нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не
суперечать цьому Закону. Положення
Закону України №1788-ХІІ застосовується
в частині визначення права на пенсію за
віком на пільгових умовах і за вислугу
років.

Відповідно до п. «б» ст.13 Закону України
№1788-ХІІ, на пільгових умовах мають
право на пенсію за віком, незалежно від
місця останньої роботи, працівники,
зайняті повний робочий день на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам;

Список № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, що дають право на
пенсію за віком на пільгових умовах,
застосовуються на підприємствах, в
установах і організаціях незалежно від
їх підпорядкування і форм власності.

Пільговий стаж обчислюється за
фактичною тривалістю роботи із
шкідливими і важкими умовами праці
згідно з довідками підприємств.

Згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону
України №1058-ІV пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за Списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України №1788-ХІІ.

У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до ст. 27 та з
урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 26 Закону України
№1058-ІV особи мають право на призначення
пенсії за віком після досягнення
чоловіками 60 років, жінками - 55 років та
наявності страхового стажу не менше
п'яти років.

Постановою правління Пенсійного фонду
України затверджено Інструкцію про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №
21-1, зареєстровану у Міністерстві
юстиції України від 16.04.2004 № 64/8663 (далі -
Інструкція № 21-1).

Згідно з пп. 4.11. п. 4 Інструкції № 21-1,
підприємства, на яких працівники
вийшли на пенсію на пільгових умовах,
понад суми зборів, нарахованих за
вищезазначеними тарифами, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
витрати на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до п. п. «б» - «з»
ст. 13 Закону №1788-ХІІ, до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого ст. 12 цього Закону, у
розмірах - 100 % по пенсіях, починаючи з 1996
року.

Відповідно до пп.6.1 п.6 Інструкції №21-1,
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону № 1058-IV в
таких розмірах: для платників,
зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1
цієї Інструкції (крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку), -
також 100 відсотків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу першого частини 2
Прикінцевих положень цього Закону
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції, розмір
сум до відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону. П. 6.5 визначає, що
розрахунки складаються на підставі
відомостей відділів з призначення
пенсій органів Пенсійного фонду
України, які подаються згідно з
додатком 8 до 1 січня поточного року та
протягом 10 днів з дня прийняття рішення
про призначення нової пенсії. Тобто,
нормативно правовим актом на органи
Пенсійного фонду України покладено
обов'язок визначати розмір
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій.

У п. 6.8. Інструкції зазначено, що
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні суму фактичних витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах. У разі
зміни розміру пенсії або настання
обставин, які впливають на суму
відшкодування (смерть пенсіонера,
зміна місця проживання та інше), органи
Пенсійного фонду повідомляють про це
підприємства в місячний термін з
моменту виникнення цих обставин.

Матеріалами справи встановлено, що
відповідачу своєчасно надсилались
розрахунки фактичних витрат на виплату
і доставку пільгової пенсії
пенсіонерам, що мають право на пільгову
пенсію на підприємстві відповідача за
період з грудня 2013 року по січень 2014
року.

Розмір виплачених пенсій
підтверджується довідками Пенсійного
фонду про розмір виплачених пенсій,
розрахунками фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій
(Додаток №6 до Інструкції), які
надсилалися відповідачу.

Розрахунки фактичних витрат
відповідачем не оскаржувались та є
чинними.

Під час розгляду справи відповідач
доказів сплати заборгованості не
надав, позовні вимоги визнав в повному
обсязі.

Наявні матеріали справи свідчать про
те, що відповідачем в порушення вимог
Законів України «Про пенсійне
забезпечення», «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», не відшкодовано у
повному обсязі суму фактичних витрат
на виплату та доставку пенсії,
нарахованої і виплаченої органами
Пенсійного фонду України по
пенсіонерам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13 за період з грудня 2013
року по січень 2014 року включно, у
зв'язку з чим, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Згідно ст. 11 КАС України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 3 ст. 112 КАС України, у
разі повного визнання відповідачем
адміністративного позову і прийняття
його судом приймається постанова суду
про задоволення адміністративного
позову.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що вимоги позивача є
законними та обґрунтованими, а відтак
визнання адміністративного позову
відповідачем не суперечить закону та
не порушує чиїх-небудь прав, свобод або
інтересів, а тому - суд приймає його.

З огляду на викладене,
адміністративний позов підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 158, 160-163,167 КАС України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Управління Пенсійного
фонду України в Комунарському районі м.
Запоріжжя - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Запорізький завод
гумово-технічних виробів" на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя
заборгованість із відшкодування
витрат на доставку та виплату
пільгових пенсій (за Списком №2) за
грудень 2013 року - січень 2014 року в сумі 20
567 грн. 82 коп. (двадцять тисяч п'ятсот
шістдесят сім грн.. вісімдесят дві коп.).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя

І.В. Шара