Справа № 802/30/14-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 березня 2014 р.
Справа № 802/30/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Руслани
Миколаївни,

розглянувши в порядку письмового
провадження матеріали справи

за позовом: публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Вінницягаз"

до: Козятинської об'єднаної державної
податкової інспекції (Погребищенське
відділення)

про: скасування податкової вимоги

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду надійшов позов
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" (далі- ПАТ "Вінницягаз") до
Козятинської об'єднаної державної
податкової інспекції (Погребищенське
відділення) про скасування податкової
вимоги.

Позовні вимоги мотивованітим, що 27.09.2013
р. податковим органом сформовано та
пред'явлено товариству податкову
вимогу №1024-02 про сплату податкового
боргу за узгодженим податковим
зобов'язанням з авансових внесків з
податку на прибуток приватних
підприємств в сумі 508,00 грн.

На думку позивача, така вимога підлягає
скасуванню, оскільки визначена у ній
сума авансового внеску не повинна
сплачуватись, в зв'язку з тим, що за
підсумками першого кварталу 2013 року
товариством не отримано
оподаткованого прибутку, і відповідно
податок на прибуток за перший квартал
2013 року склав 0,00 грн.

Однак, всупереч встановленим нормам ПК
України, Козятинською ОДПІ була
прийнята та направлена оскаржувана
податкова вимога.

Представник позивача надав через
канцелярію суду заяву про розгляд
справи без його участі, позовні вимоги
підтримує та просить суд їх
задовольнити.

Від представника відповідача 02.12.2013 р.
надійшло на адресу суду заперечення
проти позову, яке мотивоване тим, що
посилання позивача на абз. 9 п. 57.1 ст. 57
ПК України є безпідставним, так як
звітним роком є 2012 рік, а декларація, в
якій заявлено нульовий прибуток подана
за 1 квартал 2013 року, тобто за наступний
звітний період. Крім того, відповідач
зазначає, що від'ємне значення, на яке
посилається позивач у відповідності до
п. 154.8 ст. 154 ПК України, може бути
визначене за наявності інвестиційних
програм, передбачених даним пунктом.
Доказів наявності такої податковому
органу не надавались.

Таким чином, відповідач не
погоджується з позовними вимогами та
просив суд відмовити у задоволенні
позовних вимог.

19.03.2014 року представником відповідача
подана заява за вх. №5366 про розгляд
справи без його участі.

Суд, у відповідності до положень ч. 6 ст.
128 КАС України, враховуючи заяви обох
представників сторін, вирішив справу
розглянути в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази, в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до абз. 1,4,9 п.57.1 ст.57
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Платники податку на прибуток (крім
новостворених, виробників
сільськогосподарської продукції,
неприбуткових установ (організацій) та
платників податків, у яких доходи, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, за останній річний
звітний податковий період не
перевищують 10 мільйонів гривень)
щомісяця сплачують авансовий внесок з
податку на прибуток у порядку і в
строки, які встановлені для місячного
податкового періоду, у розмірі не менше
1/12 нарахованої до сплати суми податку
за попередній звітний (податковий) рік
без подання податкової декларації.

У разі якщо платник податку, який
сплачує авансовий внесок, за
підсумками першого кварталу звітного
(податкового) року не отримав прибуток
або отримав збиток, він має право
подати податкову декларацію та
фінансову звітність за перший квартал.
Такий платник податку авансових
внесків у другому - четвертому
кварталах звітного (податкового) року
не здійснює, а податкові зобов'язання
визначає на підставі податкової
декларації за підсумками першого
півріччя, трьох кварталів та за рік, яка
подається до контролюючого органу в
порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно вимог п. 154.8 ст. 154 ПК України
звільняється від оподаткування
прибуток підприємств
паливно-енергетичного комплексу в
межах фактичних витрат, що не
перевищують загальну річну суму
передбачених інвестиційними
програмами, схваленими національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики на
капітальні вкладення з будівництва
(реконструкції, модернізації)
міждержавних, магістральних та
розподільчих (локальних) електричних
мереж, електричних станцій,
теплоелектроцентралей, магістральних
газопроводів, газорозподільних мереж,
підземних сховищ газу та встановлення
лічильників газу населенню, у тому
числі сум, спрямованих на повернення
кредитів, які використані для
фінансування вищезазначених цілей.

Згідно поданої 11.02.13 р. податкової
декларації з податку на прибуток
підприємства за 2012 рік (а. с. 8-9),
оподатковуваний прибуток ПАТ
"Вінницягаз" склав 124111837 грн.,
відповідно, податок на прибуток - 26062486
грн. Таким чином, ПАТ "Вінницягаз" в І
кварталі 2013 року був платником
авансового платежу з цього податку та
протягом січня-квітня 2013 року
сплачувало авансові платежі з податку
на прибуток.

Разом з тим, згідно податкової
декларації з податку на прибуток
підприємства за І квартал 2013 року (а. с.
10-11) за підсумками І кварталу 2013 року
позивачем не отримано оподаткований
прибуток, і, відповідно, податок на
прибуток за цей період склав 0 грн., а
тому підприємство у ІІ-IV кварталах 2013
року не сплачувало авансові внески.

