Справа № 817/226/14
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/226/14

19 березня 2014 року 16год. 01хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Друзенко Н.В. за
участю секретаря судового засідання
Ляшук Г.С. та сторін і інших осіб, які
беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1
відповідача: представник Красько Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4 до Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень ВСТАНОВИВ:

28.01.2014 року фізична особа - підприємець
ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4) звернувся з
позовом до Державної податкової
інспекції у м.Рівному ГУ Міндоходів в
Рівненській області (далі - ДПІ у
м.Рівному) про визнання протиправними
та скасування податкових
повідомлень-рішень № та №
від 21.08.2013 року.

В судовому засіданні позовні вимоги
повністю підтримані представником
позивача, який на їх обґрунтування
покликався на те, що позивачем
правомірно віднесено до складу валових
витрат видатки по господарським
операціям з придбання товарів у ПП
"Рейтар" та ТОВ "Сімба Дніпро", позаяк
такі операції оформлені належними
документами обліку, а висновки
податкового органу про зворотне
ґрунтуються на суб'єктивних
припущеннях про безтоварність таких
операцій. При цьому зауважив, що
відсутність товарно-транспортних
накладних не є доказом безтоварності
операцій, і такі накладні взагалі не є
первинними документами, на підставі
яких здійснюється податковий обік.
Також зазначив, що відповідач
безпідставно заперечує факт отримання
позивачем товарів від вказаних
контрагентів, позаяк такі товари були в
подальшому реалізовані із надбавкою,
тобто використані у власній
господарській діяльності позивача,
спрямованій на отримання прибутку.
Крім того, зауважив, що відповідачем
безпідставно знято з витрат суму
грошових коштів, сплачених позивачем
на розробку Інтернет-сайту, оскільки
отримання таких робіт підтверджено
актом здачі-приймання і використано
шляхом розміщення реклами позивача в
Інтернеті. Також вказав, що податковим
органом безпідставно знято з витрат та
з податкового кредиту суми грошових
коштів, сплачених позивачем на
придбання чорносливу з покликанням на
його невикористання в господарській
діяльності, позаяк податковий кредит
підтверджено належним чином
оформленими податковими накладними, а
використання в господарській
діяльності, а саме реалізація
чорносливу покупцям із торговельною
надбавкою, - повністю підтверджена
належними документами обліку. Крім
цього зауважив, що висновки
податкового органу про неповне
включення позивачем до складу
податкових зобов'язань сум ПДВ по
відвантажених у листопаді-грудні 2012
року овочів для ТОВ "Натура-Бразерс" та
ТОВ "ТМ"Барвінок" зроблені за рахунок
того, що ДПІ у м.Рівне не враховано
факти самостійного виправлення
позивачем показників податкової
звітності з ПДВ у наступних податкових
періодах. На таких підставах, просив
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав. Вказав, що
ФОП ОСОБА_4 до складу валового доходу за
2012 рік не включив суму доходу,
отриманого в готівковій формі від
реалізації послуг більярду та не
включив відповідну суму ПДВ з цих
операцій до складу податкового
зобов'язання з ПДВ, що представником
позивача фактично і не заперечується.
Також позивач не повністю включив до
складу податкових зобов'язань суми ПДВ
по операціях з продажу у
листопаді-грудні 2012 року овочів для ТОВ
"Натура-Бразерс" та ТОВ "ТМ"Барвінок".
Розбіжність встановлена на підставі
даних системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України і
підтверджена даними реєстрів виданих
позивачем в даному періоді податкових
накладних. Крім цього, в ході перевірки
було встановлено, що частина
придбаного позивачем чорносливу ним не
реалізована і відсутня у залишках ТМЦ.
Відповідно, перевіряючими зроблені
цілком слушні висновки про
безпідставне формування позивачем
валових витрат і податкового кредиту в
рамках цієї операції, позаяк даний
товар не призначався для використання
в господарській діяльності.
Аналогічним чином позивачем під час
перевірки не було надано доказів
використання у власній господарській
діяльності отриманих ним послуг по
розробці Інтернет-сайту. Що стосується
валових витрат, то їх суму за
результатами перевірки було зменшено
внаслідок того, що операції з такими
контрагентами, як ПП "Рейтар" та ТОВ
"Сімба Дніпро" є безтоварними, тобто
такими, що відбувалися лише на папері,
позаяк дані суб'єкти відсутні за місцем
свого знаходження, не мають в своєму
розпорядженні необхідних ресурсів для
провадження господарської діяльності,
а тому не могли здійснити операцій з
поставки позивачу товарів, а у позивача
відсутні докази транспортування
товарів. За таких обставин ствердив, що
спірні податкові повідомлення-рішення
прийнято у повній відповідності з
вимогами чинного законодавства, а тому
підстави для їх скасування відсутні.
Відтак, просив в задоволенні позовних
вимог відмовити.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши у судовому засіданні
пояснення представників сторін та
оцінивши докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позов підлягає до
часткового задоволення.

Судом встановлено, що на підставі
наказу №644 від 01.07.2013 року та №97 від
24.07.2013 року та направлення №191/688/17-100 від
10.07.2013 року (а.с.172-175 том 2) ДПІ у м.Рівному
з 11 липня по 31 серпня 2013 року проведено
планову документальну перевірку ФОП
ОСОБА_4 на предмет дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2012 року по
31.12.2012 року. Результати перевірки
оформлені актом №176//17-100 від 07.08.2013
року (а.с.20-50 том 1), який підписаний
позивачем із запереченнями.

На підставі вказаного акту 21.08.2013 року
відповідачем винесені податкові
повідомлення-рішення:

№, яким ФОП ОСОБА_4 збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
"податок на додану вартість по
вітчизняних товарах" на 19004,57 грн., в
тому числі 12669,71 грн. - за основним
платежем та 6334,86 грн. - за штрафною
(фінансовою) санкцією (а.с.16 том 1),

№, яким ФОП ОСОБА_4 збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
"податок з доходів фізичних осіб від
підприємницької діяльності" на 65333,33
грн., в тому числі 43555,55 грн. - за основним
платежем та 21777,78 грн. - за штрафною
(фінансовою) санкцією (а.с.18 том 1).

Сума по податковому
повідомленню-рішенню № від 21.08.2013
року на яку збільшено грошове
зобов'язання з ПДВ, згідно з
розрахунком відповідача (а.с.17 том 1,
178,180 том 2), нарахована по таким
господарським операціям позивача і на
підставі висновків про порушення таких
норм податкового права:

основне зобов'яз.господарська операція
норма податкового праваштрафна
санкція 3391,57отримання виручки в
готівковій формі від надання послуг
більярду п.185.1 ст. 185, п.187.1 ст.187, п.188.1
ст.188 Податкового кодексу
України1695,793074,09відвантаження овочів
ТОВ "Натура-Бразерс"п.185.1 ст. 185, п.187.1
ст.187, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу
України1537,051332,04відвантаження овочів
ТОВ "ТМ "Барвінок "п.185.1 ст. 185, п.187.1 ст.187,
п.188.1 ст.188 Податкового кодексу
України666,024872,00придбання
чорносливуп.198.3 ст.198, п.199.1 ст.199
Податкового кодексу України2436,0012669,70
6334,86Сума по податковому
повідомленню-рішенню № від 21.08.2013
року на яку збільшено грошове
зобов'язання з податку на доходи,
згідно з розрахунком відповідача (а.с.19
том 1, 179-180 том 2), нарахована по таким
господарським операціям позивача і на
підставі висновків про порушення таких
норм податкового права:

основне зобов'яз.господарська операція
норма податкового праваштрафна
санкція 16957,83отримання виручки в
готівковій формі від надання послуг
більярду пп.177.4 ст.177 Податкового
кодексу України 58432,10придбання фруктів
у ПП "Рейтар"пп.138.2 ст138, пп.177.2, пп.177.4
ст.177 Податкового кодексу України
160032,57придбання овочів і фруктів у ТОВ
"Сімба Дніпро"пп.138.2, пп.138.4 ст138, пп.177.2,
пп.177.4 ст.177 Податкового кодексу України
24360,00придбання чорносливупп.138.2, пп.138.4
ст138, пп.177.2, пп.177.4 ст.177 Податкового
кодексу України 3890,00отримання послуг з
розробки Інтернет-сайтуст.177
Податкового кодексу України 263672,50
21777,78Що стосується операції з отримання
виручки в готівковій формі від надання
послуг більярду

Вказане порушення встановлено
відповідачем на підставі контрольних
стрічок та щоденних звітів
реєстратора розрахункових операцій, за
даними яких, позивач в охопленому
перевіркою періоді отримував дохід в
готівковій формі від реалізації послуг
більярду, при цьому, сума готівкових
надходжень не була включена ним до
складу валового доходу, як і сума ПДВ
від таких надходжень - до складу
податкових зобов'язань (а.с.27,43 том 1).

В адміністративному позові наявність
вказаного порушення не заперечувалась,
доказів на його спростування стороною
позивача не надавалось.

В судовому засіданні представник
позивача існування вказаних
господарських операцій і відповідних
порушень визнав і зауважив, що висновки
ДПІ у м.Рівному з цього приводу
позивачем не оспорюються.

З врахуванням норми ч.3 ст.72 Кодексу
адміністративного судочинства України
та принципу диспозитивності
адміністративного судочинства, суд
приймає вказані обставини без
доказування і констатує, що оспорювані
податкові повідомлення-рішення у
відповідній частині є правомірними.

Що стосується операції з продажу у
листопаді-грудні 2012 року овочів та
фруктів для ТОВ "Натура-Бразерс" та ТОВ
"ТМ"Барвінок"

Перевіркою встановлено, що в листопаді
2012 року ФОП ОСОБА_4 відвантажив для ТОВ
"Натура-Бразерс" овочів та фруктів на
загальну суму 71168,34 грн., в тому числі
ПДВ 11861,39 грн., а включив до складу
податкових зобов'язань з ПДВ лише 9887,30
грн., тобто на 1974,09 грн. менше; в грудні
2012 року - відвантажив для ТОВ
"Натура-Бразерс" овочів та фруктів на
загальну суму 33439,80 грн., в тому числі
ПДВ 5573,30 грн., а включив до складу
податкових зобов'язань з ПДВ лише 4473,30
грн., тобто на 1100,00 грн. менше. Також в
грудні 2012 року ФОП ОСОБА_4 відвантажив
для ТОВ "ТМ "Барвінок" овочів та фруктів
на суму 466987,02 грн., в тому числі ПДВ 77831,17
грн., а включив до складу податкових
зобов'язань з ПДВ лише 76499,13 грн., тобто
на 1332,04 грн. менше (а.с.44 том 1).

При цьому, вказані покупці товару
включили до складу податкового кредиту
всю належну суму ПДВ, а саме: в
листопаді 2012 року ТОВ "Натура-Бразерс" -
11861,39 грн., в грудні 2012 року - 5573,30 грн., а
ТОВ "ТМ "Барвінок" - 77831,17 грн.

Наведене повністю підтверджено даними
Системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України
(а.с.19-20 том 3).

На підтвердження господарських
взаємовідносин з вказаними
контрагентами у вказаний період
позивачем надано господарські
договора, накладні та податкові
накладні (а.с.149-150, 175-176, 237, 245, 248-250 том 1,
а.с.1-5, 12, 92, 100,102-109 том 2). Додатково
позивачем на підтвердження тривалості
господарських правовідносин з такими
контрагентами надано аналогічні
документи за попередні періоди (а.с.51-52,
67, 77-78, 100-101, 116, 126-127, 216-236, 238-244, 246-247 том 1,
а.с.74-91, 93-99, 101,1 10 том 2).

Факти заниження ФОП ОСОБА_4 податкового
зобов'язання з ПДВ в листопаді 2012 року
по операціям з поставки для ТОВ
"Натура-Бразерс" на 1974,09 грн., в грудні 2012
року по операціям з поставки для ТОВ
"Натура-Бразерс" - на 1100,00 грн. та по
операціям з поставки для ТОВ "ТМ
"Барвінок" - на 13432,04 грн. представником
позивача визнано. Нарахування ж
відповідних сум грошового зобов'язання
та штрафної санкції з ПДВ спірним
податковим повідомленням-рішенням
№ від 21.08.2013 року оспорюється у
зв'язку з тим, що ДПІ у м.Рівному не
взято до уваги той факт, що поставки
вказаним контрагентам здійснювались
періодично і не враховано наступну
податкову звітність позивача, якою він
самостійно виправив порушення,
включивши до складу податкових
зобов'язань з ПДВ ті суми, на які
занизив свої зобов'язання у
листопаді-грудні 2012 року.

Так, в податкову декларацію з ПДВ за
лютий 2013 року ФОП ОСОБА_4 включив
податкове зобов'язання з ПДВ по
операціям з ТОВ "ТМ "Барвінок"
(інд.под.номер 35) в розмірі 28409,82
грн., в тому числі по податковій
накладній №25 від 01.02.2013 року на 1332,04 грн.
(а.с.212-224 том 2); в податкову декларацію з
ПДВ за червень 2013 року ФОП ОСОБА_4
включив податкове зобов'язання з ПДВ
по операціям з ТОВ "Натура-Бразерс"
(інд.под.номер 34) в розмірі 3074,00
грн., в тому числі по податковій
накладній №93 від 01.06.2013 року на 1974,09
грн., по податковій накладній №111 від
01.06.2013 року на 1100,00 грн. (а.с.225-240 том 2).

Разом з тим, надані стороною позивача
копії декларацій з ПДВ за лютий,
червень 2013 року суд не приймає в якості
доказів протиправності податкового
повідомлення-рішення № від 21.08.2013
року у відповідній частині з огляду на
наступне.

Операції платників податку з
постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, у тому числі операції з
передачі права власності на товари, що
передаються на умовах товарного
кредиту, відповідно до п.185.1 ст.185
Податкового кодексу України, є об'єктом
оподаткування ПДВ.

В силу вимог п.187.1 ст.187 Податкового
кодексу України, датою виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця
на банківський рахунок платника
податку як оплата товарів, що
підлягають постачанню, а в разі
постачання товарів за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку.

Відповідно до пункту 3 Порядку
заповнення податкової накладної,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України №1379 від 01.11.2011 року, що
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 22.11.2011 року за №1333/20071, який був
чинним з 16.12.2011 року по 01.03.2014 року,
податкова накладна виписується у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. А відповідно до пунктів 14-15
цього Порядку, податкова накладна
виписується на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
(аванс). У разі коли частка
товару/послуги не містить
відокремленої вартості, перелік
(номенклатура) частково поставлених
товарів зазначається в додатку до
податкової накладної і в повній
вартості враховується у податковій
накладній та загальних податкових
зобов'язаннях. У разі здійснення
постачання товарів/послуг, постачання
яких має безперервний або ритмічний
характер при постійних зв'язках із
покупцем, покупцю може бути виписана
зведена податкова накладна, виходячи
із визначеної у договорі періодичності
оплати поставлених товарів/послуг
(один раз на п'ять днів; один раз на
десять днів тощо), але не рідше одного
разу на місяць і не пізніше останнього
дня місяця. При цьому до зведеної
податкової накладної обов'язково
додається реєстр товаротранспортних
накладних чи інших відповідних
супровідних документів, згідно з якими
здійснено постачання товарів/послуг.

Відповідно до цього, ФОП ОСОБА_4 був
зобов'язаний виписати податкові
накладні покупцям та сформувати
податкові зобов'язання з ПДВ по першій
події, в даному випадку - по факту
відвантаження товарів. Натомість
податковою перевіркою встановлено, а
платником податку не спростовано, що в
листопаді 2012 року по факту
відвантаження товару для ТОВ
"Натура-Бразерс" позивач не в повній
мірі сформував свої податкові
зобов'язання, а саме не включив до
податкових зобов'язань ПДВ в розмірі
1974,09 грн., а в грудні 2012 року - ПДВ в
розмірі 1100,00 грн. Також в грудні 2012 року
по факту відвантаження товару для ТОВ
"ТМ "Барвінок" позивач не в повній мірі
сформував свої податкові зобов'язання,
а саме не включив до податкових
зобов'язань ПДВ в розмірі 1332,04 грн.

Таким чином факт порушення позивачем
вимог п.187.1 ст.187 Податкового кодексу
України доведено.

При цьому, безперервний характер
поставок для ТОВ "Натура-Бразерс" та ТОВ
"ТМ "Барвінок" жодним чином не змінює
обов'язку платника податків - позивача
у справі по формуванню податкового
зобов'язання за результатами звітного
податкового місяця, в даному випадку:
листопада та грудня 2012 року.

Що стосується наступної податкової
звітності позивача, якою він нібито
самостійно виправив порушення, то така
не узгоджується ні з нормою 50.1 ст.50
Податкового кодексу України ні з
вимогами Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України №1492 від
25.11.2011 року, що зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 20.12.2011
року за №1490/20228 та був чинним з 10.01.2012
року по 20.12.2013 року.

Так, в силу вимог п.50.1 ст.50 Податкового
кодексу України, платник податків, який
до початку його перевірки контролюючим
органом самостійно виявляє факт
заниження податкового зобов'язання
минулих податкових періодів,
зобов'язаний: а) або надіслати
уточнюючий розрахунок і сплатити суму
недоплати та штраф у розмірі трьох
відсотків від такої суми до подання
такого уточнюючого розрахунку; б) або
відобразити суму недоплати у складі
декларації з цього податку, що
подається за податковий період,
наступний за періодом, у якому виявлено
факт заниження податкового
зобов'язання, збільшену на суму штрафу
у розмірі п'яти відсотків від такої
суми, з відповідним збільшенням
загальної суми грошового зобов'язання
з цього податку.

Відповідно до пункту 7 вищезгаданого
Порядку, платник податків, який
самостійно виявляє факт заниження
податкового зобов'язання минулих
податкових періодів, зобов'язаний
сплатити штраф, нарахований відповідно
до пункту 50.1 статті 50 Податкового
кодексу України. Сума нарахованого
штрафу відображається у графі 6 рядка 26
уточню-ючого розрахунку.

В податковій декларацій з ПДВ за лютий
2013 року та в податковій декларації з
ПДВ за червень 2013 року ФОП ОСОБА_4
відобразив суми ПДВ по операціям з ТОВ
"ТМ "Барвінок" та ТОВ "Натура-Бразерс",
суми яких співпадають з сумами
розбіжностей у податкових
зобов'язаннях з ПДВ за листопад та
грудень 2012 року, однак суми таких
зобов'язань не збільшені на суму
штрафу, а податкові накладні по яким
сформовано такі суми податкового
зобов'язання з ПДВ датовані лютим та
червнем 2013 року, відповідно. Наведені
обставини не дозволяють розцінювати
вказану податкову звітність, як таку,
що подана платником податків на
самостійне виправлення помилок у
вигляді фактів заниження податкового
зобов'язання минулих податкових
періодів.

За наведеного, суд констатує, що
оспорюване податкове
повідомлення-рішення № від 21.08.2013
року у відповідній частині є
правомірним та підставним.

Що стосується операції з отримання
послуг по розробці Інтернет-сайту

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_4
до складу валових витрат за 2012 рік
відніс витрати на розробку і
обслуговування сайту в Інтернеті в
розмірі 3890,00 грн., і не надав до
перевірки доказів використання такого
сайту у своїй підприємницькій
діяльності.

При цьому у розшифровці валових витрат,
яку ФОП ОСОБА_4 надавав до перевірки,
такі витрати названі саме як витрати на
розробку і обслуговування сайту в
Інтернеті (а.с.182 том 2).

В ході судового розгляду представником
позивача зауважено, що насправді це
витрати, понесені позивачем на рекламу
в Інтернеті. На підтвердження
відповідних господарських операцій
стороною позивача надано копію
податкової накладної №3 від 01.11.2012 року
(хоча до складу податкового кредиту ПДВ
по цій операції не включалося),
рахунку-фактури 522-сф-4 від 01.11.2012 року,
виписаного ТОВ "Інфохолдінг" на послуги
з реклами в Інтернеті загальною
вартістю 3890,00 грн.(в т. ч. ПДВ - 648,33 грн.)
та акту здачі-приймання послуг на
вказану суму №ОУ-287 від 01.11.2012 року
(а.с.111-113 том 2).

Доказів оплати позивачем таких послуг,
як і доказів розміщення реклами про
позивача, чи товари, які продаються
позивачем, в мережі Інтернет, чи
будь-яких інших доказів використання
таких послуг у власній господарській
діяльності суду не надано.

Відповідно до п.177.2 ст.177 Податкового
кодексу України, об'єктом
оподаткування доходу фізичної особи -
підприємця є чистий оподатковуваний
дохід, тобто різниця між загальним
оподатковуваним доходом (виручка у
грошовій та негрошовій формі) і
документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної особи -
підприємця. А в силу вимог п.177.3 цієї
статті, для фізичної особи - підприємця,
зареєстрованого як платник податку на
додану вартість, не включаються до
витрат і доходу суми ПДВ, що входять до
ціни придбаних або проданих товарів
(робіт, послуг).

Всупереч цьому, ФОП ОСОБА_4, будучи до
01.11.2013 року зареєстрованим платником
ПДВ (а.с.34 том 3), включив до складу
валових витрат вартість послуг по акту
№ОУ-287 від 01.11.2012 року разом з сумою ПДВ.

Відповідно до п.177.4 ст.177 Податкового
кодексу України до переліку витрат,
безпосередньо пов'язаних з отриманням
доходів, належать документально
підтверджені витрати, що включаються
до витрат виробництва (обігу) згідно з
розділом III цього Кодексу.

В свою чергу п.138.2 ст.138 розділу III
Податкового кодексу України
передбачено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу. А відповідно до п.138.4
цієї статті, витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг, крім
нерозподільних постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Поміж того, що акт здачі-приймання
послуг №ОУ-287 від 01.11.2012 року не дає
змоги встановити, які саме послуги з
реклами в Інтернеті були надані
позивачу, стороною позивача
документально не підтверджено той
факт, що вказані витрати мали
який-небудь вплив на собівартість
реалізованих ФОП ОСОБА_4 в
листопаді-грудні 2012 року товарів. Крім
того, суду не надано і доказів тому, що
позивач оплатив такі послуги.

Сукупність наведених обставин
доводить, що оспорюване податкове
повідомлення-рішення № від 21.08.2013
року у відповідній частині є
правомірним та підставним.

Що стосується операції з придбання
товарів у ПП "Рейтар"

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_4
до складу валових витрат за 2012 рік
відніс витрати у розмірі 58432,10 грн. по
операціям з придбання товарів у ПП
"Рейтар", які по своїй суті є
безтоварними.

На обґрунтування таких висновків
відповідачем надано акт позапланової
документальної невиїзної перевірки ПП
"Рейтар" №83/15/36860524 від 18.06.2012 року з
питань дотримання податкового
законодавства при здійсненні правових
відносин з контрагентами за період з
01.05.2011 року по 30.04.2012 року (а.с.21-25 том 3).
За змістом такого акту ДПІ у
Скадовському районі Херсонської
області зроблено висновок про
неможливість підтвердження факту
реального здійснення господарських
операцій суб'єкта господарювання ПП
"Рейтар", про вчинення правочинів без
мети реального настання правових
наслідків, про відсутність трудових та
матеріальних ресурсів, що унеможливлює
здійснення господарської діяльності
платником, про те, що всі операції з
продажу мають ознаки нікчемності по
ланцюгу постачання до вигодонабувача.

На підтвердження реальності
здійснення відповідних господарських
операцій стороною позивача надано
копію накладної №8 від 16.01.2012 року на
поставку ПП "Рейтар" для ФОП ОСОБА_4
апельсинів та мандаринів на загальну
суму 58432,10 грн. (без ПДВ) та податкової
накладної №8 від 16.01.2012 року на ПДВ в
розмірі 11686,42 грн.(а.с.133-134 том 2).
Додатково надано аналогічні документи
за 2011 рік (а.с.135-138 том 2). Також надано
докази оплати товару (а.с.116, 139-145 том 2).
Доказів подальшої реалізації
цитрусових суду не надано. Накладні на
поставку ФОП ОСОБА_4 апельсинів та
мандаринів за листопад-грудень 2012 року
(а.с.235,244, 249 том 1) не розглядаються судом
як доказ подальшої реалізації, з огляду
на обмежений термін зберігання свіжих
цитрусових.

Суду не надано доказів транспортування
товару від ПП "Рейтар" до ФОП ОСОБА_4,
хоча з огляду на обсяги поставки (7537 кг)
та на відсутність договору, такі
повинні бути в документообігу
позивача. Також не надано документів на
підтвердження якості і безпечності
продукції.

Відповідно до п.138.4 ст.138 Податкового
кодексу України, витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
крім нерозподільних постійних
загальновиробничих витрат, визнаються
витратами того звітного періоду, в
якому визнано доходи від реалізації
таких товарів.

Оскільки доказів отримання у 2012 році
доходу від реалізації придбаних у ПП
"Рейтар" цитрусових позивачем не
надано, валові витрати за 2012 рік в
частині видатків в сумі 58432,10 грн. по
операціям з ПП "Рейтар" сформовані ФОП
ОСОБА_4 безпідставно.

Крім того, слід зауважити, що операції
позивача з даним контрагентом були
предметом перевірки, за результатами
якої складено акт №241//17-100 від
04.09.2012 року та нараховано ПДВ у сумі
14781,00 грн., в тому числі за січень 2012 року
в сумі 11686,00 грн.(а.с.34 том 1). За даними
системи ЄДРСР відповідне податкове
повідомлення-рішення про нарахування
ПДВ ФОП ОСОБА_4 не оскаржувались,
відтак неправомірність формування
податкового кредиту по операції з
отримання в січні 2012 року від ПП
"Рейтар" цитрусових позивачем фактично
визнана. Оспорювання висновків
податкового органу про зняття валових
витрат і визнання висновків
податкового органу про зняття
податкового кредиту по одній і тій
самій операції є алогічним заходом.

Крім того, за даними системи ЄДРСР ПП
"Рейтар" зверталось до суду лише з
позовом про скасування рішення про
анулювання реєстрації платником ПДВ
(а.с.26-33 том 3), з позовом про визнання
протиправними дій чи висновків
податкового органу щодо перевірки,
результати якої оформлені актом
№83/15/36860524 від 18.06.2012 року - не
зверталося, відтак наведені у такому
акті обставини розцінюються, як
зафіксовані податковим органом
фактичні обставини діяльності та
звітності відповідного платника
податків.

Сукупність наведених обставин
доводить, що оспорюване податкове
повідомлення-рішення № від 21.08.2013
року у відповідній частині є
правомірним та підставним.

Що стосується операції з придбання
чорносливу

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_4
до складу валових витрат за 2012 рік
відніс, в тому числі, витрати в сумі
24360,00 грн. а до складу податкового
кредиту - ПДВ в сумі 4872,00 грн. по
операціях з придбання чорносливу. За
результатами перевірки зроблено
висновок, що чорнослив в залишках
товарно-матеріальних цінностей
відсутній, що підтверджено довідкою
позивача (а.с.181 том 2), і участі в
основній господарській діяльності
позивача він не приймав. Відповідно,
констатовано порушення ФОП ОСОБА_4
вимог пп.138.2, пп.138.4 ст138, пп.177.2, пп.177.4
ст.177, п.198.3 ст.198, п.199.1 ст.199 Податкового
кодексу України.

На підтвердження реальності
здійснення відповідних господарських
операцій стороною позивача надано
копію накладної №103 від 19.12.2012 року на
поставку ПП ОСОБА_6 для ФОП ОСОБА_4
чорносливу в кількості 1160 кг. загальною
вартістю 24360,00 грн. (без ПДВ), податкової
накладної №103 від 19.12.2012 року на ПДВ в
розмірі 4872,00 грн.(а.с.114-115 том 2). Також
надано докази оплати товару (а.с.118-120
том 2).

Реалізація чорносливу в повній мірі
підтверджена долученими до матеріалів
справи копіями видаткової накладної
№ББ-02/19 від 19.12.2012 року та податкової
накладної №238 від 19.12.2013 року (а.с.121-122
том 2). При цьому товар позивачем
реалізовано для ТОВ "Альянс Маркет" за
ціною 32503,20 грн., тобто із відповідною
торговельною надбавкою, що підтверджує
господарський сенс відповідної
операції та її економічну вигідність
для позивача.

На підтвердження факту перевезення
чорносливу від продавця: ПП ОСОБА_6 до
покупця: ТОВ "Альянс Маркет" за
посередництвом ФОП ОСОБА_4 до справи
долучено копію товарно-транспортної
накладної №182 від 19.12.2012 року (а.с.43 том
2).

Таким чином судом встановлено, що
господарська операція позивача з
придбання чорносливу повністю
підтверджена належним чином
оформленими первинними документами, на
підставі яких здійснюється податковий
облік, як належним чином підтверджений
і факт використання чорносливу в
рамках господарської діяльності,
спрямованої на одержання прибутку.

Відповідно ФОП ОСОБА_4 в даному випадку
в повній мірі дотримався вимог пп.138.2,
пп.138.4 ст138, пп.177.2, пп.177.4 ст.177
Податкового кодексу України, позаяк
відніс до валових витрат документально
підтверджені видатки, які
безпосередньо пов'язані з отриманням
доходу, дотримавшись при цьому і вимог
щодо звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації товарів.

В силу вимог п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України, податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг та складається
з сум податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. При цьому, відповідно до
абзацу четвертого цього пункту, право
на нарахування податкового кредиту
виникає незалежно від того, чи такі
товари/послуги почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

ФОП ОСОБА_4 в даному випадку в повній
мірі дотримався вимог вказаної норми,
позаяк відніс до складу податкового
кредиту - ПДВ, сума якого підтверджена
належним чином оформленою податкового
накладною, що сплачене в ціні товару,
який в подальшому використаний в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Норму п.199.1 ст.199 Податкового кодексу
України позивач порушити не міг,
оскільки податковим органом під час
перевірки не було встановлено, а під
час судового розгляду не було
документально доведено, що придбаний
19.12.2012 року чорнослив частково був
використаний в оподатковуваних
операціях ФОП ОСОБА_4, а частково - ні.

За наведеного, податкові
повідомлення-рішення № та №
від 21.08.2013 року у відповідній частині не
відповідають вимогам законності та
обґрунтованості.

Що стосується операції з придбання
овочів і фруктів у ТОВ "Сімба Дніпро"

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_4
до складу валових витрат за 2012 рік
відніс витрати у розмірі 160032,57 грн. по
операціям з придбання товарів у ТОВ
"Сімба Дніпро", які по своїй суті є
безтоварними.

На обґрунтування таких висновків
відповідачем надано акт позапланової
документальної невиїзної перевірки
ТОВ "Сімба Дніпро" №1728/226/38299453 від 19.03.2013
року з питань дотримання вимог
податкового і іншого законодавства за
жовтень-листопад 2012 року з питань
взаємовідносин з ТОВ "Золотий Колос" та
із ТОВ "Баланс" (а.с.187-199 том 2). За змістом
такого акту ДПІ у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська зороблено висновок
про неможливість підтвердження факту
реального здійснення господарських
операцій суб'єкта господарювання ТОВ
"Сімба Дніпро", а відтак вказаний
суб'єкт є транзитером, а
вигодонабувачем виступає, в тому числі,
і ФОП ОСОБА_4.

Відповідно бази даних "Картка платника
податків", основним видом діяльності
ТОВ "Сімба Дніпро" є посередницька
діяльність в торгівлі, дата анулювання
свідоцтва платника ПДВ - 11.09.2013 року
(а.с.185-186 том 2).

Також податковий орган обґрунтовує
безпідставність формування позивачем
валових витрат по операціям з даним
контрагентом фактом відсутності під
час перевірки документів, які
підтверджують транспортування товару.

На підтвердження здійснення
відповідних господарських операцій з
ТОВ "Сімба Дніпро" стороною позивача
надано копію договору купівлі-продажу
№7 від 01.09.2012 року (а.с.72 том 1), за умовами
якого товар відвантажується зі складу
продавця або доставляється на склад
покупця за рахунок покупця, тобто ФОП
ОСОБА_4, копії накладних на поставку
ТОВ "Сімба Дніпро" впродовж
жовтня-грудня 2012 року овочів і фруктів
(а.с.198-215 том 1, а.с.1-5 том 2), копії
платіжних доручень на оплату товару
(а.с.13-26 том 2), копії сертифікатів про
вміст радіонуклідів та токсинів в
продукції (а.с.27-42 том 2).

Також стороною позивача на
підтвердження подальшої реалізації
придбаних у ТОВ "Сімба Дніпро" впродовж
жовтня-грудня овочів і фруктів 2012 року
надано видаткові накладні виписані ФОП
ОСОБА_4 покупцям такої продукції
(а.с.216-250 том 1), копії договорів з такими
та іншими покупцями
(а.с.51-52,54-57,61-65,6769,71,73-78,80,85-86,88,90-98,100-104,106,108
,110-114,116-118,120,122-127,129,134-135,137,139,149-150,152-157,159-163
,165-167,169,171-176,178,188 том 1), копії подорожних
листів вантажного автомобіля на
підтвердження доставки товару
покупцям (за номерами видаткових
накладних та місцем знаходження
покупців прослідковується
доставка)(а.с.44-55 том 2).

Крім того стороною позивача до
матеріалів справи долучено копії
податкових накладних, як на
підтвердження податкового кредиту ФОП
ОСОБА_4 з ТОВ "Сімба Дніпро", так і на
підтвердження податкових зобов'язань
ФОП ОСОБА_4 по операціям з подальшої
реалізації продукції (а.с.56-73, 74-110 том 2).

При цьому, дані співставлення
накладних на придбання та накладних на
продаж свідчать на користь того, що
товар позивачем реалізовано за ціною,
яка перевищує ціну придбання, тобто із
відповідною торговельною надбавкою, що
підтверджує господарський сенс
відповідних операцій та їх економічну
вигідність для позивача.

Відповідно до п.177.2 ст.177 Податкового
кодексу України, об'єктом
оподаткування доходу фізичної особи -
підприємця є чистий оподатковуваний
дохід, тобто різниця між загальним
оподатковуваним доходом (виручка у
грошовій та негрошовій формі) і
документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної особи -
підприємця. Відповідно до підпункту
139.1.9 пункту 139.1 статті 139 цього Кодексу,
не включаються до складу валових
витрат, витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Пред'явлені позивачем та досліджені
судом документи є первинними
документами у розумінні ст.9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" №996-XIV
від 16.07.1999 року, а з інших даних
вбачається, що фактичний рух активів та
зміни у власному капіталі платника
податків у зв'язку з його господарською
діяльністю мали місце.

Нормою пп.4.1.4 п.4.1 ст.4 Податкового
кодексу України, встановлено
презумпцію правомірності рішень
платника податку в тому разі, якщо
норма закону чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на
підставі закону, або якщо норми різних
законів чи різних нормативно-правових
актів припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків.

Це поширюється також і на кваліфікацію
господарських операцій з метою
формування платником податків валових
витрат для визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток та
податкового кредиту для визначення
об'єкта оподаткування з податку на
додану вартість, і за її змістом,
відповідні витрати і податковий кредит
вважаються сформованими платником
податків правомірно. Однак
контролюючий орган не позбавлений
можливості довести в установленому
порядку факт невідповідності
задекларованих наслідків
господарської операції платника
податків у податковому обліку
фактичним обставинам.

В ході податкової перевірки,
результати якої оскаржуються, ДПІ в
м.Рівному не зібрано, а в ході судового
розгляду - не надано, жодного доказу на
підтвердження факту нереальності
вчинення господарських операцій ФОП
ОСОБА_4 з ТОВ "Сімба Дніпро".

При цьому суд критично оцінює висновки
акту перевірки ТОВ "Сімба Дніпро" щодо
того, що усі угоди, укладені даним
суб'єктом з покупцями продукції,
спрямовані на отримання ними
податкової вигоди, позаяк докази того,
що результати операції, відображеної в
податковому обліку позивача не
відображені у даних податкового обліку
іншого учасника такої господарської
операції відсутні.

Доказом нікчемності правочинів за
участю ТОВ "Сімба Дніпро" може бути
тільки вирок суду в кримінальній
справі. Висновки ж податкового органу,
зроблені в рамках невиїзних
позапланових перевірок платника
податків (тобто без його відома та без
перевірки первинних документів обліку,
а виключно на підставі аналізу
податкової звітності такого платника
податків) не можуть розглядатися, як
належний і допустимий доказ. Тому суд
вважає, що відповідач безпідставно та
без усяких на те документів
посилається на наявність ознак
нікчемності правочинів позивача за
участю ТОВ "Сімба Дніпро".

Що стосується відсутності в
документообігу позивача
товарно-транспортних накладних на
поставку товару від ТОВ "Сімба Дніпро",
то вказана обставина свідчить лише про
порушення ФОП ОСОБА_4 транспортного, а
не податкового законодавства та
жодним чином не спростовує факту
поставок позивачу товару.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
твердження податкового органу про
безтоварність операцій позивача з ТОВ
"Сімба Дніпро" є надуманим та
передчасним.

Наведене додатково підтверджено і
судовим рішенням в справі №817/1929/13-а,
яке набрало законної сили і яким
скасовано податкове
повідомлення-рішення про нарахування
ФОП ОСОБА_4 ПДВ по операціях з придбання
впродовж жовтня-листопада 2012 року
товару у ТОВ "Сімба Дніпро" (а.с.146-149 том
2).

За наведеного, податкове
повідомлення-рішення № від 21.08.2013
року у відповідній частині не
відповідає вимогам законності та
обґрунтованості.

Відповідно до ст.19 Конституції України,
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Оскільки у даній справі оспорюються
прийняті відповідачем, суб'єктом
владних повноважень, за результатами
проведеної перевірки податкові
повідомлення-рішення, суд відповідно
до вимог ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, перевіряє чи прийняті вони: на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
безсторонньо, добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, пропорційно та
своєчасно.

Зібрані у справі та досліджені судом
докази свідчать, що спірні податкові
повідомлення-рішення не відповідають
вказаним критеріям правомірності,
зокрема це стосується законності,
обґрунтованості та добросовісності
частини нарахованих позивачу грошових
зобов'язань.

Верховний Суд України в постанові від
05.12.2006 року у справі № 21-527во06 вказав, що
наслідком встановлення судом
невідповідності частини рішення
суб'єкта владних повноважень вимогам
чинного законодавства є визнання
такого акта частково протиправним, при
умові, що цю частину може бути
ідентифіковано (виокремлено, названо)
та що без неї оспорюваний акт в іншій
частині (частинах) не втрачає свою
цілісність, значення. Зокрема, частково
протиправним можна визнати якусь
частину, пункт, речення рішення або
рішення в частині нарахування певної
суми окремого виду податку чи збору,
накладення штрафних (фінансових)
санкцій в якійсь сумі.

Враховуючи наведене та встановлені
судом обставини щодо невідповідності
частини рішення суб'єкта владних
повноважень вимогам чинного
законодавства, підлягають скасуванню
податкові повідомлення-рішення в таких
частинах.

Податкове повідомлення-рішення №
від 21.08.2013 року, яким ФОП ОСОБА_4
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем "податок на додану вартість
по вітчизняних товарах" на 19004,57 грн., в
тому числі 12669,71 грн. - за основним
платежем та 6334,86 грн. - за штрафною
(фінансовою) санкцією, підлягає
скасуванню в частині збільшення суми
грошового зобов'язання на 7308,00 грн., в
тому числі: 4872,00 грн. - за основним
платежем та 2436,00 грн. - за штрафними
санкціями: (4872,00 грн. - ПДВ віднесеного
до податкового кредиту за операціями з
придбання чорносливу + 50% штрафної
санкції), в решті вказане рішення є
законним і обґрунтованим (3391,57 грн. +
3074,09 грн. + 1332,04 грн. - ПДВ, на суму якого
занижено податкові зобов'язання по
отриманню виручки в готівковій формі
від надання послуг більярду та по
відвантаження овочів і фруктів ТОВ
"Натура-Бразерс" і ТОВ "ТМ "Барвінок" + 50%
штрафної санкції).

Податкове повідомлення-рішення №
від 21.08.2013 року, яким ФОП ОСОБА_4
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем "податок з доходів фізичних
осіб від підприємницької діяльності"
на 65333,33 грн., в тому числі 43555,55 грн. - за
основним платежем та 21777,78 грн. - за
штрафною (фінансовою) санкцією,
підлягає скасуванню в частині
збільшення суми грошового зобов'язання
на 47019,96 грн., в тому числі: 31346,64 грн. - за
основним платежем та 15673,32 грн. - за
штрафними санкціями.

Так, неправомірно знято валові витрати:
160032,57 грн. - по операціям з придбання
овочів і фруктів у ТОВ "Сімба Дніпро" та
24360,00 грн. - по операціям з придбання
чорносливу.

При визначені суми неправомірно
донарахованого податку на доходи судом
враховуються наступні норми
податкового права.

Згідно з п.177.2. ст.177 Податкового кодексу
України, об'єктом оподаткування є
чистий оподатковуваний дохід, тобто
різниця між загальним оподатковуваним
доходом (виручка у грошовій та
негрошовій формі) і документально
підтвердженими витратами, пов'язаними
з господарською діяльністю такої
фізичної особи - підприємця. А
відповідно до п.177.1. цієї статті, доходи
фізичних осіб - підприємців, отримані
протягом календарного року від
провадження господарської діяльності,
оподатковуються за ставками,
визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього
Кодексу. В свою чергу, за правилами
п.167.1, ставка податку становить 15 % бази
оподаткування доходів. Якщо база
оподаткування, яка визначена з
урахуванням норм пункту 164.6 статті 164
цього розділу щодо доходів, зазначених
в абзаці першому цього пункту, в
календарному місяці перевищує
десятикратний розмір мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня звітного податкового року, до
суми такого перевищення
застосовується ставка 17 %.

Чистий дохід позивача за даними
перевірки 328996,50 грн., при цьому даний
дохід визначено як різницю між валовим
доходом - 5536764,83 грн. і витратами - 5207768,33
грн. Середньомісячний дохід позивача
за даними перевірки 27416,38 грн. (328996,50:12
місяців).

В свою чергу позивачем задекларовано
оподатковуваний дохід на рівні 65324,00
грн., витрати в розмірі - 5454483,00 грн. та
валовий дохід в розмірі - 5519807,00 грн.
Середньомісячний дохід за даними
позивача 5443,67 грн. (65324,00: 12 місяців).

Розбіжність у визначені
оподатковуваного доходу становить
263672,50 грн. (328996,50 грн. - 65324,00 грн.).

З урахуванням усіх встановлених судом
обставин, а саме підтвердження
правомірності висновків податкового
органу про заниження позивачем
валового доходу на 16957,83 грн. - по
операції з отримання виручки в
готівковій формі від надання послуг
більярду, та про завищення валових
витрат на 58432,10 грн. - по операції
придбання фруктів у ПП "Рейтар" та на
3890,00 грн. - по операції з отримання
послуг з розробки Інтернет-сайту,
оподатковуваний дохід позивача
становить: (5519807,00 грн. + 16957,83 грн.) -
(5454483,00 грн. - 58432,10 грн. - 3890,00 грн.)= 5536764,83
грн. - 5392160,90 грн. = 144603,93 грн. Відповідно,
середньомісячний дохід позивача
становить 12050,33 грн. (144603,93 грн. : 12
місяців).

Сума середньомісячного доходу
позивача, що оподатковується за
ставкою 15% становить 10730,00
грн.(мінімальна зар.плата х10); сума
податку - 1609,50 грн.

Відповідно, сума середньомісячного
доходу позивача, що оподатковується за
ставкою 17%: 12050,33 грн. - 10730,00 грн. = 1320,33
грн.; сума податку: 224,46 грн.

Разом сума податку: 1609,50 грн. + 224,46 грн. =
1833,96 грн.

Сума податку за весь 2012 рік: 1833,96 грн. х
12 місяців = 22007,52 грн.

Сплачено позивачем - 9798,61 грн.

Таким чином, сума, на яку занижено
податкове зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб складає : 22007,52 грн.
- 9798,61 грн. = 12208,91 грн.

Разом з тим, податковим
повідомленням-рішенням № від
21.08.2013 року, позивачу збільшено суму
основного зобов'язання з даного
податку на 43555,55 грн. Відповідно вказане
рішення підлягає скасуванню в частині
нарахування позивачу грошового
зобов'язання в розмірі 31346,64 грн. - за
основним платежем та 15673,32 грн. (50% від
31346,64 грн.) - за штрафною санкцією. В
решті вказане рішення слід залишити
без змін.

За наведеного позов підлягає до
задоволення частково.

Судові витрати присуджуються на
користь позивача відповідно до частини
3 статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України в пропорційній
задоволеним вимогам частині.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково

Податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
м.Рівному ГУ Міндоходів в Рівненській
області № від 21.08.2013 року визнати
протиправним і скасувати в частині
збільшення фізичні особі - підприємцю
ОСОБА_4 суми грошового зобов'язання за
платежем "податок на додану вартість по
вітчизняних товарах" на 7308,00 грн., в тому
числі: 4872,00 грн. - за основним платежем
та 2436,00 грн. - за штрафними санкціями.

Податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
м.Рівному ГУ Міндоходів в Рівненській
області № від 21.08.2013 року визнати
протиправним і скасувати в частині
збільшення фізичні особі - підприємцю
ОСОБА_4 суми грошового зобов'язання за
платежем "податок з доходів фізичних
осіб від підприємницької діяльності"
на 47019,96 грн., в тому числі: 31346,64 грн. - за
основним платежем та 15673,32 грн.- за
штрафними санкціями.

Присудити на користь позивача Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_4 із Державного
бюджету України судовий збір у розмірі
91,35 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання повного тексту постанови.

Суддя Друзенко
Н.В.