Справа № 810/6284/13-а
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
810/6284/13-а Головуючий у 1-й
інстанції: Балаклицький А. І.
Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

20 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Беспалова О. О.

суддів:
Грибан І. О., Федотова І. В.

при секретарі:
Тур В. В.

за участю представника позивача
Маловічко І. В., представника
відповідача Бойка Б. М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Києві апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 03
грудня 2013 р. у справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
"Вишнівська взуттєва фабрика" до
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Вишнівська взуттєва
фабрика" звернулось до Київського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 07.11.2013 р. №
та №.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2013
р. позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову, постановити
нове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити у повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю - доповідача, осіб, що
з'явились, дослідивши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду - без змін з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
було вірно встановлено судом першої
інстанції, посадовою особою
відповідача проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
позивача з питань дотримання вимог
податкового законодавства при
взаємовідносинах з ТОВ "Статус 2008" за
період з 01.09.2011 р. по 30.09.2011 р. та з ТОВ
"Лезер 2010" за період з 01.10.2011 р. по 31.10.2011
р..

За результатами перевірки
відповідачем складено акт від 22.10.2013 р.
№224/22-03/05468558.

Під час перевірки податковим органом
зроблено висновок про те, що правочини,
укладені між позивачем та ТОВ "Статус
2008", ТОВ "Лезер 2010", є нікчемними і в силу
статей 203, 215, 216 Цивільного кодексу
України не створюють юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з їх
недійсністю. Як наслідок, у ході
перевірки встановлено порушення
позивачем вимог п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188,
п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п.200.1, п. 200.2 ст. 200
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№2755-VІ, що призвело до завищення суми
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду (р.18) за
період вересень 2011 року на суму 17817 грн.,
яка підлягає нарахуванню та сплаті в
бюджет за підсумками поточного
звітного (податкового) періоду (р.25
декларації з ПДВ) за вересень-жовтень
2011 року на суму 102816 грн.

Такий висновок податкового органу
ґрунтується на використаних під час
аналізу господарських операцій
позивача інформації, наявної у
комп'ютерних базах даних та
автоматизованих інформаційних
системах державної податкової служби
та матеріалів перевірки його
контрагентів, а саме: актів ДПІ у
Деснянському районі м. Києва від 27.01.2012
р. №76/23-5/36821133 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Лезер 2010" щодо підтвердження
господарських відносин платниками
податків за період з 01.06.2010 р. по 30.11.2011
р." та Лівобережної МДПІ м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області ДПС від 14.11.2012 р. №5078/22-4/36094507
"Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "Статус 2008" щодо
підтвердження господарських відносин
із ДП "АА Територія Дизайну" за вересень
2011 року".

На підставі висновків акту перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення, а саме:

- № від 07.11.2013 р., яким позивачу
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 17817 грн.;

- № від 07.11.2013 р., яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем "податок на додану
вартість" у розмірі 154224 грн., з яких: 102816
грн. - за основним платежем; 51108 грн. -
штрафні (фінансові) санкції.

ТОВ "Вишнівська взуттєва фабрика" мало
взаємовідносини з ТОВ "Статус 2008", ТОВ
"Лезер 2010". У ТОВ "Статус 2008", ТОВ "Лезер
2010" позивач придбавав шкіртовар,
шкірпідклад, хутро, товари легкої
промисловості та супутню продукцію.

Так між позивачем та ТОВ «Лезер 2010»
укладено договір багатократної
купівлі-продажу від 01.03.2010 р. № 5. Даний
договір підписаний директором
контрагента Хір'яновим С. М. (а. с. 29-30).

На підтвердження виконання договору у
справі наявні рахунки-фактури (а. с. 31,
33), податкова накладна (а. с. 32),
подорожній лист вантажного автомобіля
МАЗ 141 АІ 8545 ВІ (а. с. 34), нотаріально
посвідчена заява Хір'янова С. М. з
інформацією про те, що ТОВ «Лезер 2010»
існувало реально та здійснювало
господарську діяльність (а. с. 35, 36),
облікова картка по рахунку 631 (а. с. 48).

Крім того, між позивачем та ТОВ "Статус
2008" укладено договір купівлі-продажу
продукції від 25.03.2011 р. № 2503(а. с. 43-44).

На підтвердження виконання договору у
справі наявні рахунки-фактури (а. с. 37,
40), податкові накладні (а. с. 38, 41),
видаткові накладні (а. с. 39, 42)
подорожній лист вантажного автомобіля
МАЗ 141 АІ 8545 ВІ (а. с. 45), облікова картка
по рахунку 631 (а. с. 46).

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до пп.14.1.181. п.14.1.ст.14 Кодексу,
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Згідно пп. а п.198.1, п.198.2., абз.1 п.198.3. ст.198
Кодексу, право на віднесення сум
податку до податкового кредиту
виникає, зокрема, у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
(у разі здійснення контрольованих
операцій - не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу) та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з, крім
іншого, придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Згідно п.198.6. ст.198 Кодексу, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Згідно п.200.1., п.200.3. ст.200 Кодексу, сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з п. 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до п.201.10. ст.201 Кодексу,
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Законом України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
передбачено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій.

Отже, необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товарів (послуг)
сум податку на додану вартість є факт
придбання товарів та послуг з метою їх
використання в господарській
діяльності.

Господарські операції для визначення
податкового кредиту для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість мають бути
фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність таких операцій.

Водночас за відсутності факту
придбання товарів чи послуг або в разі
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу податкового
кредиту з податку на додану вартість
навіть за наявності формально
складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Аналогічної позиції дотримується
Вищий адміністративний суд України,
який зазначає, що з метою встановлення
факту здійснення господарської
операції, формування витрат для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або податкового
кредиту з податку на додану вартість
судам належить з'ясовувати, зокрема,
такі обставини: рух активів у
процесі?здійснення?господарської
операції, установлення спеціальної
правосуб'єктності? учасників
господарської операції, установлення
зв'язку між фактом придбання
товарів (послуг), спорудженням основних
фондів, імпортом товарів (послуг),
понесенням інших витрат і
господарською діяльністю платника
податку.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» від
16.07.1999р. №996-XIV (далі - Закон № 996)
первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 996
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. №88 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р.
за номером 168/704, господарські операції -
це факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань і фінансових
результатів.

Судом першої інстанції при розгляді
справи було встановлено достатню
кількість наявних доказів на
підтвердження господарських операцій
з контрагентами.

Натомість, 27.02.2014 року в судовому
засіданні суду апеляційної інстанції
колегією суддів встановлено, що
матеріали справи містять виписки по
рахунках позивача, які відображають
перерахування коштів на рахунки
контрагентів за поставлені товари (а. с.
47, 49).

Однак, дані виписки не завірено
печаткою установи банку та не
підписано уповноваженою особою.

Крім того, як в судовому засіданні
пояснила представник позивача, що не
суперечить умовам вищезазначених
договорів, товар поставлявся на умовах
самовивозу.

Проте, в матеріалах справи відсутні
відомості щодо належності вантажного
автомобіля МАЗ 141 АІ 8545 ВІ позивачу.

З метою надання додаткових доказів
судове засідання було перенесено на
20.03.2014 року.

13.03.2014 р. до Київського апеляційного
адміністративного суду надійшли
додаткові документи: платіжні
доручення (а. с. 180-186), договір
купівлі-продажу від 05.11.2007 р. № ЮсА-00002/309
вантажного автомобіля МАЗ 141 АІ 8545 ВІ (а.
с. 189-192), копія свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу за позивачем (а. с.
195).

Всі документи оформлені належним чином
та відповідають суті первинних.

З огляду на вищенаведене, колегією
суддів не встановлено недоліків та
розбіжностей у наявних в матеріалах
справи документах, а з огляду на те, що
позивач займається виготовленням
взуття і відповідачем не доведено
наявність інших контрагентів, які
поставляли позивачу зазначені в
видаткових накладних шкірматеріали,
докази в їх сукупності спростовують
позицію відповідача про відсутність в
спірних правовідносинах ознак
реальності.

Як на єдиний доказ правомірності своїх
висновків щодо порушення позивачем
податкового законодавства апелянт
посилається на акти ДПІ у Деснянському
районі м. Києва від 27.01.2012 р. №76/23-5/36821133
"Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "Лезер 2010" щодо
підтвердження господарських відносин
платниками податків за період з 01.06.2010
р. по 30.11.2011 р." та Лівобережної МДПІ м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області ДПС від 14.11.2012 р. №5078/22-4/36094507
"Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "Статус 2008" щодо
підтвердження господарських відносин
із ДП "АА Територія Дизайну" за вересень
2011 року".

Натомість, як правильно зазначив суд
першої інстанції, зі змісту актів
перевірок вбачається, що предметом
перевірки були господарські відносин
ТОВ "Статус 2008", ТОВ "Лезер 2010" з їх
контрагентами.

Колегія суддів звертає увагу, що в
жодному із зазначених актів
розбіжності в розрізі податкових
зобов'язань позивача та перевіряємих
контрагентів податковим органом не
встановлено.

Будь-яких обґрунтованих та логічних
пояснень з приводу взаємозв'язку
господарських операцій, що викликають
сумніви податкового органу щодо їх
реальності із господарськими
операціями, які було досліджено у ході
перевірки контрагентів позивача щодо
тотожності предмету господарських
відносин у вказаних підприємств та їх
зв'язку із виконанням зобов'язань перед
позивачем, податковим органом не
досліджено.

Зважаючи на все вищевикладене, у
колегії суддів відсутні правові
підстави для задоволення апеляційної
скарги, оскільки її доводи не
спростовують позицію суду першої
інстанції.

Згідно статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
ухвалив оскаржуване рішення
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, а тому підстави для його
скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 03
грудня 2013 р. у справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю"Вишнівська
взуттєва фабрика" до Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень залишити без
задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2013
р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя

О. О. БеспаловСуддя І.
О. ГрибанСуддя І. В.
Федотов (Повний текст ухвали
виготовлено 25.03.2014 року)

.

Головуючий суддя
Беспалов О.О.

Судді:
Грибан І.О.

Федотов І.В.