З матеріалів справи видно, що від'ємний
оподатковуваний прибуток виник за
рахунок пільги щодо звільнення від
оподаткування прибутку підприємств
енергетичної галузі в межах витрат,
передбачених інвестиційними
програмами відповідно до п. 154.8 ст. 154 ПК
України.

27.09.2013 р. податковим органом сформовано
та пред'явлено позивачу податкову
вимогу №1024-02 (а. с. 7) про сплату
податкового боргу за узгодженим
податковим зобов'язанням з авансових
внесків з податку на прибуток
приватних підприємств в сумі 508,00 грн.

Згідно матеріалів справи позивачем до
Вінницької ОДПІ направлявся лист
№03/2-26-1460 від 28.05.2013 року (а. с. 13), у якому
повідомлялось про припинення
нарахування авансових внесків
починаючи з ІІ кварталу 2013 року та про
те, що в подальшому податкові
зобов'язання позивач буде визначати на
підставі податкової декларації за
підсумками першого півріччя, трьох
кварталів та за рік.

Також, з матеріалів справи видно, що
станом на 01.07.2013 року проведено звірку
розрахунків з Вінницькою ОДПІ за
період з 01.01.2013 року по 01.07.2013 року по
податку на прибуток з урахуванням
даних декларації по прибутку за І
квартал 2013 року, що підтверджується
актом звірки №3812-20 від 04.07.2013 року (а. с.
14) , в якому зазначено, що у підприємства
рахується переплата по сплаті податку
на прибуток в сумі 4157296,31 грн.

В запереченні проти позову відповідач
зазначає, що від'ємне значення, на яке
посилається позивач у відповідності до
п. 154.8 ст. 154 ПК України може бути
визначене за наявності інвестиційних
програм.

Так, судом з'ясовано, що у 2013 році ПАТ
"Вінницягаз" виконувало інвестиційну
програму, на виконання якої
підприємством понесено витрат в сумі
116800,50 тис. грн., що підтверджується
наданими позивачем до суду копією
постанови №1649 від 20.12.2012 р. та №277 від
21.03.2013 р. про схвалення інвестиційних
програм ПАТ «Вінницягаз» на 2013 р. та
копіями звітів щодо виконання
інвестиційної програми на 2013 р.

Враховуючи зазначене, відповідно до
п.154.8 ст.154 ПК України позивач як
підприємство паливно-енергетичного
комплексу та виконавець інвестиційної
програми звільняється від
оподаткування прибутку підприємства,
що позивачем зазначено у рядку 09 ПЗ
"Прибуток, звільнений від
оподаткування або збиток від
діяльності, прибуток від якої
звільняється від оподаткування"
податкової декларації за І квартал 2013
року.

Крім того, у рядку 14 "Податок на
прибуток, звітний (податковий) період
(рядок 11+ рядок 12 - рядок 13)" декларації
за І квартал 2013 року ПАТ "Вінницягаз"
задекларовано від"ємне значення - -2 740 466
грн., яке виникло внаслідок понесення
позивачем витрат на виконання
інвестиційної програми, що свідчить
про відсутність податкових зобов"язань
з податку на прибуток у звітному
періоді.

Також, з розрахунку податкових
зобов'язань щодо сплати
консолідованого податку на прибуток за
1 квартал 2013 року (а. с. 12) по
відокремлених підрозділах, згідно з
яким податок на прибуток платника
консолідованого податку на прибуток за
звітний (податковий) період (р. 03
Розрахунку) та податок на прибуток
відокремленого підрозділу платника
консолідованого податку на прибуток за
звітний (податковий) період (р. 04
Розрахунку) склав 0,00 грн.

Таким чином, враховуючи відсутність
оподатковуваного прибутку у І
кварталі 2013 року, у товариства
відсутній обов'язок сплачувати
авансові платежі у ІІ - ІV кварталах 2013
року. Однак, всупереч встановленим
нормам, податковим органом сформовано
податкову вимогу, якою визначено
податкове зобов'язання зі сплати
авансового внеску за травень 2013 року, а
тому така вимога є протиправною та
підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Враховуючи вищевикладені обставини,
суд вважає, що позов обґрунтований в
повній мірі, відтак підлягає
задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкову вимогу Козятинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області №1024-02
від 27.09.2013 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Вінницягаз» () сплачений при зверненні до
адміністративного суду судовий збір у
розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві
гривні 70 коп.) шляхом їх безспірного
списання органами Державної
казначейської служби України з
рахунків Козятинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області.

Стягнути з Державного бюджету України
на спеціальний рахунок Державної
судової адміністрації України (банк
одержувача - ГУ ДКСУ у Вінницькій
області, код банку 802015, р/р 4002)
решту суми судового збору, що підлягав
сплаті при зверненні до
адміністративного суду, а саме судовий
збір в сумі 1644 (одна тисяча шістсот
сорок чотири) грн. 30 коп. шляхом його
безспірного списання органами
Державної казначейської служби
України з рахунків Козятинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя./підпис/.
Дмитришена Руслана Миколаївна

Копія вірна.

Суддя:

Секретар: