Справа № 13793/12
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого-судді
суддів
секретар судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові заяву
Державної судової адміністрації
України про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови у справі за
позовом ОСОБА_2 до Державної судової
адміністрації України, Львівського
апеляційного адміністративного суду,
Міністерства фінансів України,
Державного казначейства України про
визнання протиправними дій та про
стягнення заборгованої заробітної
Державна судова адміністрація України
звернулася в суд із заявою про перегляд
за нововиявленими обставинами
постанови у справі за позовом ОСОБА_2 до
Державної судової адміністрації
України, Львівського апеляційного
адміністративного суду, Міністерства
фінансів України, Державного
казначейства України про визнання
протиправними дій та про стягнення
заборгованої заробітної плати.
Підставою про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
суду, як зазначено у заяві, є те, що на
даний час постанова Печерського
районного суду міста Києва від 19.03.2007
року скасована постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
28.07.2011 року по справі № 2а-7271/11/2670, якою
задоволено заяву про перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами
Державної судової адміністрації
України про скасування постанови
Печерського районного суду міста Києва
від 19.03.2007 року в частині визнання
протиправними та скасування пункту 4-1
постанови Кабінету Міністрів України
від 03.09.2005 року № 865 „Про оплату праці
та щомісячне грошове утримання суддів";
постанову Печерського районного суду
міста Києва від 19.03.2007 року в частині
визнання протиправними та скасування
пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів
України від 03.09.2005 року № 865 „Про оплату
праці та щомісячне грошове утримання
суддів" скасовано; в задоволенні
позовних вимог в частині визнання
протиправними та скасування пункту 4-1
постанови Кабінету Міністрів України
від 03.09.2005 року № 865 „Про оплату праці
та щомісячне грошове утримання суддів"
- відмовлено. Аналогічна позиція
викладена й у постанові Вищого
адміністративного суду від 13.04.2011 року,
якою касаційну скаргу Кабінету
Міністрів України на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 21.05.2008 року, залишену без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.08.2009 року,
по справі за позовом ОСОБА_3 до Кабінету
Міністрів України, треті особи -
Верховний суд України, Вищий
адміністративний суд України, Вищий
господарський суд України про визнання
незаконними та скасування актів,
задоволено та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено повністю. Таким чином,
вважає заявник, постанова Кабінету
Міністрів України від 21.12.2005 року № 1243
«Про питання оплати праці вищих
посадових осіб України, окремих
керівних працівників органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування та суддів» в частині
встановлення розміру посадового
окладу суддям; пункт 4-1 постанови
Кабінету Міністрів України від 31.12.2005
року № 1310 «Про внесення змін до
постанови Кабінету Міністрів України
від 03.09.2005 року № 865» та пункт 4-1
постанови Кабінету Міністрів України
від 03.09.2005 №865 «Про оплату праці та
щомісячне грошове утримання суддів» є
чинними та законними.

Міністерство фінансів України у своїх
письмових поясненнях зазначає, що
повністю підтримує позицію Державної
судової адміністрації України, яка
полягає в тому, що визнання Вищим
адміністративним судом України
постанови Кабінету Міністрів України
від 21.12.2005 року №1243 «Питання оплати
праці вищих посадових осіб України,
окремих керівних працівників органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування та суддів» в частині
встановлення розміру посадового
окладу суддям, пункту 4-1 постанови
Кабінету Міністрів України від 21.12.2005
року №1310 «Про внесення змін до
постанови Кабінету Міністрів України
від 03.09.2005 року №865 та пункту 4-1
постанови Кабінету Міністрів України
від 03.09.2005 року №865 «Про оплату праці та
щомісячне грошове утримання суддів»
законними та чинними є істотною для
справи обставиною, що не була і не могла
бути відомою на час розгляду даної
справи.

Фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється у
відповідності до вимог ч.1 ст.41 КАС
України.

Дослідивши наявні в матеріалах докази,
суд встановив наступне.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 30.06.2011 року
у справі №2а-12670/10/1370 зобов'язано
Міністерство фінансів України
виділити і списати кошти в сумі 296 914
грн. 16 коп. на рахунок Державного
казначейства України при Міністерстві
фінансів України для виплати ОСОБА_2
недоплаченої заробітної плати;
зобов'язано Державне казначейство
України при Міністерстві фінансів
України перерахувати на рахунок
Державної судової адміністрації
України для виплати ОСОБА_2 кошти в сумі
296 914 грн. 16 коп. - недоплаченої
заробітної плати; зобов'язано Державну
судову адміністрацію України
перерахувати на рахунок Львівського
апеляційного адміністративного суду
для виплати ОСОБА_2 кошти в сумі 296 914
грн. 16 коп. - недоплаченої заробітної
плати; зобов'язано Львівський
апеляційний адміністративний суд
нарахувати та виплатити ОСОБА_2 кошти в
сумі 296 914 грн. 16 коп. - недоплаченої
заробітної плати з утриманням
прибуткового податку та всіх інших
обов'язкових платежів.

Як вбачається із змісту наведеної
постанови, підставою для задоволення
позовних вимог стало те, що постановою
Печерського районного суду міста Києва
від 19.03.2007 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Держави Україна, Кабінету
Міністрів України, за участю третіх
осіб - Державного казначейства України,
Державної судової адміністрації
України, було визнано протиправним та
скасовано пункт 4-1 постанови Кабінету
Міністрів України № 865 від 03.09.2005 року
«Про оплату праці суддів» і допущено
поворот виконання постанови Кабінету
Міністрів України № 865 від 03.09.2005 року
«Про оплату праці суддів» шляхом
визначення, що постанова в частині
встановлення посадових окладів
виходячи з кількості розмірів
мінімальної заробітної плати підлягає
застосуванню з 01 січня 2006 року без
обмеження мінімальної заробітної
плати, яке було встановлено скасованим
пунктом 4-1.

Також, суд у своїй постанові посилався
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
21.05.2008 року, якою визнано незаконними
постанову Кабінету Міністрів України
№1243 від 21.12.2005 року «Питання оплати
праці вищих посадових осіб України,
окремих керівних працівників органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування та суддів» в частині
встановлення розміру посадового
окладу суддів; пункт 4-1 постанови
Кабінету Міністрів України №1310 від
31.12.2005 року "Про внесення змін до
постанови Кабінету Міністрів України
від 03.09.2005 року №865" та пункт 4-1
постанови Кабінету Міністрів України
від 03.09.2005 року №865 "Про оплату праці та
щомісячне грошове утримання суддів".

Згідно положень ст.246 КАС України,
особи, які брали участь у справі, а
також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про
їхні права, свободи, інтереси чи
обов'язки, мають право подати заяву про
перегляд судового рішення суду
будь-якої інстанції, яке набрало
законної сили, за нововиявленими
обставинами.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 245 КАС
України, підставами для перегляду
судового рішення за нововиявленими
обставинами є, зокрема, скасування
судового рішення, яке стало підставою
для прийняття постанови чи
постановлення ухвали, що належить
переглянути.

В матеріалах справи наявна постанова
Вищого адміністративного суду України
від 13.04.2011 року якою касаційну скаргу
Кабінету Міністрів України на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 21.05.2008 року по справі
за позовом ОСОБА_3 до Кабінету
Міністрів України, треті особи -
Верховний суд України, Вищий
адміністративний суд України, Вищий
господарський суд України, про
визнання незаконними та скасування
актів, задоволено та ухвалено нове
рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_3 відмовлено повністю.

Також, в матеріалах справи наявна
постанова Окружного адміністративного
суду м.Києва від 28.07.2011 року, якою
постанову Печерського районного суду
м.Києва від 19.03.2007 року в частині
визнання протиправними та скасування
пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів
України від 03.09.2005 року №865 «Про оплату
праці суддів» скасовано, в задоволенні
позовних вимог відмовлено. Дана
постанова окружного суду була залишена
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 01.03.2012 року.

З врахуванням того, що судові рішення
(постанова Печерського районного суду
міста Києва від 19.03.2007 року та постанова
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 21.05.2008 року), які стали
підставою для прийняття постанови у
даній справі скасовані у судовому
порядку, суд вважає за необхідне
переглянути останню за нововиявленими
обставинами.

Так, судом встановлено, що законність
постанови Кабінету Міністрів України
від 21.12.2005 року № 1243 «Про питання оплати
праці вищих посадових осіб України,
окремих керівних працівників органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування та суддів» в частині
встановлення розміру посадового
окладу суддям, а саме пункту 4-1
Постанови Кабінету Міністрів України
від 31.12.2005 № 1310 «Про внесення змін до
постанови Кабінету Міністрів України
від 03.09.2005 року № 865» та пункту 4-1
Постанови Кабінету Міністрів України
від 03.09.2005 №865 «Про оплату праці та
щомісячне грошове утримання суддів» на
даний час підтверджена судовими
рішеннями.

Враховуючи те, що встановлення
незмінної (розрахункової) величини для
обчислення розмірів посадових окладів
суддів постановою Кабінету Міністрів
України від 03.09.2005 року №865 не
суперечить законодавству, яке діяло на
момент спірних правовідносин, та
стосувалось оплати праці суддів, суд
приходить до висновку, що жодний із
відповідачів при здійсненні своїх
владних управлінських функцій не
порушив права позивача.

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги про визнання
протиправними дій та про стягнення
заборгованої заробітної плати не
підлягають задоволенню, а тому
постанова суду у даній справі підлягає
скасування, а в задоволенні
адміністративного позову належить
відмовити.

Щодо судових витрат, то такі, у
відповідності до вимог ст.94 КАС
України, не підлягають стягненню зі
сторін.

Керуючись ст.ст. 165, 252, 253 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

постановив:

Заяву Державної судової адміністрації
України про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Львівського
окружного адміністративного суду від
30.06.2011 року у справі №2а-12670/10/1370 -
задовольнити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 30.06.2011 року
у справі №2а-12670/10/1370 за позовом ОСОБА_2
до Державної судової адміністрації
України, Львівського апеляційного
адміністративного суду, Міністерства
фінансів України, Державного
казначейства України про визнання
протиправними дій та про стягнення
заборгованої заробітної плати -
скасувати.

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до Державної судової
адміністрації України, Львівського
апеляційного адміністративного суду,
Міністерства фінансів України,
Державного казначейства України про
визнання протиправними дій, стягнення
заборгованої заробітної плати -
відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 06 лютого 2014 року.

Головуючий - суддя
В.Я.Мартинюк

суддя
З.В.Гавдик

сддя
А.З.Ланкевич