Справа № 254/1369/14-а
Суддя: Грачов Р. Р.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2014 року Будьоннівський
районний суд міста Донецька в складі:

головуючого судді
Грачова Р.Р.,

при секретарі
Корєнєвій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Донецьку
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до УДАЇ ГУМВС України в
Донецькій області про визнання
незаконним дій та скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із
адміністративним позовом до УДАЇ ГУМВС
України в Донецькій області про
визнання незаконним дій та скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення,
посилаючись на наступні обставини.

20.02.2014 року інспектором ДПС взводу
ДПС з обслуговування СП №7 роти ДПС ДАЇ
УДАЇ України в Донецькій області
Макогон А.В. була винесена постанова
серії ПС1 №258495 по справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене статтею 122 ч.1 КУпАП, згідно
з якою позивачем, були порушені вимоги
Правил дорожнього руху України, а саме
перевищено дозволену швидкість руху
транспортного засобу.

Вважає наказну постанову
незаконною та такою, що підлягає
скасуванню, виходячи з наступного.

Так, 20.02.2014 року приблизно о 14.33
годині , керуючи автомобілем LEXUS ES 350,
реєстраційний номер НОМЕР_1, позивач
рухався по автошляху Знам'янка
Луганськ - Ізварино (в'їзд в м. Донецьк)
та був зупинений інспектором ДПС
взводу ДПС з обслуговування СП №7 роти
ДПС ДАЇ УДАЇ України в Донецькій
області Макогон А.В. Після зупинки
позивачу було повідомлено про те, що
він рухався зі швидкістю 103 км/год, яка
була виміряна за допомогою приладу
«Trucam». Проте, позивачу не було надано
доказів, що саме його автомобіль
рухався із вказаною швидкістю руху.

На прохання позивача надати
відповідні докази перевищення ним
швидкості, інспектор усно зазначив, що
швидкість руху зафіксована, і після
цього він з належним позивачу
посвідченням водія та свідоцтвом про
реєстрацію та страховим полісом пішов
складати адміністративний протокол на
позивача.

Відповідно до статті 268 КУпАП
позивачем було подане клопотання про
розгляд даної справи у присутності
адвоката, на що його повідомили, що
правозахисник знадобиться в суді. Крім
того, позивач наголосив про внесення
до протоколу свідка, який знаходився в
автомобілі ОСОБА_3, однак йому було
відмовлено та відносно позивач був
складений адміністративний й протокол
та винесена за статтею 122 ч.1 КУпАП.

Крім того, позивачу не були
роз'яснені права, передбачені статтею 63
Конституції України та статтею 268
КУпАП.

Вважає, що в його діях відсутній
склад правопорушення, передбачений
статтею 122 ч.1 КУпАП, з огляду на те, що
швидкість руху він не перевищував.

Просив суд визнати дії інспектора
ДПС взводу ДПС з обслуговування СП №7
роти ДПС ДАЇ УДАЇ України в Донецькій
області Макогон А.В. незаконними та
скасувати постанову серії ПС1 №258495 від
20.02.2014 року, провадження про
адміністративне правопорушення
відносно нього закрити.

Позивач в судове засідання не
з'явився, надав суду заяву про розгляд
справи без його участі, просив позовні
вимоги задовольнити.

Представник відповідача - інспектор
ДПС взводу ДПС з обслуговування СП №7
роти ДПС ДАЇ УДАЇ України в Донецькій
області Макогон А.В. в судове засідання
не з'явився, надав суду заяву про
розгляд справи без його участі,
заперечував проти задоволення
позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дослідивши матеріали справи, дійшов до
наступного висновку.

20 лютого 2014 року інспектором ДПС
взводу ДПС з обслуговування СП №7 роти
ДПС ДАЇ УДАЇ України в Донецькій
області Макогон А.В. був складений
протокол про адміністративне
правопорушення серії АВ2 №907663 відносно
ОСОБА_1 за скоєння правопорушення,
передбаченого статтею 122 ч.1 КУпАП.

Згідно вказаного протоколу, 20
лютого 2014 року о 14 годині 33 хвилин на 463
км а/д Знам'янка - Луганськ - Ізварино,
водій ОСОБА_1 керував автомобілем LEXUS ES
350, реєстраційний номер НОМЕР_1, на
ділянці дороги, де встановлений
дорожній знак 1.39;329 (90км/г), рухався зі
швидкістю 103 км/год, чим порушив
встановлену швидкість більш ніж на 10
км. Швидкість вимірювалась приладом
«Trucam» LTI 20/20 №ТС 001100, чим порушив вимоги
пунктів 12.9.5; 12.10-2 «а», «б» Правил
дорожнього руху України.

На підставі вказаного протоколу,
20.02.2014 року інспектором ДПС взводу ДПС з
обслуговування СП №7 роти ДПС ДАЇ УДАЇ
України в Донецькій області Макогон
А.В. винесена постанова серії ПС1 №258495,
згідно з якою ОСОБА_1 був визнаний
винним у скоєнні вищевказаного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КпАП України, та підданий покаранню у
вигляді штрафу в сумі 300 гривень.

