Справа № 226/504/14-а
Суддя: Ястребова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Петунін І.В.
Суддя-доповідач - Ястребова Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року справа
№226/504/14-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: судді-доповідача Ястребової
Л.В., суддів Ляшенка Д.В., Чумак С.Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Димитрові Донецької області на
постанову Димитровського міського
суду Донецької області від 24 лютого 2014
р. у справі № 226/504/14-а за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Димитрові Донецької
області про визнання протиправним,
скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2014 року позивачка звернулась до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м. Димитрові
Донецької області про визнання
протиправним і неправомірним рішення
Управління Пенсійного фонду України в
м. Димитрові Донецької області від 05
лютого 2014 року №144075 про відмову у
включенні для перерахунку пенсії
матеріальної допомоги на оздоровлення,
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати та грошової допомоги
за сумлінну безперервну працю,
передбаченої Постановою КМУ від 21.02.2003
№ 212, фактично виплаченої за роботу на
державній службі за період з 01.11.2004 року
по 31.10.2006 року, які передбачені чинним
законодавством та щодо збільшення
розміру винагороди у відсотках до
посадових окладів з урахуванням
доплати за ранг, скасування рішення
Управління Пенсійного фонду України в
м. Димитрові Донецької області від 05
лютого 2014 року №144075 та зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
пенсії з дати її призначення 06.11.2006 року
з урахуванням 25% надбавки за вислугу
років, індексації грошових доходів
населення, матеріальної допомоги на
оздоровлення, допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та грошової
винагороди, передбаченої постановою
КМУ від 24.02.2003 № 212, які враховуються при
обчисленні пенсії та з яких сплачено
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування з
урахуванням фактично отриманих сум
відповідно до Закону України «Про
державну службу» та з урахуванням 82%
від суми заробітку, з якого
сплачувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування відповідно до ст.. 37 Закону
України «Про державну службу» в
редакції чинній на момент призначення
пенсії 06.11.2006 року.

Постановою Димитровського міського
суду Донецької області від 24 лютого 2014
р. у справі № 226/504/14-а позовні вимоги
задоволено частково, а саме: визнано
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Димитров
Донецької області щодо відмови у
перерахунку пенсії з урахуванням
надбавки за вислугу років у розмірі 25%,
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, щомісячної
індексації, грошової винагороди за
сумлінну безперервну працю,
передбачену постановою КМУ № 212 від
24.02.2003р. та скасувати рішення
Управління Пенсійного фонду України в
м. Димитров Донецької області № 144075 від
05.02.2014р; зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в м. Димитров
Донецької області провести
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2
виходячи з розміру заробітної плати з
врахуванням надбавки за вислугу років
у розмірі 25%, матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
щомісячної індексації, грошової
винагороди за сумлінну безперервну
працю, передбачену постановою КМУ № 212
від 24.02.2003р., з яких сплачені страхові
внески з 01.02.2014р. із застосуванням 82% від
заробітної плати, з врахуванням вже
отриманих сум. У задоволенні інших
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням
Управління Пенсійного фонду України в
м. Димитрові Донецької області подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Димитровського
міського суду Донецької області від 24
лютого 2014 р. у справі № 226/504/14-а та
постановити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити
за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга мотивується
необґрунтованістю та порушенням судом
першої інстанції норм матеріального
права.

Згідно п. 3 ч. 1 статті 197 КАС України
справу розглянуто в порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на
обліку в Управління Пенсійного фонду
України в м. Димитрові Донецької
області та отримує пенсію за віком з 06
листопада 2006 року, яка була призначена
позивачу згідно із Законами України
«Про державну службу» та «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

29.01.2014р. позивач звернулась до
відповідача з письмовою заявою про
перерахунок пенсії з урахуванням
індексації заробітної плати та
матеріальної допомоги, надавши довідки
Державної фінансової інспекції від
22.01.2014 року № 10/2-21-54 та 27.01.2014 року № 09-19/12
з включенням до отриманих нею сум
індексації заробітної плати, та
матеріальної допомоги.

Рішенням відповідача №144075 від 05.02.2014р.
позивачці було відмовлено в
перерахунку пенсії з урахуванням
матеріальної допомоги та індексації,
оскільки індексація заробітної плати
та матеріальна допомога не є
складовими заробітної плати для
обчислення пенсії згідно ст.33 Закону
України "Про державну службу".

Спір у справі виник внаслідок того, що,
на думку позивача, відповідач
безпідставно при визначенні розміру
заробітної плати, з якої виплачується
пенсія, не враховує йому розмір
матеріальної допомоги на вирішення
соціально побутових питань, суми
індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на оздоровлення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога та грошова винагорода
передбачені постановою КМУ №212 від
24.02.2003 року, індексація заробітної
плати є складовою заробітної плати, на
які були нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, та з 01.01.2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, що відображено
у наданих до Державної фінансової
інспекції від 22.01.2014 року № 10/2-21-54 та
27.01.2014 року № 09-19/12.

Колегія суддів погоджується з рішенням
суду першої інстанції з наступних
підстав.

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу» (у редакції, чинної на
час виникнення спірних відносин)
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року №108/95ВР
"Про оплату праці" встановлено, що
заробітна плата це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та індексація грошових
доходів входила до системи оплати
праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" врегульовано види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним судом України в постанові
від 20.02.2012 року. Частиною першою статті
244-2 КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами)
касаційної.: інстанції одних і тих
самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Оскільки з довідки позивача
вбачається, що на суми матеріальної
допомоги на оздоровлення, грошової
винагороди за високі досягнення у
праці або за виконання особливо
важливої роботи та індексації грошових
доходів нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, то вони є складовою
заробітної плати позивача та
зобов'язанні враховуватись при
обчислення пенсії.

Дані обставини знайшли відображення у
довідках Державної фінансової
інспекції від 22.01.2014 року № 10/2-21-54 та
27.01.2014 року № 09-19/12.

Таким чином, судом першої
інстанції зроблено правильний
висновок про необхідність врахування
при перерахунку пенсії позивачу сум
всіх виплат, з яких були фактично
нараховані та сплачені страхові внески
або збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
позивачем пропущений строк звернення
до суду, щодо певної частини позовних
вимог.

Так, відповідно до статей 99 та 100 КАС
України в редакції від 17.11.2011 року для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів, не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Позивачка звернулась до суду з даним
позовом 14 лютого 2014 року, у зв'язку з чим
суд першої інстанції повинен був
застосувати шестимісячний строк
звернення до суду та згідно вимог
статті 100 КАС України адміністративний
позов щодо вимог до 13 серпня 2013 року
залишити без розгляду, тому постанова
суду підлягає скасуванню щодо відмови
у задоволенні позову в частині вимог до
13 серпня 2013 року включно та залишенню в
цій частині без розгляду у зв'язку з
пропуском строку звернення до суду,
оскільки позивачем не наведено жодних
поважних причин пропуску такого
строку.

За таких обставин, апеляційна скарга
відповідача підлягає частковому
задоволенню, а постанова суду підлягає
скасуванню в частині вимог до 13 серпня
2013 року включно та залишенню в цій
частині без розгляду.

З огляду на вищезазначене та керуючись
ст.ст. 99, 100. 195, 198, 202, 205, 206, 211, 212, 254 КАС
України, суд,-

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Димитрові
Донецької області на постанову
Димитровського міського суду
Донецької області від 24 лютого 2014 р. у
справі № 226/504/14-а - задовольнити
частково.

Постанову Димитровського міського
суду Донецької області від 24 лютого 2014
р. у справі № 226/504/14-а в частині відмови
у задоволенні вимог з 06.11.2006 року до 13
серпня 2013 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 за період з
06.11.2006 року до 13 серпня 2013 року -
залишити без розгляду.

В іншій частині постанову
Димитровського міського суду
Донецької області від 24 лютого 2014 р. у
справі № 226/504/14-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду постанови,
прийнятої у скороченому провадженні, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
Л.В.Ястребова

Д.В.Ляшенко

С.Ю.Чумак