Справа № 826/2378/14
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2014 року
№ 826/2378/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва, у складі: судді Добрянської Я.І.,
розглянув відповідно до вимог ч. 6 ст. 128
КАС України в порядку письмового
провадження адміністративну справу:
за позовомДержавного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця»
доУправління соціального захисту
населення Миронівської районної
державної адміністрації провизнання
протиправними дій та бездіяльності,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
територіально-галузеве об'єднання
«Південно-Західна залізниця»
звернувся в Окружний адміністративний
суд м. Києва з позовом до відповідача
Управління соціального захисту
населення Миронівської районної
державної адміністрації про визнання
протиправними дій та бездіяльності, а
також стягнення витрат.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 25.02.2014 р. суддею
Добрянською Я.І. було відкрито
провадження в адміністративній справі
№ 826/2378/14, та призначено справу до
судового розгляду на 13.03.2014 р.
В судовому засіданні 13.03.2014 р.
представник позивача заявлені у
позовній заяві позовні вимоги
підтримав повністю та просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність
Управління соціального захисту
населення Миронівської районної
державної адміністрації в частині
невиконання вимог пункту 6 «Порядку
фінансування видатків місцевих
бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм
соціального захисту населення за
рахунок субвенцій з державного
бюджету», затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р.
№ 256, а саме, щодо не реєстрації за
період з 01.08.2013 р. по 31.12.2013 р. додаткових
зобов'язань за фактично надані послуги
пільгового проїзду залізницею окремим
категоріям громадян по Миронівському
району за цей же період та не
надсилання інформації про додаткові
зобов'язання щомісяця до 18 числа
фінансовому органу Миронівської
районної державної адміністрації
- визнати протиправними дії Управління
соціального захисту населення
Миронівської районної державної
адміністрації в частині несплати ДТГО
«Південно-Західна залізниця» витрат на
перевезення пасажирів залізницею, які
користуються пільгами з оплати проїзду
у приміських поїздах за період з 01.08.2013
р. по 31.12.2013 р.;
- стягнути з Управління соціального
захисту населення Миронівської
районної державної адміністрації
витрати, які понесла залізниця на
перевезення пасажирів, що користуються
пільгами з оплати проїзду у приміських
поїздах за період з 01.08.2013 р. по 31.12.2013 р.
у сумі 371 604,56 грн. на користь Держаного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця», а також
487,20 грн. судового збору.
В обґрунтування заявлених позовних
вимог представник позивача зазначив,
що в порушення вимог чинного
законодавства України щодо пільг,
компенсацій та гарантій, відповідачем
було протиправно не здійснено заходів
з виконання державних програм
соціального захисту населення за
рахунок субвенцій з державного
бюджету, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р.
№ 256, а саме: не зареєстровано за період
з 01.08.2013 р. по 31.12.2013 р. додаткових
зобов'язань за фактично надані
позивачем послуги пільгового проїзду
залізницею окремим категоріям
громадян по Миронівському району; не
надіслано відповідної інформації про
додаткові зобов'язання щомісяця до 18
числа фінансовому органу Миронівської
районної державної адміністрації
Київської області; та не сплачено ДТГО
«Південно-Західна залізниця» витрат на
перевезення пасажирів залізницею, які
користуються пільгами з оплати проїзду
у приміських поїздах за період з 01.08.2013
р. по 31.12.2013 р. у сумі 371 604,56 грн.
Від відповідача 06.03.2014 р. до канцелярії
суду надійшло письмове заперечення на
позовну заяву, в якому Управління
соціального захисту населення
Миронівської районної державної
адміністрації просить суд відмовити
позивачу у задоволенні позовних вимог
з тих підстав, що кошторисом на 2013 р.,
затвердженим головою Миронівської
райдержадміністрації не було
передбачено такої суми коштів на
компенсаційні виплати на пільговий
проїзд на залізничному транспорті, які
фактично були понесені позивачем у
розмірі 371 604,56 грн., зважаючи на що,
компенсація позивачу такої суми витрат
Однак, в судове засідання 13.03.2014 р.
відповідач не прибув та не скерував
свого представника, проте як в своєму
письмовому запереченні також просив
суд розглянути справу за наявними у ній
доказами без присутності представника
Зважаючи на неприбуття всіх осіб, що
беруть участь у справі, в судове
засідання 13.03.2014 року, в даному випадку
відповідача, який був повідомлений
належним чином про слухання справи,
суд, на підставі вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ухвалив розглядати дану
адміністративну справу № 826/2378/14 в
порядку письмового провадження.
Про перехід до розгляду зазначеної
справи в порядку письмового
провадження відповідача було належним
чином повідомлено листом від 13.03.2014 р.,
який отриманий останнім відповідно до
повідомлення про вручення поштового
відправлення, яке містяться в
матеріалах справи.
Станом на 25.03.2014 р. інших документів з
приводу даного спору по справі № 826/2378/14
від сторін до канцелярії суду не
Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, заслухавши
пояснення представника позивача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд м.
Як вбачається з наявних матеріалів
справи, Державним
територіально-галузевим об'єднанням
«Південно-Західна залізниця» в особі
відокремленого підрозділу
Козятинської дирекції залізничних
перевезень, згідно діючого
законодавства України щодо пільг,
компенсацій і гарантій протягом
серпня-грудня 2013 року надавалися
послуги по пільговому перевезенню
окремих категорій громадян у
приміському сполученні по
Миронівському району Київської
Так, пільги по безплатному
користуванню приміським транспортом
окремих категорій громадян
передбачені наступними нормативними
- Законом України від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»;
- Законом України від 22.10.1993 р. № 3551-XII
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту»;
- Законом України від 21.03.1991 р. № 875-ХІІ
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні»;
- Законом України від 16.12.1993 р. № 3721-XII
«Про основні засади соціального
захисту ветеранів праці та інших
громадян похилого віку в Україні»;
- Постановою Кабінету Міністрів від
17.05.1993 р. № 354 «Про безплатний проїзд
пенсіонерів на транспорті загального
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» було передбачено
виділення коштів на компенсацію
підприємствам транспорту за надання
послуг по пільговому перевезенню
окремих категорій громадян.
Зокрема, на виконання вказаної
державної програми, згідно додатку 7 до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» була передбачена
додаткова дотація з державного бюджету
до обласного бюджету Київської області
в сумі 69 112,5 тис. грн.
Пунктами 2, 3, 5-8 «Порядку фінансування
видатків місцевих бюджетів на
здійснення заходів з виконання
державних програм соціального захисту
населення за рахунок субвенцій з
державного бюджету», затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 04.03.2002 р. № 256, передбачено, що
фінансування видатків місцевих
бюджетів за державними програмами
соціального захисту населення
проводиться за рахунок субвенцій,
передбачених державним бюджетом на
відповідний рік, у межах обсягів,
затверджених у обласних та районних
бюджетах на зазначені цілі.
Згідно п.п. 3, 5-8 вказаного Порядку,
головним розпорядником коштів
місцевих бюджетів на здійснення
заходів з виконання державних програм
соціального захисту населення є
керівники головних управлінь та інших,
самостійних структурних підрозділів
місцевих адміністрацій, виконавчих
рад, до компетенції яких належить
питання праці та соціального захисту
Головні розпорядники коштів місцевих
бюджетів щомісячно готують дані про
нараховані суми щодо компенсаційних
виплат за пільговий проїзд окремих
категорій громадян та акти звіряння
розрахунків за надані послуги з
підприємствами-постачальниками
відповідних соціальних послуг і
направляють їх до фінансових органів
місцевих державних адміністрацій.
Фінансові органи місцевих виконавчих
рад на підставі отриманих актів
звіряння щомісячно готують реєстри
нарахованих сум щодо компенсаційних
виплат за пільговий проїзд окремих
категорій громадян та направляють їх
фінансовим органам обласних державних
адміністрацій, які після отримання
коштів субвенцій надають органам
Державного казначейства платіжні
доручення щодо перерахування цих
коштів на рахунки місцевих бюджетів.
Отримані місцевими бюджетами суми
субвенцій перераховуються на рахунки
головних розпорядників коштів, які
здійснюють розрахунки з
постачальниками соціальних послуг.
Отже, належним відповідачем по даній
адміністративній справі є саме
Управління соціального захисту
населення Миронівської районної
державної адміністрації Київської
У даному випадку, обов'язок Управління
соціального захисту населення
Миронівської районної державної
адміністрації Київської області
відшкодувати залізниці витрати на
перевезення пільгових категорій
громадян, як його владної
управлінської функції, визначений
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік», Законом України
«Про залізничний транспорт» (ст. 7
Закону), Порядком фінансування
видатків місцевих бюджетів на
здійснення заходів з виконання
державних програм соціального захисту
населення за рахунок субвенцій з
державного бюджету, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
від 04.03.2002 р. № 256.
Так, з метою виконання вимог зазначених
вище законодавчих актів, 28.12.2012 р.
сторонами (позивачем та відповідачем)
було укладено договір про розрахунки
за пільгові перевезення залізничним
транспортом у приміському сполученні
окремих категорій громадян.
Відповідно до п. 3.1. зазначеного
договору, залізниця зобов'язувалась
щомісяця до 7 числа місяця, що настає за
звітним подавати Платнику розрахунки
та акти звіряння (4-екз.) щодо вартості
фактично нарахованих сум за надані
послуги пільговикам.
Також, відповідно до п. 3.2. (п. 2.3.1, п. 2.4.1.)
зазначеного договору, Платник
забезпечує в повному розмірі
перерахування сум відшкодування по
наданню послуг Виконавцю.
Так, залізниця здійснила всі дії щодо
виконання договірних зобов'язань з
надання послуг по перевезенню
пільгових категорій громадян та обліку
Зокрема, з серпня 2013 року до 31 грудня 2013
р. залізницею було надано послуги по
перевезенню пільгових категорій
громадян по Миронівському району на
суму 371 604,56 грн.
На підтвердження розміру своїх витрат
на перевезення пасажирів, що
користуються пільгами, залізницею
надсилались на адресу відповідача за
серпень-грудень 2013 року акти звіряння
розрахунків та облікові форми.
Однак, як підтверджується наявними
матеріалами справи, відповідачем
відшкодування збитків від перевезення
пільгових категорій громадян за
вказаний період не проводились, тобто
УСЗН Миронівської РДА не компенсувало
залізниці витрати, понесені останньою
на виконання державної програми
соціального захисту.
Тобто, заборгованість УСЗН
Миронівської РДА перед ДТГО
«Південно-Західна залізниця» за
перевезення пільгових категорій
громадян по Миронівському районі за
серпень-грудень 2013 р. становить 371 604,56
В даному випадку, посилання
відповідача на перерахування позивачу
20 000 грн. відшкодування збитків від
перевезення пільгових категорій
громадян не відноситься до вказаного
періоду, про який йдеться в даній
адміністративній справі, оскільки таке
перерахування відбулося 27.03.2013 р.
згідно платіжного доручення № 134, проте
як заборгованість УСЗН Миронівської
РДА перед ДТГО «Південно-Західна
залізниця» за перевезення пільгових
категорій громадян по Миронівському
районі в розмірі 371 604,56 грн. стосується
саме періоду: серпень-грудень 2013 р.
Отже, внаслідок невиконання
відповідачем державної програми
соціального захисту населення
порушуються законні права залізниці як
суб'єкта господарювання, внаслідок
чого суб'єкт господарювання не отримує
гарантовану державою та передбачену
законом компенсацію понесених збитків
при виконанні державної програми
соціального захисту населення.
Відповідно до норм Типового положення
про управління праці та соціального
захисту населення районної, районної у
мм. Києві та Севастополі державної
адміністрації, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 30 травня 2007 р. № 790, основними
завданнями управління є забезпечення у
межах своїх повноважень додержання
законодавства про соціальний захист та
соціальне обслуговування населення, у
тому числі громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи;
розроблення та організація виконання
комплексних програм поліпшення
соціального обслуговування інвалідів,
пенсіонерів, одиноких непрацездатних
громадян похилого віку та всебічне
сприяння в отриманні ними соціального
обслуговування та соціальних послуг за
місцем проживання; виконання функцій
головного розпорядника коштів
місцевого бюджету на здійснення
заходів з виконання державних програм
соціального захисту населення за
рахунок субвенції з державного
Згідно п.1 «Порядку фінансування
видатків місцевих бюджетів на
здійснення заходів з виконання
державних програм соціального захисту
населення за рахунок субвенцій з
державного бюджету», затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 04.03.2002 р. № 256, зазначений порядок
визначає відповідно до статті 102
Бюджетного кодексу України механізм
фінансування видатків місцевих
бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм
соціального захисту населення щодо
компенсаційних виплат за пільговий
проїзд окремих категорій громадян.
Відповідно п. 3 Порядку, головними
розпорядниками коштів місцевих
бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм
соціального захисту населення є
керівники головних управлінь,
управлінь, відділів та інших
самостійних структурних підрозділів
місцевих держадміністрацій,
виконавчих органів рад, до компетенції
яких належать питання праці та
соціального захисту населення (далі -
головні розпорядники коштів).
Отже, хоча пунктом 4 Порядку
передбачено перерахування сум
субвенцій на фінансування видатків
місцевих бюджетів на здійснення
заходів з виконання державних програм
соціального захисту населення в межах
фактичних зобов'язань відповідних
бюджетів щодо пільг, субсидій, допомоги
та компенсаційних виплат за пільговий
проїзд окремих категорій громадян,
пунктом 6 Порядку передбачено, що у разі
виникнення додаткових зобов'язань
головні розпорядники коштів місцевих
бюджетів надсилають щомісяця до 18
числа фінансовим органам
райдержадміністрацій, виконкомів
міських рад (міст республіканського
Автономної Республіки Крим і обласного
значення) уточнену інформацію про
фактично нараховані у поточному місяці
Далі у пунктах 6-11 Порядку внормовано
процедуру перерозподілу обсягів
субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам на виконання
державних програм соціального захисту
між їх видами та між бюджетами.
Таким чином, хоча головні розпорядники
коштів при розрахунках компенсаційних
виплат за пільговий проїзд окремих
категорій громадян обмежені сумами
фактичних зобов'язань відповідних
бюджетів, проте зобов'язані у разі
виникнення додаткових зобов'язань
надсилати щомісяця до 18 числа
райдержадміністрацій, виконкомів
міських рад (міст республіканського
Автономної Республіки Крим і обласного
значення) уточнену інформацію про
фактично нараховані у поточному місяці
Тобто, при виконанні державної
програми соціального захисту
населення щодо компенсаційних виплат
за пільговий проїзд окремих категорій
громадян залізничним транспортом по
Миронівському району вже за серпень
місяць 2013 року при наданні послуг на
суму 62 689,16 грн., та за відсутності
компенсаційних виплат, головний
розпорядник коштів повинен був
зареєструвати додаткові зобов'язання в
сумі 62 689,16 грн. та надати про це
інформацію фінансовому органу
виконкому міської ради, а також
продовжувати робити зазначене і у
вересні-грудні 2013 року включно.
Так, на підставі отриманої інформації,
фінансовий орган міг вирішувати
питання про фінансування додаткових
зобов'язань наступним чином:
- збільшення обсягу субвенцій з
державного бюджету місцевим бюджетам;
- перерозподіл обсягів субвенцій з
державного бюджету місцевим бюджетам
за рахунок позицій, по яким не
відбулось повного чи часткового
- реєстрація заборгованості за минулий
період та включення її в кошторис
Проте, як вбачається з наявних
матеріалів справи, відповідач не
проводив реєстрації додаткових
зобов'язань та щомісячно не надсилав
уточненої інформації про фактично
нараховані у поточному місяці суми до
фінансового органу виконкому районної
Таким чином, відповідач в цій частині
не виконав вимоги Постанови Кабінету
Міністрів України від 04.03.2002 р. № 256, чим
порушив право ДТГО «Південно-Західної
залізниці» на отримання
компенсаційних виплат за пільговий
проїзд окремих категорій громадян
залізницею в повному розмірі.
З даного приводу суд вважає за
необхідне зауважити, що мотивувальною
частиною постанови Верховного Суду
України від 13.10.2009 р. по справі № 21-348во09
визначено, що мета укладання договору
про розрахунки за надані послуги по
перевезенню позбавлена ознак, що
притаманні меті цивільно-правової
угоди, тобто, перевізник не мав за мету
набуття майнового блага, а сторони не
були вільні у визначенні умов договору.
Крім того, Верховний Суд України в
даному випадку зазначає, що
відсутність бюджетного асигнування не
є підставою для звільнення від
виконання грошового зобов'язання,
взятого на себе державою в особі органу
У відповідності до ст. 244-2 КАС України,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Крім того, в інформаційному листі
Вищого адміністративного суду України
від 01.06.2010 р. № 781/11/13-10 зазначено, що
суди, відмовляючи в задоволенні
позовних вимог про стягнення коштів,
дійшли помилкового висновку, що
відсутність бюджетного асигнування є
підставою для звільнення від виконання
грошового зобов'язання, взятого на себе
державою в особі органу виконавчої
влади, в даному випадку в особі
відповідача.

Враховуючи зазначені позиції
Верховного Суду України та Вищого
адміністративного суду України, суд не
може прийняти до уваги в якості
допустимого доказу по справі посилання
відповідача на те, що кошторисом на 2013
р., затвердженим головою Миронівської
райдержадміністрації не було
передбачено такої суми коштів на
компенсаційні виплати на пільговий
проїзд на залізничному транспорті, які
фактично були понесені позивачем у
розмірі 371 604,56 грн., зважаючи на що,
компенсація позивачу такої суми витрат
була неможливою.

В даному випадку, звертаючись до суду
із вказаним позовом, Держане
територіально-галузеве об'єднання
«Південно-Західна залізниця»
допустимими доказами по справі
підтвердило, що належним чином виконує
вимоги законів України та постанов
Кабінету Міністрів України, якими
передбачено державну програму
соціального захисту населення за
рахунок субвенцій з державного бюджету
для окремих категорій громадян, а саме:
позивачем встановлено таку соціальну
пільгу, як безкоштовний проїзд у
залізничному транспорті приміського
сполучення, відповідно до чого
залізниця, надаючи послуги з
безкоштовного перевезення таким
категоріям громадян, несе матеріальні
витрати (витрати на енергоносії,
заробітну плату працівникам, знос
рухомого складу, витрати на утримання
колії та інші витрати), що мають бути
відшкодовані останній з державного
бюджету на підставі наведених норм
чинного законодавства.

Згідно ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони:

1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь
у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку, відповідач, як суб'єкт
владних повноважень, не надав суду
допустимих доказів на спростування
заявлених позивачем позовних вимог.

Натомість позивач надав суду
обґрунтовані пояснення та допустимі
докази на їх підтвердження, щодо
заявлених позовних вимог, зважаючи на
що, суд дійшов до висновку про
задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України, або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір», під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» (в редакції
Закону від 19.09.2013 року, що набрала
чинності з 23.10.2013 р.), за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру встановлюється ставка
судового збору в розмірі 2 відсотків
розміру майнових вимог, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Згідно ст. 8 Закону України від 16.01.2014 р.
№ 719-VII «Про Державний бюджет України на
2014 рік», розмір мінімальної заробітної
плати на період з 01.01.2014 року по 30.06.2014
року становить 1 218,00 грн.

Отже, мінімальна ставка судового збору
за подання до адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру з 01.01.2014 року по 30.06.2014 року
становить - 1 827 грн., а максимальна - 4 872
грн.

В даному випадку, при сумі позову 371 604,56
грн., ставка судового збору становить 4
872 грн.

Так, позивачем при поданні вказаного
позову майнового характеру було
сплачено 487,20 грн. судового збору.

З огляду на те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, решта суми
судового збору за розгляд позову
майнового характеру у розмірі 4 384,80 грн.
(4 872 грн. - 487,20 грн.). підлягає стягненню з
відповідача.

Крім того, судові витрати (судовий збір)
у розмірі 487,20 грн. підлягають
присудженню на користь позивача за
рахунок Державного бюджету України,
поклавши на відповідний підрозділ
Державної казначейської служби
України виконання постанови суду в
частині стягнення судових витрат за
рахунок бюджетних асигнувань
відповідача.

Враховуючи вищенаведене в сукупності,
та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, 158-163 КАС
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати протиправною
бездіяльність Управління соціального
захисту населення Миронівської
районної державної адміністрації в
частині невиконання вимог пункту 6
«Порядку фінансування видатків
місцевих бюджетів на здійснення
заходів з виконання державних програм
соціального захисту населення за
рахунок субвенцій з державного
бюджету», затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р.
№ 256, а саме, щодо не реєстрації за
період з 01.08.2013 р. по 31.12.2013 р. додаткових
зобов'язань за фактично надані послуги
пільгового проїзду залізницею окремим
категоріям громадян по Миронівському
району за цей же період та не
надсилання інформації про додаткові
зобов'язання щомісяця до 18 числа
фінансовому органу Миронівської
районної державної адміністрації
Київської області.

3. Визнати протиправними дії
Управління соціального захисту
населення Миронівської районної
державної адміністрації в частині
несплати ДТГО «Південно-Західна
залізниця» витрат на перевезення
пасажирів залізницею, які користуються
пільгами з оплати проїзду у приміських
поїздах за період з 01.08.2013 р. по 31.12.2013 р.

4. Стягнути з Управління
соціального захисту населення
Миронівської районної державної
адміністрації витрати, які понесла
ДТГО «Південно-Західна залізниця» на
перевезення пасажирів, що користуються
пільгами з оплати проїзду у приміських
поїздах за період з 01.08.2013 р. по 31.12.2013 р.
у сумі 371 604,56 грн.

5. Судові витрати в сумі 487,20 грн.
присудити на користь Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця» за
рахунок Державного бюджету України.

6. Покласти на відповідний
підрозділ Державної казначейської
служби України виконання постанови
суду в частині стягнення судових
витрат за рахунок бюджетних асигнувань
Управління соціального захисту
населення Миронівської районної
державної адміністрації.

7. Стягнути решту суми судового
збору з Управління соціального захисту
населення Миронівської районної
державної адміністрації на користь
Державного бюджету України в розмірі 4
384,80 грн., зарахувавши їх за реквізитами
Окружного адміністративного суду
міста Києва для сплати судового збору.

Строк і порядок набрання судовим
рішенням законної сили встановлені у
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя:
Я.І. Добрянська

Дата складання та підписання в повному
обсязі постанови - 25.03.2014 р.