Справа № 405/10908/13-а
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2014 року Ленінський районний суд м.
Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кіровограді
подання державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області Мехед О.В. про
зміну способу і порядку виконання
рішення, -

В С Т А Н О
В И В:

Державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Кіровоградській області
Мехед О.В. звернувся до суду з поданням
про зміну способу і порядку виконання
рішення суду, посилаючись на те, що у
Відділі (постанова про відкриття
виконавчого провадження від 22 жовтня
2013 року) на виконанні перебуває
виконавчий лист № 2а-8329/11 від 24.04.2013 року
Ленінського районного суду м.
Кіровограда про зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді з 14 березня 2011 року по 22
липня 2011 року здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії
у розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком відповідно до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» із
урахуванням виплачених відсотків.

До відділу боржником УПФ України в м.
Кіровограді 30.10.2013 року за вх..№8754/08.21
надано відповідь про часткове
виконання рішення суду в частині
нарахування пенсії за вищезазначений
період в сумі 351 грн. 31 коп., та
неможливість здійснення вказаних
виплат у зв'язку з відсутністю
фінансування.

В свою чергу, Управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровограді є
органом державної влади та відповідно
до вимог ст. 19 Конституції України діє
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.
Згідно з ч. 2 ст.72 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» кошти Пенсійного фонду не
включаються до складу Державного
бюджету України. Відповідно до ст.7
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цих законів,
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету. Пенсійний фонд
України за рахунок коштів Державного
бюджету України реалізує бюджетну
програму КПКВКМ 2506020 «Дотація на
виплату пенсій, надбавок та підвищень
до пенсій, призначених за різними
пенсійними програмами», згідно з якою
Пенсійному фонду виділені Кабінетом
Міністрів України бюджетні
асигнування для виплати пенсій у
розмірах, визначених законодавством,
при цьому головним розпорядником
коштів за цією програмою є
Міністерство соціальної політики
України, розпорядником нижчого рівня, -
Пенсійний фонд України.

Крім того, відповідно до ст.ст.21, 23, 25, 30
Бюджетного кодексу України, державна
установа (організація), яка
фінансується за рахунок коштів
державного бюджету, відповідає за
своїми зобов'язаннями лише при
наявності відповідних бюджетних
призначень, виділених виключно на ці
цілі для погашення певної
заборгованості.

Зазначені вище обставини роблять
неможливим виконання рішення суду у
визначений ним спосіб.

З огляду на зазначене, державний
виконавець просить змінити спосіб і
порядок виконання рішення суду, на
підставі якого видано виконавчий лист
№ 2а-8329/11 від 24 квітня 2013 року
Ленінського районного суду м.
Кіровограда шляхом стягнення з УПФУ в
м. Кіровограді на користь ОСОБА_2 суми
по перерахунку пенсії, яка згідно
розрахунку складає 351, 31 грн.

Державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Кіровоградській області
Мехед О.В. в судове засідання не
з'явився, повідомлений належним чином
про дату, час та місце судового
засідання, в поданні (п.3 резолютивної
частини подання) просив розглянути
подання про зміну способу і порядку
виконання рішення за його відсутності.

Стягувач за виконавчим провадженням
ОСОБА_2 до суду не з'явився,
повідомлений належним чином про дату,
час та місце судового засідання,
причини неявки суду не відомі.

