Справа № 872/12770/13
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2013-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2013 р. справа № 310/7186/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Мельника В.В.

суддів: Нагорної Л.М.
Юхименка О.В.

за участю секретаря: Федосєєвої
Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Бердянську та Бердянському районі
Запорізької області на ухвалу
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 17 липня 2013
року у справі № 310/7189/13-а за позовом
ОСОБА_1 до третя особа: про
Управління Пенсійного фонду України в
м. Бердянську та Бердянському районі
Запорізької області Бердянське
управління Державної казначейської
служби України Запорізької області
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернувся до Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області із заявою, в якому просив
змінити спосіб та порядок виконання
постанови Бердянського міськрайонного
суду від 10.12.2010 року у справі 2а-9695/10 , а
саме змінити порядок виконання, шляхом
зміни слів резолютивної частини з
«зобов'язати нарахувати та виплатити»
на «стягнення» суми недоплаченої
пенсії у розмірі 192066 грн. 99 коп.

Ухвалою Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 17 липня 2013
року заяву позивача задоволено;
змінено спосіб та порядок виконання
постанови Бердянського міськрайонного
суду від 10 грудня 2010 року у справі
2-а-9695/10, шляхом стягнення з управління
Пенсійного фонду України в м.
Бердянську та Бердянському районі
Запорізької області на користь ОСОБА_1
нараховані кошти для погашення
заборгованості по державній та
додатковій пенсії за шкоду завдану
здоров'ю з 19 лютого 2007 року по 31 грудня
2007 року, з 22 травня 2008 року по 22 липня 2011
року у розмірі 192066 грн. 99 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач по даній
адміністративній справі подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права просить
скасувати ухвалу Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 17 липня 2013 року про
задоволення заяви ОСОБА_1 та винести
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні заяви ОСОБА_1 в повному
обсязі.

Сторони, про час і місце розгляду
справи повідомлені у встановленому
порядку, до судового засідання не
прибули, про причини неявки суду не
сповістили.

За таких обставин, колегія суддів
ухвалила розглянути справу за
відсутністю сторін по справ.

В судовому засіданні, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги
відповідача та матеріалів справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи
заяву позивача виходив з того, що
постановою Дніпропетровського
апеляційного суду від 14 червня 2011 року
постанову Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 10 грудня
2010 року в частині зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
м. Бердянськ Запорізької області
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1, пенсії по інвалідності -
основну та додаткову відповідно до
вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
щомісячну додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 75 %,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, визначеного залежно від
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність за
період з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року
скасовано та відмовлено у задоволенні
позовних вимог в цій частині, в іншій
частині постанову залишено без змін.

Відповідно до матеріалів справи, 29
серпня 2011 року Бердянським
міськрайонним судом Запорізької
області стягувачеві видано виконавчий
лист.

Державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень 22 травня
2013 року винесено постанову про
повернення виконавчого документу
стягувачу на підставі п.9ч.1ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження»,
зазначаючи, що управління не є
розпорядником коштів, а фінансове
забезпечення державних соціальних
гарантій здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету, з огляду на
це виконати рішення неможливо.

Матеріали справи не містять доказів
оскарження вказаної постанови.

Листом управління Пенсійного фонду
України в м. Бердянську Запорізької
області за вх.№843/с-2 від 27 вересня 2011
року повідомлено, що виплата доплати
згідно рішення суду буде проведена
додатковою відомістю за період з 19
лютого 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22
травня 2008 року по 22 липня 2011 року у
розмірі 192066 грн. 99 коп.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Необхідною умовою для зміни способу
виконання судового рішення відповідно
до ч. 2 ст. 263 КАС України є наявність
виняткових обставин, які б зумовлювали
необхідність такої зміни, адже в такий
спосіб змінюються висновки вже
прийнятого судового рішення. Тобто,
зміна способу виконання судового
рішення повинна узгоджуватися з тими
обґрунтуваннями судового рішення, на
які спираються висновки суду, що
містяться в резолютивній частині
судового рішення.

Звертаючись з заявою до суду про зміну
способу виконання судового рішення,
заявник, просив змінити спосіб і
порядок виконання рішення суду з
«зобов'язати» на «стягнути», проте
вказані вимоги заяви про зміну порядку
і способу виконання судового рішення
суду не узгоджуються зі змістом ст. 263
КАС України, оскільки по суті є іншими
позовними вимогами, які не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції.

В даному конкретному випадку не
вбачається наявності обставин, що
перешкоджають належним чином виконати
рішення суду.

При винесення рішення по суті
заявлених апеляційних вимог, колегія
суддів виходить з того, що задоволення
заяв про зміну способу та порядку його
виконання можливе лише у виняткових
випадках, які суд визначає виходячи з
особливого характеру обставин, що
ускладнюють або виключають виконання
рішення (хвороба боржника або його
членів сім'ї, відсутність у нього майна
, яке за рішенням суду має бути передане
стягувач, стихійне лихо, інші
надзвичайні новини тощо).

Колегія суддів зазначає, що під зміною
способу і порядку виконання судового
рішення розуміється прийняття судом
нових заходів для виконання рішення у
разі неможливості його виконання у
порядку і способом, раніше
встановленим, але при цьому не змінюючи
його змісту. А зміна способу і порядку
виконання рішення суду з «зобов'язати»
на «стягнути» фактично потягне за
собою зміну резолютивної частини
судового рішення.

З аналізу ст.263 КАС України слідує, що
зміна способу і порядку виконання
судового рішення можлива лише за
наявності відкритого виконавчого
провадження

Крім того, при вирішенні даної справи
суд враховує те, що орган Пенсійного
фонду України, фактично не є власником
коштів, які підлягають виплаті
позивачу у справі, а здійснюють, по
суті, лише розподіл таких коштів, які
надходять з Державного бюджету України
у встановленому законом порядку.

Відповідно до інформаційного листа
Вищого Адміністративного Суду Україна
від 13 червня 2013 року за вх.№ 1483/12/13-12 та
до постанови Верховного Суду України
від 28 жовтня 2008 року , а саме, що згідно
ст.ст.21,105, 162 КАС України
адміністративний суд повинен
визнавати дії відповідачів - органів,
які здійснюють нарахування та виплати
соціальних виплат пенсій категорії
громадян, протиправними у випадку
порушення закону та зобов'язувати
здійснювати нарахування і виплату
належних сум відповідно до закону, а не
ухвалювати рішення про стягнення
конкретних сум. Таке правило підлягає
застосуванню і під час вирішення
питання про зміну чи встановлення
способу і порядку виконання удового
рішення.

Відмовляючи в задоволені заяви, судом
апеляційної інстанції, також,
врахована довідка Вищого
адміністративного Суду України від 20
лютого 2012 року про узагальнення та
вивчення практики розгляду і вирішення
адміністративними судами справ,
пов'язаних із соціальними виплатами
особам, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, в якій
зазначено, що «з огляду на положення
ст.ст.21,105,162 КАС України у досліджуваній
категорії справ суд, встановивши, що
відповідачі порушили норми права, які
регулюють спірні відносини, визнає
такі дії незаконними і обов'язує
відповідачів провести нарахування та
здійснити виплату (а не стягнути суму)
належних сум для усунення наслідків
протиправних дій»

Виходячи з викладеного, суд
апеляційної інстанції прийшов до
висновку про відсутність будь-яких
законних підстав для задоволення даної
заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 160, 196, 199, 202, 205, 206 КАС України,
суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Бердянську та Бердянському районі
Запорізької області - задовольнити.

Ухвалу Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 17 липня 2013
року у справі № 310/7189/13-а- скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків
передбачених Кодексом
адміністративного судочинства
України, а в разі складання рішення в
повному обсязі відповідно до ст. 160
зазначеного кодексу - з дня складання
рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 31 жовтня 2013
року.

Головуючий:
В.В. Мельник

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
О.В. Юхименко