Позивач в своїй позовній заяві
фактично посилається на 2 фактичні
обставини, як на підставу для
задоволення своїх вимог:

- той факт, що йому з боку
інспектора не було надано доказів , що
саме його автомобіль перевищив
швидкість руху, у відповідності з
даними вимірювача швидкості, що
свідчить про відсутність в його діях
складу правопорушення ;

- йому не були роз'яснені права
передбачені статтею 63 Конституції
України та статтею 268 КУпАП;

Надаючи оцінку кожній із наведених
обставин, суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
противоправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до змісту ст. 14-1 КУоАП,
фіксація правопорушень в сфері
забезпечення безпеки дорожнього руху
проводиться працюючими в
автоматичному режимі спеціальними
технічними засобами.

Порядок дій співробітників ДПС
встановлюється Інструкцією з питань
діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС, затвердженої
наказом Міністерства внутрішніх справ
№ 111 від 27.03.2009 року та зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 26.06.2009
року за № 576/16592, Інструкцією з
оформлення працівниками
Державтоінспекції МВС матеріалів про
адміністративне порушення у сфері
забезпечення дорожнього руху
затвердженої наказом МВС України №77
від 26.02.2009р. та зареєстровану в Мінюсті
України №374/16390 від 24.04.2009р.,
Розпорядженням МВС України №466 від
21.05.2009р.

Так, п.п. 20.2. Інструкції з питань
діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС, затвердженої
наказом Міністерства внутрішніх справ
№ 111 від 27.03.2009 року та зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 26.06.2009
року за № 576/16592 забороняється
застосування технічних засобів та
приладів, які не сертифіковані, не
сертифіковані в Україні та які не
пройшли метрологічної повірки або
мають свідоцтво про таку повірку,
термін дії якого минув, а також
передавати такі прилади для
користування безпосередньо на
маршруті патрулювання без здійснення
контролю командиром підрозділу
результатів роботи приладу за зміну.

Судом встановлено що інспектором
при вимірюванні швидкості, з якою
рухався позивач використовувався
прилад «Trucam» LTI 20/20 №ТС 001100.

Як вбачається з наданих
відповідачем доказів, щодо
правомірності свої дій, зокрема з
свідоцтва про повірку робочого засобу
вимірювальної техніки виданого ДП
Всеукраїнський державний науково -
виробничий центр стандартизації,
метрології, сертифікації та захисту
прав споживачів», № 22-2/1222835, яке чинне
до 06.06.2014 року, на підставі результатів
повірки вказаний засіб вимірювальної
техніки визначено придатним до
застосування.

Разом з тим, як вбачається з наданого
відповідачем сертифікату
затвердження типу засобів
вимірювальної техніки виданого 29.08.2012
року №UA -MI/1-2903-2012, затверджений тип
засобу вимірювальної техніки
«Вимірювач швидкості автотранспортних
засобів лазерний LTI 20/20 «Trucam»,
зареєстрований в Державному реєстрі
засобів вимірювальної техніки за
№УЗ197-12.

Тобто, вказані обставини свідчать
про відсутність підстав для заборони
застосування вказаного
вимірювального приладу «Trucam», в зв'язку
з чим суд вважає доводи позивача
стосовно того, що з боку інспектора не
було надано доказів, що саме його
автомобіль перевищив швидкість руху, у
відповідності з даними вимірювача
швидкості не можуть бути належним
доказом по справі суд вважає
необґрунтованими та такими, що не
можуть бути прийняті до уваги судом.

Також, відповідно до
фотоматеріалів, доданих до постанови
про адміністративне правопорушення,
дійсно, на вказаній ділянці дороги
встановлено дорожній знак обмеження
швидкості руху « 90км/г», та вбачається,
що автомобіль позивача LEXUS ES 350,
реєстраційний номер НОМЕР_1 20.02.2014 року
рухався зі швидкістю 103 км/годину, чим
перевищив встановлену правилами
дорожнього руху швидкість руху більш
ніж на 10 км.

Крім того, при складанні вказаної
постанови ОСОБА_1 було роз'яснено його
права, передбачені ст. 63 Конституції
України та ст. 268 КУпАП про що свідчить
підпис у протоколі про адміністративне
правопорушення та спростовує доводи
позивача стосовно не роз'яснення йому з
боку інспектора вказаних прав.

Оскільки судом не встановлена
наявність будь-яких фактичних даних, на
підставі яких була б встановлена
неправомірністьі дій інспектора при
складанні протоколу про
адміністративне правопорушення
відносно позивача, рівно як і доказів
відсутності в діях ОСОБА_1 складу
правопорушення за статтею 122 ч.1 КупАП,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 до УДАЇ ГУМВС України в
Донецькій області про визнання
незаконним дій та скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення є
необґрунтованими, недоведеними та
такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 9, 33, ч. 1 ст. 122, п. 1 ч. 1 ст. 247,
ст. 251, ст. 252, ст. 288, п. 3 ч. 1 ст. 293 КпАП
України, ст.ст. 2, 4, 6, 7, 10, 17, 19, 49, 50, 76, 104, 158,
159, 160, 161, 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до УДАЇ ГУМВС України в
Донецькій області про визнання
незаконним дій та скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення -
відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя: