Справа № 9101/113498/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2013-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

"12" листопада 2013 р. справа №
2а-9788/10/0470

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Юхименка О.В.,
Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Комар
Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Дніпропетровської
митниці

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 14
березня 2011 року по справі № 2а-9788/10/0470

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вест Інжиніринг"

до Дніпропетровської митниці

про скасування податкових рішень, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання недійсними податкових
повідомлення відповідача форми "Р" від
20.05.2010 року № 40 та № 41.

Постановою суду першої інстанції позов
задоволено. Визнано протиправними та
скасовано податкові повідомлення
форми "Р" Дніпропетровської митниці від
20.05.2010 року № 40 та № 41.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права.

Просить скасувати постанову суду та
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
судом першої інстанції задоволені
позовні вимоги з порушенням норм
чинного законодавства та зроблено
висновки, які суперечать фактичним
обставинам справи. Судом не прийнято до
уваги, що митні спірні правовідносини
регулюються ст. 69 Митного кодексу
України (далі - МК України), Законами
України "Про систему оподаткування" від
25.06.1991 року № 2151-ХІІ та "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" від 21.12.2000 року № 2181
(далі - Закон № 2181) (який діяв на момент
виникнення спірних правовідносин).

У судовому засідання представник
відповідача - Онасенко О.В. підтримав
доводи апеляційної скарги та просив
скасувати постанову суду першої
інстанції.

Представник позивача у судове
засідання, повідомлений належним чином
про місце, дату і час розгляду справи,
не з'явилися, що не перешкоджає
розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги дотримання судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції було
встановлено та знайшло своє
підтвердження під час розгляду
апеляційної скарги, що 27.04.2010 року
відповідачем, на підставі наказу
Дніпропетровської митниці від 02.04.2010
року № 250 було проведено камеральну
перевірку стану дотримання позивачем
законодавства з питань митної справи
за період роботи 2007-2009 р.р.

За результатами проведеної перевірки
того ж дня було складено акт № К
012/10/110000003/ (а.с. 40-41), у якому було
встановлено порушення позивачем
положень Закону України «Про митний
тариф України», що призвело до
класифікації товару (макаронні вироби
торгівельних марок "DOLCETTO" та "SORENTY"),
ввезеного за вантажними митними
деклараціями (далі - ВМД): № 110000003/9/303642
від 03.03.2009 року, № 110000003/9/326673 від 12.11.2009
року, № 110000003/9/303681 від 03.03.2009 року, №
110000003/9/305440 від 30.03.2009 року, № 110000003/9/306014
від 06.04.2009 року, № 110000003/9/306015 від 06.04.2009
року, № 110000003/9/307794 від 28.04.2009 року, №
110000003/9/308164 від 05.05.2009 року, № 110000003/9/311833
від 15.06.2009 року, № 110000003/9/311835 від 15.06.2009
року, № 110000003/9/214224 від 09.07.2009 року, №
110000003/9/314487 від 13.07.2009 року, № 110000003/9/317681
від 17.08.2009 року, № 110000003/9/317682 від 17.08.2009
року, № 110000003/9/319748 від 09.09.2009 року, №
110000003/9/319757 від 09.09.2009 року, № 110000003/9/324451
від 22.10.2009 року, № 110000003/9/324510 від 23.10.2009
року, № 110000003/9/324511 від 23.10.2009 року, №
110000003/9/325650 від 02.11.2009 року, № 110000003/9/325651
від 02.11.2009 року, № 110000003/9/326305 від 09.11.2009
року за кодом (інші вироби із
тіста без дріжджів висушені, піддані
тепловій обробці) замість коду
(інші вироби з тіста без дріжджів, без
начинки, не піддані тепловій обробці
або не приготовлені іншим способом, без
вмісту яєць), а також до оподаткування
товарів за ставкою ввізного мита 10 %
замість 15 % та несплати митних платежів
у сумі 193 786,44 грн.

На підставі складеного акту були
ухвалені податкові повідомлення форми
"Р" № 40 від 20.05.2010 р. про визначення
податкового зобов'язання з мита на
товари, що ввозяться на територію
України суб'єктами підприємницької
діяльності на загальну суму 169 563,13 грн.,
в тому числі за основним платежем - 161
488,70 грн. та сума штрафних санкцій - 8 074,43
грн., № 41 від 20.05.2010 р. про визначення
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість з товарів, ввезених на
територію України суб'єктами
підприємницької діяльності на
загальну суму 33 912,63 грн., де основний
платіж - 32 297,74 грн., а штрафні санкції - 1
614,89 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції дійшов висновку, що
при ввезенні товарів на митну
територію України відповідач здійснив
перевірку митної вартості товарів, що
ввозилися і прийняв без зауважень
подані декларації, тому подальше
додаткове нарахування митних платежів
є безпідставним.

Колегія суддів погоджується даним
висновком суду з огляду на наступне.

За змістом статті 313 МК України
класифікація товарів, тобто віднесення
товарів до класифікаційних групувань,
зазначених в Українській класифікації
товарів зовнішньоекономічної
діяльності, є виключною компетенцією
митних органів.

Незалежно від закінчення операцій
митного контролю, оформлення та
пропуску товарів і транспортних
засобів митний контроль за ними може
здійснюватися, якщо є достатні
підстави вважати, що мають місце
порушення законодавства України чи
міжнародного договору України,
укладеного в установленому законом
порядку, контроль за виконанням яких
покладено законом на митні органи.
Такий контроль здійснюється на
підставі письмового розпорядження
керівника митного органу або особи, яка
його заміщує (стаття 69 МК України).

Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2.1
статті 2 Закону № 2181 контролюючими
органами стосовно акцизного збору та
податку на додану вартість (з
урахуванням випадків, коли законом
обов'язок з їх стягнення або контролю
покладається на податкові органи),
ввізного та вивізного мита, інших
податків і зборів (обов'язкових
платежів), які відповідно до законів
справляються при ввезенні
(пересиланні) товарів і предметів на
митну територію України або вивезенні
(пересиланні) товарів і предметів з
митної території України є митні
органи.

Згідно з підпунктом 2.2.1 пункту 2.2
статті 2 Закону № 2181 контролюючі органи
мають право здійснювати перевірки
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати лише стосовно
тих податків і зборів (обов'язкових
платежів), які віднесені до їх
компетенції цим пунктом.

У відповідності з пунктом 10.3 статті 10
Закону України "Про податок на додану
вартість" № 168/97-ВР платники податку,
які імпортують товари на митну
територію України, відповідають за
дотримання правил надання інформації
для розрахунку бази оподаткування
(суми податку, належного до сплати)
митними органами.

За правилами підпункту 4.2.1 пункту 4.2
статті 4 Закону № 2181, якщо згідно з
нормами цього пункту сума податкового
зобов'язання розраховується
контролюючим органом, то платник
податків не несе відповідальності за
своєчасність, достовірність та повноту
нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне і повне
погашення нарахованого податкового
зобов'язання та має право на оскарження
цієї суми в установленому цим Законом
порядку.

Таким чином, якщо митні органи,
приймаючи вантажні митні декларації та
пропускаючи товар на митну територію
України, погоджувалися з відомостями
щодо звільнення позивача від сплати
податку на додану вартість, чи з кодом
товарної номенклатури, зазначеної
імпортером, то відповідно до пункту 10.3
статті 10 Закону № 168/97 та підпункту 4.2.1
пункту 4.2 статті 4 Закону № 2181 митниця
позбавлена можливості визначати код
товарної номенклатури таких товарів і
як наслідок приймати податкові
повідомлення про визначення ввізного
мита та податкових зобов'язань у
зв'язку з помилковим визначенням коду
товарної номенклатури.

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

З огляду на викладене, суд доходить
висновку, що суд першої інстанції
об'єктивно, повно, всебічно дослідив
обставини, які мають суттєве значення
для вирішення справи, та ухвалив судове
рішення без порушення норм
матеріального права, тому постанову
суду слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Дніпропетровської
митниці залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 14
березня 2011 року по справі № 2а-9788/10/0470
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України в
порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
О.В. Юхименко

Суддя:
А.О. Коршун