Боржник за виконавчим провадженням УПФ
України в м.Кіровограді до суду не
з'явився, повідомлений належним чином,
до суду надав заперечення, просив
відмовити державному виконавцю в
задоволенні подання про зміну способу
і порядку виконання рішення. В
обгрунтування заперечень, зазначив, що
ОСОБА_2 за період з 14.03.2011 року по 22.07.2011
року, нарахована сума 351, 31 грн. різниця
до розміру 30% мінімальної пенсії згідно
зі ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» та ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
мінусом виплачених сум. Згідно з ч.2 ст.72
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» кошти Пенсійного фонду
України не включаються до складу
Державного бюджету України, тобто
бюджет пенсійного фонду України не
входить до складу Державного бюджету
України, не відповідає за його
зобов'язаннями, а також за
зобов'язаннями бюджетів інших органів
державної влади та місцевого
самоврядування. Крім того, з 15.04.2013 року
набрала чинності постанова Кабінету
Міністрів України, відповідно до якої
внесено зміни до Постанови №845 від
03.08.2011 року щодо способу виконання
даних рішень суду без участі органів
Пенсійного фонду, так як зазначені
рішення будуть виконуватися
казначейством, як це передбачено
Законом України «Про виконавче
провадження». Крім того, заявляючи
вимогу про зміну способу і порядку
виконання рішення суду шляхом
стягнення з Управління ПФУ у
м.Кіровограді конкретно визначеної
грошової суми, фактично буде змінено
саме рішення, що є неприпустимим,
оскільки рішення судів у справах зщодо
пенсійного забензпечення, які набрали
законної сили, виконуються органами
Пенсійного фонду україни в межах
покладених судом зобов'язань, з
урахуванням повноважень, наданих
чинним законодавством та підтверджено
п.2.1 Рішення Конституційного Суду
України по справі №1-42/2011 від 26.12.2011
року, яким передбачено, що розміри
соціальних виплат залежать від
соціально-економічних можливостей
держави, проте мають забезпечувати
конституційне право кожного на
достатній життєвий рівень для себе і
своєї сім'ї, гарантоване ст.48
Конституції України. Крім того,
Управління ПФУ в м.Кіровограді просив
провести судовий розгляд подання
державного виконавця про зміну способу
і порядку виконання рішення суду за
відсутності представника Управління.

Відповідно до ч. 2 ст. 263 КАС України,
неприбуття у судове засідання осіб,
які були належним чином повідомлені
про дату, час і місце розгляду справи,
не перешкоджає судовому розгляду.

Зваживши доводи, викладені в поданні
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Кіровоградській області
Мехед О.В., враховуючи заперечення щодо
подання УПФ України в м.Кіровограді,
дослідивши матеріали, додані до
подання та матеріали справи №2а-8329/11/1111
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
УПФ України в м.Кіровограді про
перерахунок та виплату державної
соціальної допомоги «дітям війни», суд
вважає, що подання підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 27 вересня 2011 року
позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду в м. Кіровограді
задоволено, визнано протиправною
бездіяльність відповідача та
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровограді
здійснити перерахунок та виплатити
ОСОБА_2 підвищення до пенсії у розмірі
30% відсотків мінімальної пенсії за
віком відповідно до ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» за
період з 14 березня 2011 року по 22 липня 2011
року, з урахуванням виплачених
відсотків.

Зазначена постанова залишена без змін
ухвалою колегії суддів
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 16 листопада
2012 року.

24 квітня 2013 року Ленінським районним
судом м.Кіровограда на підставі
постанови Ленінського районного суду
м.Кіровограда від 27 вересня 2011 року, яка
набрала законної сили 16 листопада 2012
року, видано виконавчий лист №2а-8329/11
про зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в м.Кіровограді
Кіровоградської області з 14 березня 2011
року по 22 липня 2011 року здійснити
перерахунок і виплатити ОСОБА_2
підвищення до пенсії у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», із
врахуванням виплачених відсотків.

Відповідно до статті 14 КАС України,
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

На підставі зазначеного вище
виконавчого листа №2а-8329/11, виданого
Ленінським районним судом м.
Кіровограда 24 квітня 2013 року, державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції у
Кіровоградській області Мехед О.В
22.10.2013 року винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження та
надано боржнику строк для самостійного
виконання рішення суду в строк до 28.10.2013
року.

30.10.2013 року за вих.№8754/08.21 боржником за
виконавчим провадженням УПФ України в
м.Кіровограді Кіровоградської області
на адресу Відділу направлено лист про
часткове виконання рішення суду в
частині нарахування підвищення пенсії
ОСОБА_2 як особі, яка віднесена до
категорії дітей війни, за період з
14.03.2011 р. по 22.07.2011 р. в розмірі 351 грн. 31
коп., та неможливості виплатити
стягувачу зазначену суму коштів у
зв'язку з відсутністю фінансування.

Згідно зі ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» від 04.11.2010 року
№ 2677-VІ, державний виконавець
зобов'язаний вживати заходів
примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

06.07.2011 року Кабінет Міністрів України
прийняв постанову «Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок державного
бюджету» за №745, яка набрала законної
сили 23.07.2011 року, та якою, зокрема,
встановлені розміри виплат вказаній
категорії громадян.

26.12.2011 року Конституційним Судом
України прийнято рішення №20-рп/2011, яким
визнано конституційним пункт 4 розділу
VII «Прикінцеві положення» Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» від 14.06.2011 року №3491-VІ, згідно
з яким Кабінет Міністрів України, як
вищий орган у системі органів
виконавчої влади, наділений
конституційними повноваженнями
спрямовувати і координувати
діяльність міністерств, інших органів
виконавчої влади, до яких належить
Пенсійний фонд України. Відповідно до
Положення про Пенсійний фонд України
бюджет Пенсійного фонду України
затверджує Кабінет Міністрів України.

Таким чином, Кабінет Міністрів України
є органом, який забезпечує проведення
державної політики у соціальній сфері,
а Пенсійний фонд України - органом, який
реалізує таку політику, в тому числі за
рахунок коштів Державного бюджету
України. У рішенні від 26 грудня 2011 року
№ 20-рп Конституційний суд зазначив, що
розміри соціальних виплат залежать від
соціально-економічних можливостей
держави.

Рішенням Конституційного Суду України
№3-рп/2012 від 25.01.2012 року встановлено, що
надання Верховною Радою України права
Кабінету Міністрів України
встановлювати у випадках, передбачених
законом, порядок і розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок Державного бюджету України,
пов'язується з його функціями,
визначеними в ст.116 Конституції
України.

Отже, саме від бюджетних призначень на
відповідний рік цілком залежить
виконання рішень судів, за якими
боржником виступає орган державної
влади. Відсутність належних бюджетних
асигнувань або коштів та відсутність
відповідних процедур, які б дозволяли
забезпечити фінансування одразу ж, як
тільки постала проблема відповідних
виплат, призводить до невиконання або
тривалого виконання судових рішень.

Такі обставини встановлені і
Європейським судом з прав людини.
Зокрема, рішенням Європейського суду з
прав людини у справі «Войтенко проти
України» визнано, що виконання рішення
про стягнення коштів з державної
установи могло бути здійснено лише за
умови, якщо б такі витрати були
попередньо передбачені у Законі про
державний бюджет. Причина невиконання
судового рішення про стягнення коштів
з державної установи полягає саме у
відсутності відповідних законодавчих
заходів, які б забезпечували виконання
цього рішення, а не у бездіяльності
органу державної виконавчої служби.

Таким чином, рішенням міжнародної
судової установи, юрисдикція якої
визнана Україною, встановлено
відсутність бездіяльності органу
державної виконавчої служби при
виконанні рішень про стягнення коштів
з бюджетної установи за відсутності
відповідних бюджетних асигнувань.
Більш того, рішення Європейського суду
свідчать, що у багатьох випадках
причиною невиконання рішень
національних судів була саме
відсутність коштів або належного
бюджетного фінансування, включаючи
відсутність відповідних процедур
забезпечення фінансування, як тільки
виявляється проблема з виплатою, у
цьому зв'язку Європейський суд
наголошував, що держава не може
посилатись на відсутність коштів як на
виправдання невиконання рішень
національних судів, винесених проти
неї, її органів та установ, а також
підприємств, якими вона володіє або які
контролює.

Згідно зі ст.3 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» №4901-VI від 05.06.2012 року,
який набрав чинності з 01 січня 2013 року,
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Відповідно до п.3 Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №845 від 03.08.2011 року,
яким визначено механізм виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або боржників,
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення, -
рішення про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників виконуються на підставі
виконавчих документів виключно
органами Казначейства у порядку
черговості надходження таких
документів (про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів - з
попереднім інформуванням Мінфіну, про
стягнення коштів боржників - у межах
відповідних бюджетних призначень,
наданих бюджетних асигнувань (залишків
коштів на рахунках підприємств,
установ, організацій).

Відповідно до п.п. 25, 33 зазначеного
Порядку виконання рішень про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або боржників, у разі наявності у
боржника окремої бюджетної програми
для забезпечення виконання рішень суду
безспірне списання коштів з боржника
(виконання рішень суду про стягнення
коштів з боржника) здійснюється лише за
цією бюджетною програмою, при цьому
п.п.24 - 34 цього Порядку застосовуються
лише щодо зазначеної бюджетної
програми. У разі коли судове рішення
стосується спорів фізичних осіб із
суб'єктами владних повноважень з
приводу обчислення, призначення,
перерахунку, здійснення, надання,
одержання пенсійних виплат, соціальних
виплат непрацездатним громадянам,
виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням,
виплат та пільг дітям війни, інших
соціальних виплат, доплат, соціальних
послуг, допомоги, захисту, пільг або
судове рішення неможливо виконати
протягом двох місяців з дня
надходження документів, зазначених у
пункті 6 цього Порядку, орган
Казначейства для виконання рішення про
стягнення передає до Казначейства
документи та відомості згідно з
підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При
цьому органом Казначейства
відновлюється проведення платежів
боржника.

Відповідно до ч.1 ст.263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд
якої інстанції видав виконавчий лист,
що видав виконавчий лист, із поданням,
а особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Зазначена норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання, Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

В свою чергу, під зміною способу і
порядку виконання рішення слід
розуміти вжиття адміністративним
судом нових заходів для реалізації
рішення. Ці заходи повинні забезпечити
виконання конкретного судового
рішення і не поширюватися на відносини,
які виникли після його ухвалення.

У категорії справ, пов'язаних із
соціальними виплатами, зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат, при
цьому така зміна можлива лише у разі
виконання боржником зобов'язальної
частини рішення про нарахування
соціальних виплат.

З огляду на викладене вище, а також те,
що під час виконання судового рішення
боржник за виконавчим провадженням УПФ
України в м.Кіровограді здійснив
стягувачу ОСОБА_2 нарахування в розмірі
351 грн. 31 коп., приймаючи до уваги, що за
вказаних вище обставин для
забезпечення виконання судового
рішення необхідним є зміна способу і
порядку виконання рішення шляхом зміни
зобов'язання здійснити виплати на
стягнення цих виплат, на підставі чого
подання державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області Мехед О.В. про
зміну способу і порядку виконання
рішення суду підлягає задоволенню.

Керуючись ст.263 КАС України, Законом
України «Про виконавче провадження»,
суд, -

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області Мехед О.В. про
зміну способу і порядку виконання
рішення суду, - задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання
постанови Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 27 вересня 2011 року по
справі №2а-8329/11/1111 за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді Кіровоградської області
про визнання протиправною
бездіяльність та зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
м.Кіровограді Кіровоградської області
з 14 березня 2011 року по 22 липня 2011 року
здійснити перерахунок та виплатити
ОСОБА_2 підвищення до пенсії в розмірі
30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з
урахуванням виплачених відсотків,
шляхом стягнення з Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді Кіровоградської області,
, на користь ОСОБА_2
коштів в сумі 351 грн. 31 коп.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Ленінський районний суд м. Кіровограда
протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда
Л. А. Іванова