Справа № 2а-12477/11/1370
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року
Справа
№ 9104/39715/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого-судді:
Сапіги В.П.,

суддів:
Левицької Н.Г., Хобор Р.Б.,

за участі секретаря судових засідань
Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Дочірнього підприємства Приватного
акціонерного товариства «Львівтурист»
лікувально-оздоровчого комплексу
«Джерела Карпат» на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 26.01.2012 року
у справі за позовом Старосамбірською
міжрайонної державної податкової
інспекції до Дочірнього підприємства
Приватного акціонерного товариства
«Львівтурист» лікувально-оздоровчого
комплексу «Джерела Карпат» про
стягнення заборгованості податкового
боргу,-

ВСТАНОВИВ:

01.11.2011 року Старосамбірська міжрайонна
державна податкова інспекція
звернулася в суд з адміністративним
позовом до Приватного акціонерного
товариства «Львівтурист»
лікувально-оздоровчого комплексу
«Джерела Карпат» про стягнення
податкового боргу в сумі 64054,04 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач покликається на те, що у
відповідача існує заборгованість по
сплаті нарахованого податковим
органом зобов'язання, визначеного
податковим повідомленням-рішенням від
15.02.2005 року за № /0 в сумі 63266,42 грн.
Вказує на те, що станом на день
звернення до суду податкове
повідомлення-рішення № /0 від
15.02.2005 року є узгодженим, а відтак сума
визначена у такому підлягає стягненню.
Окрім цього, зазначає, що за
несвоєчасну сплату відповідачем
податкового зобов'язання нарахована
пеня в розмірі 787,62 грн. За наведених
обставин просить позов із урахуванням
уточнень задовольнити повністю та
стягнути в судовому порядку
заборгованість в розмірі 64054,04 грн.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 26.01.2012 року
позов задоволено з тих підстав, що з
врахуванням обставин справи
несплачена заборгованість, яка виникла
в результаті несплачених зобов'язань
дійсно є податковим боргом.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач - ПрАТ «Львівтурист»
лікувально-оздоровчого комплексу
«Джерела Карпат» подало апеляційну
скаргу за якою просить скасувати
постанову суду та прийняти нову про
відмову у задоволенні позовних вимог.

При цьому, апелянт обґрунтовує та
мотивує свої вимоги аналогічно
обґрунтуванням заперечень позовних
вимог, зокрема, зазначає, що станом на
день розгляду справи у суді податкове
повідомлення-рішення № /0 від
15.02.2005 року перебуває на стадії
судового оскарження, а відтак
податковий борг не є узгодженим.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що в задоволенні
апеляційної скарги необхідно
відмовити.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, колегія суддів
врахувала наступні обставини справи та
норми чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі і в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України. Статтею 67
Конституції України визначено, що
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори у розмірах, встановлених
законом.

Спірні правовідносини, які склались
між позивачем та відповідачем,
регулюються Податковим кодексом
України від 02.12.2010 № 2755-VI, Законом
України "Про систему оподаткування" №
1251-XII від 25.06.1991 року та Законом України
"Про порядок погашення зобов'язань
платнщеда податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" N 2181-III,
21.12.2000.

Приватне акціонерне товариство
«Львівтурист» лікувально-оздоровчого
комплексу «Джерела Карпат» 29.01.1992 року
зареєстровано Турківською районною
державною адміністрацією Львівської
області, ідентифікаційний код 04846283, та
включено до Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України та
01.09.1992 року узяте на облік у
Старосамбірській МДПІ.

15.02.2205 року Самбірською ОДПІ винесено
податкове повідомлення-рішення №
/0, яким ДП ПАТ «Львівтурист»ЛОК
«Джерела Карпат» визначено суму
податкового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість в сумі 63267
грн., в тому числі основний платіж 47322
грн. та штрафні (фінансові) санкції в
розмірі 15945 грн.

Позивач не погодився із винесеним
податковим повідомленням-рішенням №
/0 від 15.02.2005 року та оскаржив таке
у судовому порядку.

Постановою Господарського суду
Львівської області від 24.04.2008 року
справа № 13/78А (5/2622-27/455А), яке 17.11.2009 року
набрало законної сили у задоволенні
адміністративного позову ДП ПАТ
«Львівтурист» ЛОК «Джерела Карпат»про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 15.02.2005 року №
/0 відмовлено повністю.

Згідно з пунктами 1.2, 1.3 статті 1 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» від 21.12.200 року №2181-ІІІ
(чинного на момент виникнення спірних
правовідносин) податкове зобов'язання
- зобов'язання платника податків
сплатити до бюджетів або державних
цільових фондів відповідну суму коштів
у порядку та у строки, визначені цим
Законом або іншими законами України;
податковий борг (недоїмка) - податкове
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгоджене платником податків або
узгоджене в адміністративному чи
судовому порядку, але не сплачене у
встановлений строк, а також пеня,
нарахована на суму такого податкового
зобов'язання.

Відповідно до підпункту 4.2.2 «б» пункту
4.2. статті 4 вказаного Закону
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму податкового
зобов'язання платника податків у разі
якщо дані документальних перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, заявлених у податкових
деклараціях.

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2. статті 5.2
Закону №2181-ІІІ визначено, що податкове
зобов'язання платника податків,
нараховане контролюючим органом
відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4
цього Закону, вважається узгодженим у
день отримання платником податків
податкового повідомлення, за
винятком випадків, визначених
підпунктом 5.2.2 цього пункту (коли
триває процедура апеляційного
узгодження податкового зобов'язання).
У підпункті 5.3.1 пункту 5.3
статті 5 даного закону зазначено, що у
разі визначення податкового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
"а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4,
платник податків зобов'язаний погасити
нараховану суму податкового
зобов'язання протягом десяти
календарних днів від дня отримання
податкового повідомлення, крім
випадків коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру апеляційного узгодження.

Згідно з підпунктом 5.2.4 пункту 5.2.
статті 5 Закону №2181-ІІІ день закінчення
процедури адміністративного
оскарження вважається днем узгодження
податкового зобов'язання платника
податків. При зверненні платника
податків до суду з позовом щодо
визнання недійсним рішення
контролюючого органу податкове
зобов'язання вважається неузгодженим
до розгляду судом справи по суті та
прийняття відповідного рішення.

Відповідно до підпункту 5.3.2 пункту 5.3.
статті 5 Закону №2181-ІІІ у випадках
апеляційного узгодження суми
податкового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити її узгоджену суму, а також
пеню та штрафні санкції за їх наявності
протягом десяти календарних днів,
наступних за днем такого узгодження.

Підпунктом 5.4.1 пункту 5.4. статті 5
вказаного закону встановлено, що
узгоджена сума податкового
зобов'язання, не сплачена платником
податків у строки, визначені цією
статтею, визнається сумою податкового
боргу платника податків.

Проаналізувавши наведені норми
законодавства, суд вважає, що податкове
зобов'язання вважається узгодженим
після розгляду судом справи по суті та
прийняття відповідного рішення, а
отже, обов'язок платника податку щодо
його сплати виникає після закінчення
такого розгляду.

На виконання вимог ст.6 Закону України
від 21.12.200 року №2181-ІІІ відповідачу
виставлені дві податкові вимоги, а саме
№ 1/67 від 31.12.2009 року на суму 63266,25 грн. та
№ 2/11 від 01.02.2010 року на суму 60788,96 грн.
Обидві податкові вимоги отримані
відповідачем, як пояснив представник
відповідача у судовому засіданні
процедура оскарження таких з боку
відповідача не порушувалась.

Підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону
України від 21.12.200 року №2181-ІІІ
встановлено, що підставою для
примусового стягнення активів
платників податків в рахунок погашення
його податкового боргу є виключно
рішення суду.

Положеннями пп. 16.1.4. п. 16.1 ст.16 ПК
України від 02.12.2010 № 2755-VI встановлено,
що платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

Відповідно до ст. 41 ПК України від 02.12.2010
№ 2755-VI контролюючими органами щодо
податків, які справляються до бюджетів
та державних цільових фондів, крім
зазначених у підпункті 41.1.2 цього
пункту, а також стосовно законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладається на органи державної
податкової служби є органи державної
податкової служби.

Згідно п. 41.5 ст. 41 ПК України від 02.12.2010 №
2755-VI органами стягнення є виключно
органи державної податкової служби,
які уповноважені здійснювати заходи
щодо забезпечення погашення
податкового боргу в межах їх
повноважень.

В п.п. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 ПК України від
02.12.2010 № 2755-VI зазначено, що органи
державної податкової служби мають
право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких грунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Аналізуючи чинне законодавство та
обставини справи колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції підставно задовольнив
позовні вимоги, оскільки позивач надав
суду достатні та беззаперечні докази в
обгрунтування обставин, на яких
ґрунтуються позовні вимоги.

З огляду на таке, наведені в
апеляційній скарзі доводи не
викликають сумнівів щодо правильності
висновків суду першої інстанції та
застосування норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду -без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд правильно
встановив обставини справи, ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
та за відсутності підстав для
скасування судового рішення,
передбачених ст.202 КАС України,
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Одночасно необхідно зазначити, що
апелянтом в судовому засіданні надано
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 14.02.2014 року
за якою залишено без змін постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 01.03.2013 року,
якою задоволено адміністративного
позову ДП ПАТ «Львівтурист» ЛОК
«Джерела Карпат» до Старосамбірською
міжрайонної державної податкової
інспекції про скасування податкового
повідомлення-рішення від 15.02.2005 року №
/0.

Зважаючи на приписи п.4 ч.2 ст.245 КАС
України, сторона відповідача вправі
звернутись до суду першої інстанції
щодо перегляду судового рішення за
нововиявленими обставинами.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ч.1
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст. 254 КАС
України, суд апеляційної інстанції

У Х В А Л И В
:

Апеляційну скаргу Дочірнього
підприємства Приватного акціонерного
товариства «Львівтурист»
лікувально-оздоровчого комплексу
«Джерела Карпат» - залишити без
задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 26.01.2012 року
у справі №2а-12477/11- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20-ти днів з дня
набрання ухвалою законної сили, а у
разі складення ухвали в повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України - з дня
складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя :
В.П.Сапіга

Судді:
Р.Б.Хобор

Н.Г. Левицька

Повний текст виготовлено 25.03.2014р.