Справа № 819/3096/13-а
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
Справа
№ 876/1159/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Курильця А.Р.,

суддів
Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Колективне
підприємство Почаївська фабрика
«Пластик» на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 26 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Кременецькому районі
Тернопільської області до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Колективне підприємство Почаївська
фабрика «Пластик» про стягнення
заборгованості по відшкодуванню
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій,-

в с т а
н о в и в:

У грудні 2013 року Управління Пенсійного
фонду України в Кременецькому районі
Тернопільської області (далі - УПФУ)
звернулося з адміністративним позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Колективне
підприємство Почаївська фабрика
«Пластик» (далі - відповідач) про
відшкодування витрат по виплаті та
доставці пільгових пенсій за
вересень-жовтень 2013 року в розмірі 60607,32
грн.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 26 грудня 2013
року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
відповідач оскаржив постанову в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржуване рішення прийняте з
неповним з'ясуванням обставин справи,
неправильним застосуванням норм
матеріального права, порушенням норм
процесуального права та підлягає
скасуванню з підстав викладених у
апеляційній скарзі. Просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою в задоволенні позову
відмовити повністю.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення
виходячи з наступного.

Рішення суду мотивовано тим, що
оскільки відповідач є платником збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування, то відповідно до чинного
законодавства зобов'язано
відшкодовувати витрати УПФУ на виплату
та доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України (далі - Список № 2).
УПФУ направляло розрахунки фактичних
витрат на виплату і доставку пенсії
працівникам відповідача, однак такі
витрати сплачено не було.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні,
відповідач відповідно до вимог ст.ст. 14,
15 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі -
Закон № 1058) зареєстроване як платник
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Пунктом 1 статті 2 Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР (далі -
Закон № 400/97) визначено, що об'єктом
оподаткування для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону є, - фактичні витрати на оплату
праці працівників, які включають
витрати на виплату основної і
додаткової заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII
визначено категорії осіб, які на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи.

Відповідно до пункту 2 розділу XV
"Прикінцеві положення" Закону № 1058
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
роботах, передбачених Списками № 1 і №
2, та за результатами атестації робочих
місць, на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення".

Згідно п. п. 6.1 п. 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, яка
затверджена постановою правління
Пенсійного фонду України № 21-1 від
19.12.2003 (далі - Інструкція) відшкодуванню
підлягають витрати Пенсійного фонду на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону № 1058.

Пунктом 6.4 Інструкції встановлено, що
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
«Прикінцевих положень» Закону № 1058,
які надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом
десяти днів з новопризначених
(перерахованих пенсій).

Відповідно до абзацу 1 п. 6.8 Інструкції
підприємства щомісячно до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

У випадку призначення пенсій на
пільгових умовах особам, які мають
необхідний стаж роботи не за місцем
призначення цієї пенсії, орган
Пенсійного фонду за місцем призначення
пенсії надсилає повідомлення для
зазначених підприємств у двох
примірниках через орган Пенсійного
фонду за місцезнаходженням цього
підприємства. Відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у таких випадках
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації (пункт 6.9 Інструкції).

УПФУ було направлено відповідачу
розрахунки фактичних витрат на виплату
і доставку пенсії (а.с. 6-7, 9-16), проте
добровільно заборгованість погашена
не була.

Разом з тим суд відзначає, що
відповідачем у судовому порядку не
оскаржено рішень та дій УПФУ, які стали
підставою для розрахунків фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, а отже суми вказані в
розрахунок фактичних витрат в частині
призначення пільгових пенсій,
призначених відповідно до п. «б»-«з» ч.1
відповідачем ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» підлягають до
сплати.

Варто зазначити, що загальна сума
заборгованості, що підлягала
відшкодуванню за вересень-жовтень 2013
року відповідачем становила 67623,71 грн.,
проте підприємством була відшкодована
частина боргу, а саме 7016,39 грн., що
свідчить про визнання боргу.

Колегія суддів відхиляє заперечення
відповідача про те, що вони не є
правонаступниками державного
підприємства, а тому з них не може
стягуватись такого роду
заборгованість, оскільки згідно
договору купівлі-продажу державного
майна орендного підприємства
Почаївська фабрика «Пластик» від 18.04.1994
року підприємство купило державне
майно цілісного майнового комплексу,
що включало в себе, зокрема, всі його
активи і пасиви. Згідно п.п. 1.3 п.1
Загальні положення Статуту Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Колективне підприємство Почаївська
фабрика «Пластик» підприємство є
правонаступником всіх
фінансово-економічних зобов'язань
бувшого Почаївського орендного
підприємства «Пластик» (а.с. 27-34). Тому
до відповідача перейшов обов'язок
сплати витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій.

Оскільки підстав для звільнення
відповідача від сплати вказаних
платежів в судовому засіданні не
встановлено, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку, що вказана
заборгованість в сумі 60607,32 грн.
підлягає сплаті.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
фактичні обставини справи та надав їм
належну правову оцінку, доводами
апеляційної скарги висновки, викладені
в судовому рішенні не спростовуються і
підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Колективне
підприємство Почаївська фабрика
«Пластик» слід залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС
України, суд, -

у х в а л и
в :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Колективне підприємство Почаївська
фабрика «Пластик» залишити без
задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 26 грудня 2013
року у справі №819/3096/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
А.Р.Курилець

Судді
М.П.Кушнерик

О.І.Мікула