Справа № 824/2577/13-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 824/2577/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Маренич І.В.
Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
м.Чернівцях Головного управління
Міндоходів України у Чернівецькій
області на постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 18
грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариство з
обмеженою відповідальністю "Вест Груп"
до Державної податкової інспекції у
м.Чернівцях Головного управління
Міндоходів України у Чернівецькій
області про визнання протиправним та
скасування податкових
повідомлень-рішень , -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю «Вест
Груп» (ТОВ «Вест Груп») звернулось до
Чернівецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Чернівцях Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області (ДПІ
у м. Чернівцях) з урахуванням уточнених
позовних вимог просило визнати
незаконними та скасувати податкові
повідомлення-рішення від 10 липня 2013
року № та від 23 вересня 2013 року
№0 та стягнути з Державного
бюджету України судові витрати по
справі, а саме судовий збір в розмірі
344,12 грн. та витрати на правову допомогу
згідно Закону України «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах».

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року даний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати вказану
постанову та прийняти нову постанову,
якою відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Позивач в судове засідання не з'явився.
До початку судового засідання через
канцелярію Вінницького апеляційного
адміністративного суду за вхідним №6343
подав пояснення в яких просив
розглянути справу без їх участі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, проте 25 березня 2014 року через
канцелярію Вінницького апеляційного
адміністративного суду за вхідним №6670
від представника відповідача надійшло
клопотання з проханням відкласти
судове засідання у зв'язку із
перебуванням його на лікарняному.

Так, ч. 7 ст. 56 КАС України передбачено,
що законним представником органу,
підприємства, установи, організації в
суді є його керівник чи інша особа,
уповноважена законом, положенням,
статутом.

Тому, відповідно до ч. 1 ст. 58 КАС України
Начальник ДПІ у м. Чернівцях наділений
правом самостійно представляти
інтереси податкового органу або правом
надавати доручення будь-якому
працівнику для представлення
інтересів відповідача в суді, але даним
правом не скористався.

Відповідно до ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197
КАС України розглядає справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Заслухавши, суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено те,
що ДПІ у м. Чернівцях проведено
позапланову перевірку ТОВ «Вест Груп»
з питань своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та сплати податку
на додану вартість при здійсненні
господарських відносин із ТОВ «Пром
Альянс ЛТД» за період з 01 вересня 2011
року по 31 грудня 2011 року та з ТОВ «ТК
«Акцепт» за вересень 2011 року, за
результатами якої складено акт від 26
червня 2013 року №818/22-2/37505019.

За результатами проведеної перевірки
податковим органом виявлено порушення
позивачем п. 44.1 ст.44, п. 198.1. «а» п. 198.3, п.
198.6 ст.198 Податкового кодексу України, а
саме занижено податок на додану
вартість всього на загальну суму 164592,00
грн. та завищено р.24 податкової
декларації за грудень 2011 року на 59549,00
грн.

На підставі акта перевірки, 10 липня 2013
року ДПІ у м. Чернівцях прийняті
наступні податкові
повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу донараховано
грошове зобов'язання за основним
платежем на суму 164592 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями - 82296
грн.;

- №, яким позивачу зменшено суму
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на додану
вартість в розмірі 59549 грн.

За результатами розгляду скарги
позивача, ДПІ у м. Чернівцях провела
повторну перевірку ТОВ «Вест Груп» з
питань своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та сплати податку
на додану вартість при здійсненні
господарських відносин із ТОВ «Пром
Альянс ЛТД» за період з 01 вересня 2011
року по 31 грудня 2011 року та з ТОВ «ТК
«Акцепт» за вересень 2011 року, за
результатами якої складено акт від 29
серпня 2013 року №1086/22-1/37505019.

Так, в акті зафіксовані наступні
порушення позивача: п. 44.1 ст.44, п.185.1
ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.1. «а» п.
198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
суму податку на додану вартість, яка
підлягає нарахуванню і сплаті в бюджет
(р.25 декларації) всього на загальну суму
2896,00 грн. та завищено залишок від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (р.24 податкової
декларації) за грудень 2011 року на 59549,00
грн.

За результатами розгляду скарги ДПІ у
м. Чернівцях скасувало податкове
повідомлення-рішення № від 10
липня 2013 року в частині сплати 161696 грн.
податку на додану вартість та в частині
80848 грн. застосованої штрафної санкції,
та залишило без змін податкове
повідомлення-рішення № від 10
липня 2013 року.

За таких обставин, ДПІ у м. Чернівцях 23
вересня 2013 року прийнято податкове
повідомлення-рішення №, яким
позивачу донараховано грошове
зобов'язання за основним платежем на
суму 2896 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями на суму 1448 грн.

Не погоджуючись з такими рішеннями,
позивач оскаржив їх до Чернівецького
окружного адміністративного суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково
та скасовуючи вказані податкові
повідомлення-рішення, суд першої
інстанції, виходив з того, що податкові
повідомлення-рішення відповідача
прийняті не обґрунтовано, без
урахування усіх обставин що мають
значення для прийняття рішення, а
обґрунтування відповідача, наведене в
акті перевірки, не відповідає вимогам
чинного законодавства. Також, суд
першої інстанції відмовив у
задоволенні вимог щодо стягнення на
користь позивача судових витрат
пов'язаних із наданням правової
допомоги, оскільки дані витрати не
підтвердженні належними документами.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 198.1 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Згідно ст. 198.2 Податкового кодексу
України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Таким чином, податкова накладна є
документом, який підтверджує включення
покупцем податку на додану вартість в
ціну товару та сплату або обов'язок
сплатити його продавцю.

Стаття 198.6 Податкового кодексу України
встановлює, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 Податкового кодексу
України) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
Податкового кодексу України.

Згідно із п.185.1 ст.185 ПК України, об'єктом
оподаткування є операції платників
податку з постачання товарів, місце
постачання яких розташоване на митній
території України, відповідно до
статті 186 цього Кодексу, у тому числі
операції з передачі права власності на
об'єкти застави позичальнику
(кредитору), на товари, що передаються
на умовах товарного кредиту, а також з
передачі об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю;

Пункт 187.1 ст.187 ПК України визначає, що
датою виникнення податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: а) дата
зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; б) дата відвантаження товарів,
а в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку.

Пункт 201.10 ст.201 ПК України визначає, що
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Так, Закон України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» від 16 липня 1999 року №996/ХІV
(Закон №996) визначає правові засади
регулювання, ведення бухгалтерського
обліку та складання фінансової
звітності в Україні. У розумінні даного
Закону підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Статтею 1 Закону №996 передбачено, що
первинний документ визначається як
документ, що містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення. Частинами другою та
третьою статті 9 цього ж Закону
передбачено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, що
фіксують факт здійснення
господарської операції. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю й
упорядкування оброблених даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні і зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити: назва документа;
дату і місце складання; назва
підприємства, від імені якого
складається документ; зміст і обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що мають можливість
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Так, питання складу витрат та порядку
їх визнання, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування
податку на прибуток підприємств
регулюється ст. 138 Податкового кодексу
України.

Відповідно до п. 138.2 вказаної статті
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Згідно пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового
кодексу України не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Так, судом першої інстанції
встановлено те, що за перевіряємий
період ТОВ «Вест Груп» мало
взаємовідносини з ТОВ «Пром Альянс
ЛТД» та з ТОВ «ТК «Акцепт» .

Факт здійснення господарських
операцій між ТОВ «Вест Груп» та ТОВ
«Пром Альянс ЛТД», ТОВ «ТК «Акцепт»
підтверджуються наявними в матеріалах
справи первинними бухгалтерськими
документами, а саме: податковими та
видатковими накладними, рахунками
фактур, товарно-транспортними
накладними та платіжними дорученнями,
що підтверджує факт реальності зміни
майнового стану позивача.

Відповідачем не надано жодних доводів
та не подано будь-яких доказів, які б
могли свідчити про наявність обставин,
що виключають обґрунтованість
заявлених позивачем вимог, як-то
безтоварності та/або фіктивного
характеру здійснених позивачем
операцій.

Також відповідачем не надано суду
жодних доказів, які б стверджували факт
розірвання, визнання недійсними чи
неукладеними правочинів укладених між
ТОВ «Вест Груп» та ТОВ «Пром Альянс
ЛТД», ТОВ «ТК «Акцепт».

При цьому, ДПІ у м. Чернівцях
посилається на наявність вироку
Коростенського міськрайонного суду
Житомирської області, згідно якого
встановлено винуватість осіб у
створенні фіктивних підприємств,
зокрема контрагента позивача ТОВ «Пром
Альянс ЛТД».

З цього приводу колегія суддів вважає
за необхідне зазначити про те, що
апелянтом даний вирок не було долучено
до матеріалів апеляційної скарги.

Більше того, представник ДПІ у м.
Чернівцях на неодноразові виклики до
суду апеляційної інстанції не
з'являвся, вимоги ухвали Вінницького
апеляційного суду від 26 лютого 2014 року
щодо надання належним чином завіреної
копії вироку Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області не виконав, що в свою чергу
призвело до затягування апеляційного
розгляду.

Крім того, Коростенським міськрайонним
судом Житомирської області на адресу
Вінницького апеляційного
адміністративного суду було надіслано
належним чином завірену копію вироку,
згідно якого фіктивність створення
встановлено стосовно ТОВ
«Пром-Альянс», а не ТОВ «Пром Альянс
ЛТД».

Також, представником позивача надано
витяги з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, зі змісту яких
встановлено, що ТОВ «Пром-Альянс» та
ТОВ «Пром Альянс ЛТД» це дві різні
юридичні особи, які між собою взагалі
не пов'язані.

З огляду на викладені вище обставини,
колегія суддів погоджується з позицією
суду першої інстанції про те, що
первинними документами, що містяться в
матеріалах справи підтверджуються
реальність господарських операцій, а
тому наявні всі підстави для
скасування прийнятих відповідачем
податкових повідомлень-рішень.

Також колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
відмову у стягненні на користь
позивача правової допомоги, оскільки
дані витрати не підтверджені
відповідними документами.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи
до уваги, що суд першої інстанції при
ухваленні оскаржуваної постанови
вірно встановив фактичні обставини
справи, дослідив наявні докази, надав
їм належну оцінку, та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, висновки суду
відповідають обставинам справи, а тому
відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Чернівцях
Головного управління Міндоходів
України у Чернівецькій області, -
залишити без задоволення, а постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року, - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Головуючий
Матохнюк Д.Б.

Судді
Курко О. П.

Совгира Д. І.