Справа № К/9991/20530/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/20530/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою Управління у
справах захисту прав споживачів в
Луганській області на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 17 грудня 2010
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 04 березня
2011 року у справі за позовом
Луганського міського комунального
підприємства «Теплокомуненерго» до
Управління у справах захисту прав
споживачів в Луганській області про
визнання протиправною та скасування
постанови про накладення стягнення, -

ВСТАНОВИЛА:

Луганське міське комунальне
підприємство «Теплокомуненерго»
звернулось до суду з позовом до
Управління у справах захисту прав
споживачів в Луганській області про
визнання протиправною та скасування
постанови від 20.09.2010 року №000845 про
накладення стягнень у розмірі 340 грн.,
передбачених ст. 23 Закону України «Про
захист прав споживачів». Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що постанова
про накладення стягнень не є
правомірною та порушує вимоги діючого
законодавства, оскільки Луганське МКП
«Теплокомуненерго» не є виробником
послуги, яку на договірних засадах
постачає організаціям, на балансі яких
знаходяться житлові будинки, і
безпосередніх відносин з фізичними та
юридичними особами - споживачами
опалення та гарячого водопостачання не
має, а лише за дорученням виконавця
веде облік нарахувань та оплати
споживачів за надані послуги з
опалення та гарячої води. За таких
підстав позивач вважає, що дія Закону
України «Про захист прав споживачів»
не поширюється на відносини між
споживачами (фізичними особами) та
Луганським міським комунальним
підприємством «Теплокомуненерго».

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 17 грудня 2010
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 04 березня
2011 року, позов задоволено. Визнано
протиправною та скасовано винесену
Управлінням у справах захисту прав
споживачів в Луганській області
постанову №000845 від 20.09.2010 року про
накладення на позивача ЛМКП
«Теплокомуненерго» стягнення у
вигляді штрафу у сумі 340 гр. за
невиконання припису №355 від 18.06.2010 року.

Не погоджуючись з вказаними судовими
рішеннями, Управління у справах
захисту прав споживачів в Луганській
області звернулось з касаційною
скаргою, у якій, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить їх
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що до Управління у справах
захисту споживачів в Луганській
області звернулись група громадян, у
тому числі гр. ОСОБА_4, яка мешкає у
АДРЕСА_1, з питання порушень прав
споживачів, а саме про відмову у
відключенні квартир від мереж
централізованого опалення, зняття з
обліку як абонентів Луганського МКП
«Теплокомуненерго» та проведення
перерахунку за ненадання послуг
центрального опалення.

На підставі вказаних звернень,
працівниками відповідача були
здійснені позапланові перевірки
дотримання вимог законодавства про
захист прав споживачів у Луганському
МКП «Теплокомуненерго».

За результатами перевірок складено акт
№ 001005 від 16 червня 2010 року, в якому
зафіксовано, що вказані заявники мають
у повному обсязі дозвільні документи,
що передбачені законодавством, на
встановлення автономного опалення.

На підставі акту перевірки Управлінням
у справах захисту споживачів в
Луганській області видано припис №355
від 18 червня 2010 року про усунення
порушень з боку Луганського МКП
«Теплокомуненерго» прав споживачів з
вимогами: припинити порушення прав гр.
ОСОБА_4, яка мешкає у АДРЕСА_2, в частині
неправомірного нарахування виплат за
ненадані послуги; припинити
нарахування виплати за ненадані
послуги гр. ОСОБА_4 за вказаною вище
адресою; провести перерахунок за
ненадані послуги з центрального
опалення гр. ОСОБА_4 за вказаною
адресою; про вжиті заходи інформувати
управління до 18 липня 2010 року.

За невиконання зазначеного припису
Управлінням у справах захисту прав
споживачів у Луганській області у
відповідності до ст. 26, ч. 1 п. 9 ст. 23
Закону України «Про захист прав
споживачів» до Луганського МКП
«Теплокомуненерго» були застосовані
стягнення у вигляді штрафів, зокрема,
згідно постанови № 000845 від 20 вересня 2010
року у розмірі 340 грн.

З матеріалів справи вбачається, що в
основі цього спору лежить факт
відключення приміщення гр. ОСОБА_4 від
централізованого опалення та
правомірність нарахування плати за
відповідні комунальні послуги після
такого відключення.

