Справа № 758/8907/13-а
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2014 р. м. Київ
К/800/1422/14

Колегія Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого - судді: Олексієнка М.М.
(доповідач),

суддів: Ємельянової В.І.,

Рецебуринського
Ю.Й.,

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Київській області (далі -
ГУПФ) про перерахунок пенсії за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 24 грудня 2013
року,

в с т а н о
в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд з
позовом, відповідно до якого просив
зобов'язати ГУПФ здійснити з 1 квітня 2012
року перерахунок і виплату йому пенсії
у розмірі 90 процентів грошового
забезпечення з урахуванням премії.

Посилався на незаконність обмеження у
пенсійних виплатах у розмірі 80
процентів, оскільки він вийшов на
пенсію до введення в дію таких
обмежень.

Постановою Подільського районного
суду м. Києва від 17 вересня 2013 року
позовні вимоги задоволено. Зобов'язано
ГУПФ здійснити ОСОБА_2 перерахунок
пенсії з урахуванням премії у розмірі
90% грошового забезпечення.

Київський апеляційний
адміністративний суд рішенням від 24
грудня 2013 року постанову районного
суду скасував і ухвалив нову про
відмову в задоволенні позову.

В касаційній скарзі ОСОБА_2, з
посиланням на порушення норм
матеріального та процесуального права,
допущені апеляційним судом, просить
постанову апеляційного суду скасувати
і залишити в силі рішення районного
суду. Зазначає, що Конституцією України
заборонено звуження змісту та обсягу
прав на пенсійне забезпечення.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), колегія суддів
приходить до висновку про задоволення
касаційної скарги частково з
урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій
установлено, що ОСОБА_2 є військовим
пенсіонером, перебуває на обліку в ГУПФ
та отримує пенсію з 01.10.2006 року.

У лютому 2013 року йому здійснено
перерахунок пенсії на підставі
постанови Кабінету Міністрів України
від 23 квітня 2012 року №355 «Про
збільшення розмірів пенсій,
призначених відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» (далі - постанова
КМУ №355) з урахуванням положень,
передбачених частиною другою статті 13
Закону України від 9 квітня 1992 року
№2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб».

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
перерахунок пенсії повинен бути
проведений з розрахунку 90 процентів
грошового забезпечення з урахуванням
премії, яка теж становить 90 відсотків
від грошового забезпечення.

Апеляційний суд прийшов до висновку, що
збільшення або зменшення розміру
премії не може бути підставою до
перерахунку пенсії за винятком тих
випадків, коли новий розмір або новий
вид премії встановлений рішенням
Кабінету Міністрів України, тому в
задоволенні позову відмовив.

Висновки судів не відповідають вимогам
матеріального та процесуального права.

Як установлено судами, перерахунок
пенсії позивачу здійснено в порядку,
передбаченому постановою КМУ №355,
згідно пункту 1 якої з 1 липня 2012 року
підвищення до пенсій, призначених до
зазначеної дати відповідно до Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб" (далі -Закон), крім
пенсій, призначених
військовослужбовцям строкової служби
та членам їх сімей, у розмірі 11
відсотків пенсій, обчислених
відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону,
збільшивши його з 1 вересня 2012 р. до 23
відсотків та з 1 січня 2013 р. до 35
відсотків. Підвищення до пенсії у разі
втрати годувальника встановлюється
незалежно від дати її призначення, якщо
такому годувальнику призначено пенсію
відповідно до Закону до 1 липня 2012 року.
(абзац перший пункту 1 із змінами,
внесеними згідно з постановою Кабінету
Міністрів України від 15.10.2012 р. N 952).

При цьому розміри пенсій, обчислені
відповідно до Закону з урахуванням
доплат до попередніх розмірів пенсій
згідно з пунктом 4 Порядку проведення
перерахунку пенсій, призначених
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб", затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 13
лютого 2008 р. N 45, та підвищень,
передбачених абзацом першим цього
пункту, не можуть перевищувати розміри
пенсій, обчислені відповідно до Закону
виходячи з грошового забезпечення,
встановленого постановою Кабінету
Міністрів України від 7 листопада 2007 р. N
1294 "Про упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб", за відповідними посадами
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу станом на 1
квітня 2012 року.

Проте, при здійсненні перерахунку
пенсії, ГУПФ припустилося помилки в
частині визначенні максимального
розміру пенсійних виплат.

Так, пенсія ОСОБА_2 у 2006 році призначена
за правилами, передбаченими статтями 13,
43 Закону №2262-ХІІ (у редакції Закону
№3591), в розмірі 90 процентів відповідних
сум грошового забезпечення. При її
перерахунку в 2012 році відповідачем, з
посиланням на частину другу статті 13
Закону №2262-ХІІ (у редакції Закону
№3668-VІ), визначено, що максимальний
розмір пенсії не повинен перевищувати
80 процентів відповідних сум грошового
забезпечення.

Як зазначив Верховний Суд України в
своєму рішенні від 10 грудня 2013 року
(справа №21-420а13) процедури призначення
і перерахунку пенсії різні за змістом
та механізмом їх проведення. При
перерахунку пенсії має
застосовуватися норма, що визначала
розмір пенсії у відсотках, яка діяла на
момент призначення пенсії.

Отже, внесені зміни Законом №3688-VІ до
статей 13, 43 Закону №2262-ХІІ щодо розміру
пенсії у відсотках стосуються порядку
призначення пенсії особам
офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом у разі
реалізації ними права на пенсійне
забезпечення, а не перерахунку вже
призначеної пенсії.

Крім того, вирішуючи питання про
застосування цього Закону у часі,
колегія суддів виходить із того, що
згідно зі статтею 22 Конституції
України закріплені нею права і свободи
не є вичерпними, гарантуються і не
можуть бути скасовані. При прийнятті
нових законів або внесенні змін до
чинних законодавчих актів не
допускається звуження змісту та обсязі
існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав питання,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист, і сформулював
правову позицію, згідно з якою
Конституція України виокремлює певні
категорії громадян України, що
потребують додаткових гарантій
соціального захисту з боку держави. До
них зокрема, належать громадяни, які
відповідно до статті 17 Конституції
України [перебувають на службі у
військових формуваннях та
правоохоронних органах держави,
забезпечуючи суверенітет і
територіальну цілісність України, її
економічну та інформаційну безпеку, а
саме - у Збройних Силах України, органах
Служби безпеки України, міліції,
прокуратури, охорони державного
кордону України, податкової міліції.
Управління державної охорони України,
державної пожежної охорони. Державного
департаменту України з питань
виконання покарань тощо (рішення
Конституційного Суду України від 6
лип:я 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права
на пільги та від 20 березня 2002 року №
5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій
і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний
Суд України вказав, що необхідність
додаткових гарантій соціальної
захищеності цієї категорії громадян
які під час проходження служби, так і
після її закінчення зумовлена
насамперед тим, що служба у Збройних
Силах України, інших військових
формуваннях та[правоохоронних органах
держави пов'язана з ризиком для життя і
здоров'я,підвищеними вимогами до
дисципліни, професійної придатності,
фахових, фізичних, вольових та інших
якостей. Це повинно компенсуватися
наявністю підвищених гарантій
соціальної захищеності, тобто
комплексу організаційно - правових
економічних заходів, спрямованих на
забезпечення добробуту саме цієї
категорії громадян як під час
проходження служби, так і після її
закінчення Рішення № 5-рп/2002).

З урахуванням вище наведених норм
закону, та зібраних у справі доказів,
суд першої інстанції, на відміну від
апеляційного суду, прийшов до
обґрунтованого висновку про
зобов'язання ГУПФ здійснити
перерахунок пенсії позивачу з розміру
90 процентів відповідних сум грошового
забезпечення.

Проте, судами попередніх інстанцій в
порушення пункту 1 частини першої
статті 161 КАС України належним чином не
з'ясовані обставини щодо урахування
премії при перерахунку пенсії. Зокрема,
не з'ясовано, яку премію просив
врахувати позивач при перерахунку
пенсії, яким наказом Міністерства
оборони України чи рішенням Кабінету
Міністрів України вона визначена, чи
отримував він її при проходженні
служби, хоча зазначені обставини мають
суттєве значення для правильного
вирішення спору.

Так, відповідно до частини третьої
статті 63 Закону №2262-XII усі призначені
за цим Законом пенсії підлягають
перерахунку у зв'язку зі зміною розміру
хоча б одного з видів грошового
забезпечення відповідних категорій
військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію за цим Законом, або у
зв'язку із введенням для зазначених
категорій осіб нових щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
встановлених законодавством.
Перерахунок пенсій здійснюється на
момент виникнення права на перерахунок
пенсій і провадиться у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, у строки, передбачені частиною
другою статті 51 цього Закону. У разі
якщо внаслідок перерахунку пенсій,
передбаченого цією частиною, розміри
пенсій звільненим зі служби
військовослужбовцям, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, є
нижчими, зберігаються розміри раніше
призначених пенсій.

Верховний Суд України в рішенні від 26
лютого 2013 року (справа №21-5а13) зазначив,
що премія, яка носить тимчасовий
характер, виплата якої дозволена за
наявності підстав тільки в межах
видатків, передбачених Міністерством
оборони для грошового забезпечення
військовослужбовців не може
враховуватися при перерахунку пенсії.

Водночас, виходячи зі змісту частини
третьої статті 63 Закону №2262-ХІІ, єдиною
підставою для перерахунку розміру
пенсії є фактичне підвищення чи
введення нових основних та додаткових
видів грошового забезпечення, в тому
числі премій для відповідних категорій
військовослужбовців.

На підставі наведеного, судові рішення
попередніх інстанцій в частині
позовних вимог про зобов'язання ГУПФ
здійснити перерахунок пенсії з
урахуванням премії, підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

При новому розгляді необхідно
з'ясувати обставини, якими позивач
обґрунтовує вимоги про врахування
розміру премії при перерахунку пенсії.
Встановити, яку саме премію просив
врахувати ОСОБА_2, яким актом така
премія передбачена.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Скасувати постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 24 грудня 2013 року.

Постанову Подільського районного суду
м. Києва від 17 вересня 2013 року в частині
зобов'язання при перерахунку пенсії
урахувати 90 процентів премії скасувати
з направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

В решті постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної через п'ять
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі, оскарженню
не підлягає, проте в частині
задоволення позову може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строки та в порядку,
встановленими статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді:
М.М. Олексієнко

В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський