Справа № 142/9372/2011
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 142/9372/2011

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Алєйніков В.О.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого - судді Бойка А.В.,

суддів:
Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді
Центрального районного суду
Миколаївської області від 15 березня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Центральному районі м. Миколаєва про
визнання дій протиправними, стягнення
недоплаченої суми щомісячної
державної допомоги як дитині війни,
зобов'язання вчинити певні дії, , -

В С Т А Н О В И В:

08.08.2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду
першої інстанції з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України у Центральному районі м.
Миколаєва про визнання протиправними
дій, стягнення недоплаченої суми
щомісячної державної допомоги як
дитині війни за 2006-2010 роки в сумі 7087,50
грн., зобов'язання в подальшому
виплачувати соціальну допомогу згідно
до вимог чинного Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Ухвалою судді Центрального районного
суду Миколаївської області від 15.03.2013
року адміністративний позов ОСОБА_2
залишено без розгляду у зв'язку з
пропуском строку звернення до суду.

16.05.2013 року ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу на вказану ухвалу судді
Центрального районного суду
Миколаївської області від 15.03.2013 року.

В своїй апеляційній скарзі, апелянт
зазначив, що йому не було відомо про
порушення його прав, у зв'язку з чим і
було пропущено строк звернення до суду.
Крім того, апелянт посилався на те, що
він має інвалідність 2 групи та за
станом здоров'я не міг раніше
звернутись до суду за захистом
порушених прав.

На підставі викладеного, апелянтом
ставиться питання про скасування
ухвали судді Центрального районного
суду Миколаївської області від 15.03.2013
року.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга позивача підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав:

Суддя Центрального районного суду
Миколаївської області, залишаючи
позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду
посилався на те, що позивачем пропущено
строк звернення до суду, передбачений
ст. 99 КАС України, а також на
відсутність підстав для його
поновлення.

Колегія суддів апеляційної інстанції
частково погоджується з вказаним
висновком суду, зважаючи на наступне:

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 звернувся до суду першої
інстанції з адміністративним позовом
до Управління Пенсійного фонду України
у Центральному районі м. Миколаєва про
визнання протиправними дій, стягнення
недоплаченої суми щомісячної
державної допомоги як дитині війни за
2006-2010 роки та зобов'язання в подальшому
виплачувати соціальну допомогу згідно
до вимог чинного Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» лише
08.08.2011 року.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилався на поважність причин
пропуску строку звернення до суду.

Однак, колегія суддів суду апеляційної
інстанції звертає увагу на те, що
виплати, які здійснюються відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» мають щомісячний
характер, а тому позивач повинен був
дізнатись про порушення його прав
Управлінням Пенсійного фонду України у
Центральному районі м. Миколаєва ще у
2006 році.

При цьому, юридична необізнаність не є
поважною причиною пропущення
процесуального строку звернення до
суду.

Позивачем не було надано доказів у
підтвердження поважності причин
пропуску строку звернення до суду.

Крім того, слід звернути увагу, що в
матеріалах справи наявна довіреність
на представлення інтересів в суді, яка
видана ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_3 (а.с. 9).
Таким чином, позивач міг і раніше
здійснювати захист своїх порушених
прав у суді через представника, однак
цього не здійснив.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції приходить до висновку, що в
даному випадку відсутні поважні
причини для поновлення пропущеного
строку звернення до суду.

Згідно ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Зважаючи на те, що позивач звернувся до
суду за захистом порушених прав 08.08.2011
року, тобто з пропуском шестимісячного
строку звернення до суду, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку щодо
залишення адміністративного позову
ОСОБА_2 за період з 2006 рік по 2010 рік без
розгляду.

Однак, колегія суддів суду апеляційної
інстанції звертає увагу на те, що
однією із позовних вимог позивача було
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України у Центральному районі м.
Миколаєва в подальшому виплачувати
соціальну допомогу згідно до вимог
чинного Закону України «Про соціальний
захист дітей війни».

Слід зазначити, що пенсія - це щомісячна
пенсійна виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом (ст.1
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV).

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» непрацездатні
громадяни крім пенсійних виплат із
системи пенсійного забезпечення мають
право отримувати доплати, надбавки та
підвищення до зазначених виплат,
додаткову пенсію в порядку та за
рахунок коштів, визначених
законодавством.

Таким чином, пенсія є періодичним
платежем, виплата якої, за загальним
правилом, не обмежена у часі.

Підвищення до пенсії, яке є додатковою
виплатою особі, яка визнана такою, що
має на нього право, нерозривно
пов'язано з виплатою пенсії і також має
не визначений у часі граничний термін
виплати.

Отже, в справах про зобов'язання
нарахувати та виплатити відповідні
періодичні платежі дітям війни, у разі
відсутності спору про право особи на
отримання підвищення до пенсії або
встановлення такого права в судовому
порядку, відсутні і підстави обмеження
органу, відповідального за здійснення
їх нарахування і виплати, певним
часовим проміжком, якщо не відбулося
змін у законодавстві.

Зважаючи на зазначене колегія суддів
суду апеляційної інстанції вважає, що
суд першої інстанції неправомірно та
безпідставно обмежив позовні вимоги
ОСОБА_2 лише 2006-2010 роками, без
урахування вимоги позивача про
продовження йому зазначених виплат
надалі при нарахуванні пенсії, та
відповідно необґрунтовано залишив всі
позовні вимоги позивача без розгляду
при необхідності розглянути заявлені
вимоги в межах шестимісячного строку
звернення до суду.

Згідно статті 204 КАС України підставами
для скасування ухвали суду, яка
перешкоджає подальшому провадженню у
справі, і направленню справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Колегія суддів доходить до висновку, що
при постановленні ухвали суддею першої
інстанції порушено норми
процесуального права, у зв'язку з чим,
постановлена ухвала на підставі ст. 204
КАС України підлягає скасуванню, а
справа направленню для продовження
розгляду до суду першої інстанції

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 204, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу судді Центрального районного
суду Миколаївської області від 15
березня 2013 року скасувати, а справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
України, та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: Бойко А.В.

Судді: Танасогло Т.М.

Яковлєв О.В.