Як вірно встановлено судами попередніх
інстанцій, спірні відносини
регулюються Законом України "Про
теплопостачання", Правилами надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 21 липня 2005 року N
630 (Правила № 630), Порядком відключення
окремих житлових будинків від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання, затвердженим наказом
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України від 22 листопада 2005 року N 4
(Порядок № 4).

Крім того, порядок перерахунку
вартості послуг передбачено
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 лютого 2010 року N 151 "Про
затвердження Порядку проведення
перерахунків розміру плати за надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення в разі ненадання їх або
надання не в повному обсязі, зниження
якості" (Порядок №151).

Відповідно до абзацу другого пункту 25
Правил № 630 відключення споживачів від
мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється у
порядку, що затверджується центральним
органом виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.
Самовільне відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води забороняється.

Згідно із підпунктом 9 пункту 29 Правил
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 21 липня 2005 року №
630, споживач має право, серед іншого, на
звільнення від плати за послуги у разі
їх ненадання та отримання компенсації
за перевищення строків проведення
аварійно-відбудовних робіт.

Пунктом 24 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630 закріплено, що
споживачі можуть відмовитися від
отримання послуг з централізованого
опалення та постачання гарячої води.

Відключення споживачів від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється у
порядку, що затверджується центральним
органом виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.
Самовільне відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води забороняється
(пункт 25 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630).

На виконання пункту 25 Правил № 630
наказом Міністерства будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України від 22 листопада
2005 року № 4, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 09 грудня
2005 року за № 1478/11758, затверджений
Порядок відключення окремих житлових
будинків від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води
при відмові споживачів від
централізованого теплопостачання.

Згідно із пунктом 2.5 Порядку № 4,
відключення окремих житлових будинків
від мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання виконується монтажною
організацією, яка реалізує проект, за
участю представника власника
житлового будинку або уповноваженої
ним особи, представника виконавця
послуг з централізованого опалення і
гарячого водопостачання та власника,
наймача (орендаря) квартири
(нежитлового приміщення) або
уповноваженої ними особи.

По закінченні робіт, відповідно до
пункту 2.6 Порядку, затвердженого
наказом від 22 листопада 2005 року № 4 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 09 грудня 2005 року за №
1478/11758, складається акт про відключення
будинку від мереж централізованого
опалення і гарячого водопостачання і в
десятиденний термін подається
заявником до Комісії на затвердження.

Таким чином, процедура такого
відключення передбачена як Правилами
№ 630 так і Порядком № 4.

З вказаних положень вбачається, що із
внесенням відповідних змін наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 6 листопада 2007 року №169 та
постановою Кабінету Міністрів України
від 31 жовтня 2007 року №1268 законодавча
можливість індивідуального
відключення від систем центрального
опалення не передбачена, а відповідне
право може бути реалізовано лише у разі
від'єднання усього будинку.

Оскільки будинок, в якому знаходиться
квартира гр. ОСОБА_4 від центрального
опалення не відключався, то відповідні
дії останнього правильно розцінені
судами як самовільне відключення та є
незаконними. Зазначене дає підстави
стверджувати про відсутність обов'язку
позивача вчиняти будь-які дії,
пов'язані з таким відключенням.

Крім того, з системного аналізу Порядку
№151, на який як на підставу здійснення
перерахунку посилається Управління,
вбачається, що ним передбачено
обов'язок позивача провести
перерахунок лише у випадку ненадання
послуг або надання їх не у повному
обсязі.

Колегія суддів вважає, що неотримання
послуги внаслідок самовільного
відключення споживача не може
ототожнюватись з ненаданням послуги з
вини теплопостачальної організації,
відтак не може бути підставою для
перерахунку, передбаченого Порядком
№151.

Враховуючи викладене, судова колегія
дійшла висновку, що при вирішенні
справи судами першої та апеляційної
інстанцій вірно застосовані норми
матеріального та процесуального права.
За таких обставин підстав для
задоволення касаційної скарги судова
колегія не вбачає.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Управління у справах
захисту прав споживачів в Луганській
області залишити без задоволення, а
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 17 грудня
2010 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 04 березня 2011 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-239 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: