Справа № 2а-5710/09/1170
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/17163/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Федорова М.О.

суддів:
Островича С.Е.

Степашка О.І.

секретар судового засідання
Волошин В.М.

за участю представників згідно журналу
судового засідання від 06.02.2014 (в
матеріалах справи)

розглянувши касаційну скаргу
Обласного комунального виробничого
підприємства „Дніпро-Кіровоград" на
постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 24.12.2009 та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 17.02.2011

у справі № 2а-5710/09/1170

за позовом Прокуратури м.
Кіровограда в інтересах Держави в
особі Державної

податкової інспекції в м.
Кіровограді

до Обласного комунального
виробничого підприємства „Дніпро -

Кіровоград"

про стягнення податкового
боргу

ВСТАНОВИВ:

Прокуратура м. Кіровограда в
інтересах Держави в особі Державної
податкової інспекції в м.
Кіровограді звернулась до
Кіровоградського окружного
адміністративного суду з позовом до
Обласного комунального виробничого
підприємства „Дніпро-Кіровоград" про
стягнення податкового боргу.

Постановою Кіровоградського
окружного адміністративного суду від
24.12.2009 позовні вимоги задоволені у
повному обсязі.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 17.02.2011 постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від
24.12.2009 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції та ухвалою суду
апеляційної інстанції відповідач
оскаржив їх в касаційному порядку.

В скарзі просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалу суду апеляційної інстанції
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Касаційна скарга вмотивована тим,
що судами першої та апеляційної
інстанцій при вирішенні спору по даній
справі порушено норми матеріального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального права, юридичної
оцінки обставин справи, розглянувши
надані письмові докази в їх сукупності,
Вищий адміністративний суд України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що згідно поданих
податкових декларацій з податку на
додану вартість за травень 2008 року ОКВП
„Дніпро-Кіровоград" загальна сума
узгодженого податкового зобов'язання
становить 1637605 грн.

Позивачем в якості доказів
виконання вимог ст. 11 Закону України
„Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" надано
акт №14 від 18.01.2008 опису активів,
самостійно виділених платником
податків для продажу.

Однак відповідно до листа
Кіровоградської обласної ради від
14.05.2008, остання не надала дозволу на
реалізацію описаної дебіторської
заборгованості інших осіб перед
платником податків ОКВП
„Дніпро-Кіровоград".

25.05.2008 Державною податковою
інспекцією у м. Кіровограді проведено
опис активів ОКВП
„Дніпро-Кіровоград", на які
поширюється право податкової застави,
про що складено акт опису активів, на
які поширюється право податкової
застави від 25.05.2009 №149.

ОКВП „Дніпро-Кіровоград"
складено акт №22 від 05.06.2009 опису
активів, самостійно виділених
платником податків для продажу та
здійснено заходи щодо реалізації
майна.

Так, згідно з п. 1.2 ст. 1 Закону
України „Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" податкове зобов'язання - це
зобов'язання платника податків
сплатити до бюджетів або державних
цільових фондів відповідну суму коштів
у порядку та у строки, визначені цим
Законом або іншими законами України.

Відповідно до пп. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5
Закону узгоджена сума податкового
зобов'язання, не сплачена платником
податків у строки, визначені цією
статтею, визнається сумою податкового
боргу платників податків.

У свою чергу, статтею 11 Закону
встановлені особливості для стягнення
податкового боргу державних або
комунальних підприємств.

Відповідно до п. 11.1 ст. 11 цього
Закону у разі коли платник податків,
який перебуває у державній або
комунальній власності, не погашає суму
податкового боргу у строки,
встановлені цим Законом, податковий
орган здійснює заходи щодо продажу
активів такого платника податків, які
не входять до складу цілісного
майнового комплексу, що забезпечує
здійснення основної діяльності
платника податків.

Частинами 6, 8 ст. 60 Закону України „Про
місцеве самоврядування в Україні",
передбачено, що доцільність, порядок та
умови відчуження об'єктів права
комунальної власності визначаються
відповідною радою.

Об'єкти права комунальної власності не
можуть бути вилучені у територіальних
громад і передані іншим суб'єктам права
власності без згоди безпосередньо
територіальної громади або
відповідного рішення ради чи
уповноваженого нею органу, за винятком
випадків, передбачених законом.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачем здійснено
заходи, передбачені ст. 11 Закону
України „Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами", які не призвели до
відповідного результату, що спростовує
посилання відповідача в апеляційній
скарзі з даного питання.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 КАС
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

З огляду на вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційну скаргу
Обласного комунального виробничого
підприємства „Дніпро-Кіровоград" на
постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 24.12.2009 та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 17.02.2011 у справі № 2а-5710/09/1170 залишити
без задоволення, а судові рішення без
змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Обласного
комунального виробничого підприємства
„Дніпро-Кіровоград" залишити без
задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 24.12.2009 та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 17.02.2011 у справі № 2а-5710/09/1170 залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та порядку, передбачених
статтями 236-2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий М.О. ФедоровСудді С.Е.
Острович О.І. Степашко