Справа № 813/8222/13-а
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 р.
Справа № 694/14/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючої судді
Хобор Р.Б.,

суддів:
Попка Я.С., Сапіги В.П.,

з участю секретаря судового засідання
Cідельник Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну ОСОБА_1
на постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 17.12.2013 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
Стрийської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області, за участю третіх осіб, що не
заявляють самостійних вимог на стороні
відповідача Головного управління
Державної казначейської служби
України у Львівській області та
начальника Стрийської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Львівській області Ганюка Р.В., про
визнання незаконним наказу, поновлення
на роботі, стягнення втраченого
заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н
О В И В:

01.11.2013р. ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Стрийської обєднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Львівській області в якому, з
урахуванням уточнених вимог, просить:
визнати протиправним та скасувати
наказ Стрийської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області № 28-о від 14 жовтня 2013 р. про
звільнення ОСОБА_1; визнати
протиправним та скасувати наказ
Стрийської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області № 99-о від 19 серпня 2013р. про
звільнення ОСОБА_1; поновити ОСОБА_1 на
посаді старшого державного
податкового інспектора
організаційно-розпорядчого відділу
Стрийської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області; стягнути з Стрийської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Львівській області на
користь ОСОБА_1 середній заробіток за
час вимушеного прогулу; стягнути з
Стрийської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області на користь ОСОБА_1 150000 грн.
завданої моральної шкоди; стягнути з
Державного бюджету України на користь
ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у
розмірі 2808,75 грн.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 17.12.2013 року
в задоволенні позову відмовлено.
Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що під час звільнення
ОСОБА_1 не було порушено вимог
законодавства про працю, а отже немає
підстав для скасування оскаржуваних
наказів, поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, її в апеляційному порядку
оскаржив позивач - ОСОБА_1, яка
покликаючись на неповне з»ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до безпідставної відмови у
задоволенні позовних вимог, просить
оскаржувану постанову суду скасувати
та прийняти нову постанову, якою
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог
покликається на те, що на момент
винесення оскаржуваних наказів
позивачу не пропонувалась жодна
рівноцінна посада, жодної згоди
профспілкової організації на
звільнення позивача з посади не було.
Позивача було попереджено про наступне
звільнення з 21.10.2013 року, проте її було
звільнено з 14.10.2013 року. Крім того,
позивачу замість безстрокового
трудового договору пропонували
перейти на строковий, що є, на думку
апелянта, неправомірним.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено те,
що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 05.10.2005 р. (наказ
№ 60-о) працювала у державній податковій
інспекції Стрийського району.

ІНФОРМАЦІЯ_2. у ОСОБА_1 народилася
донька - ОСОБА_4.

12.10.2012 р. ОСОБА_1 надано відпустку по
догляду за дитиною до досягнення нею
5-річного віку з 21.10.2012 р. по ІНФОРМАЦІЯ_3
(наказ № 198-в від 12.10.2012 р.).

На підставі Постанови Кабінету
Міністрів України від 20.03.2013 № 229 "Про
утворення територіальних органів
Міністерства доходів і зборів", наказу
ДПС України від 26.04.2013 р. № 11 "Про
реорганізацію ДПС в окремих областях,
м. Києві та м.Севастополі, Центрального
офісу", наказів Міністерства доходів і
зборів України від 26.04.2013 р. № 80 "Про
затвердження чисельності працівників
територіальних органів Міндоходів";
від 26.04.2013 р. № 81 "Про затвердження
тимчасових типових структур
територіальних органів Міндоходів";
від 22.05.2013 р. №120 "Про затвердження
чисельності працівників державних
податкових інспекцій головних
управлінь Міндоходів"; від 03.06.2013 р. №31
"Про реорганізацію територіальних
органів Державної податкової служби у
Львівській області"; наказу ДПІ у
Стрийському районі Львівської області
ДПС від 06.06.2013 р. № 365 "Про питання
реорганізації ДПІ у Стрийському районі
Львівської області ДПС та порядок
підписання документів під час
реорганізації" відбувались заходи у
зв'язку з реорганізацією, скороченням
штатної чисельності і змінами істотних
умов праці.

18.06.2013 р. ОСОБА_1 попереджено про
наступне звільнення із займаної посади
19.08.2013 р. згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України,
про що вона розписалась на бланку
попередження.

10.07.2013 р. ОСОБА_1 запропоновано іншу
посаду - Головного спеціаліста
адміністративно-господарського
сектору Стрийської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Львівській області, по строковому
договору, на час відпустки по догляду
за дитиною ОСОБА_5

Відповідач зазначив, що в інспекції не
було інших вільних посад, де було б
можливе працевлаштування ОСОБА_1 Від
цієї пропозиції ОСОБА_1 відмовилася,
але не підписалася про це у відповідній
графі бланку попередження. Про це було
складено акт від 10.07.2013р. про відмову
від підпису.

Судом також встановлено, що порівняння
штатного розпису ДПІ у Стрийському
районі Львівської області ДПС на 2013 р.
(до реорганізації) і тимчасового
штатного розпису Стрийської об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів на 2013 р., затвердженого
20.06.2013 р. (після реорганізації), свідчить
про те, що посади старшого державного
податкового інспектора в
організаційно-розпорядчому відділі
(який після реорганізації називається
сектором організації діяльності та
контролю виконання документів) немає. В
цьому підрозділі є 2 посади - завідувача
та головного державного інспектора.

19.08.2013 р. видано наказ № 99-о про
звільнення з роботи 19.08.2013 р. ОСОБА_1 з
займаної посади у зв'язку із
скороченням штатної чисельності і
змінами істотних умов праці. Зазначено
в наказі, що у зв'язку з тим, що ОСОБА_1
перебуває у відпустці без збереження
заробітної плати для догляду за
дитиною, яка потребує домашнього
догляду згідно медичного висновку до
досягнення нею 5-тирічного віку, датою
звільнення вважати останній день цієї
відпустки.

19.08.2013 р. складено акт про відмову
ОСОБА_1 від підпису про ознайомлення з
наказом ДПІ від 19.08.2013р. № 99-о "Про
звільнення" та попередженням про
наступне вивільнення 21.10.2013р. Акт
підписали 7 посадових осіб ДПІ.

14.10.2013 р. ОСОБА_1 подала заяву про те, що з
15.10.2013р. виходить з декретної відпустки
по догляду за дитиною та приступає до
виконання службових обов'язків.

14.10.2013 р. видано наказ № 28-о "Про
звільнення", за яким звільнено з роботи
з 14 жовтня 2013 року ОСОБА_1 в зв'язку із
скороченням чисельності і змінами
істотних умов праці. Серед підстав
наказу зазначено заяву ОСОБА_1 від
14.10.2013 р., а також наказ ДПІ від 19.08.2013р. №
99-о. В трудову книжку ОСОБА_1 внесено
запис про звільнення.

На час розгляду справи вакантні посади
відсутні, конкурсів на заміщення
вакантних посад не оголошувалося.

Колегія суддів погоджується з
висновоком суду першої інстанції щодо
відсутності підстав для задоволення
позовних вимог з огляд на наступне.

Відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України,
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадках: змін в організації
виробництва і праці, в тому числі
ліквідації, реорганізації, банкрутства
або перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

Як вказує Верховний Суд України в п.19
Постанови Пленуму № 9 від 06.11.92 р. "Про
практику розгляду судами трудових
спорів", розглядаючи трудові спори,
пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП
України, суди зобов'язані з'ясувати, чи
дійсно у відповідача мали місце зміни в
організації виробництва і праці,
зокрема, ліквідація, реорганізація або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників, чи
додержано власником або уповноваженим
ним органом норм законодавства, що
регулюють вивільнення працівника, які
є докази щодо змін в організації
виробництва і праці, про те, що
працівник відмовився від переведення
на іншу роботу або що власник або
уповноважений ним орган не мав
можливості перевести працівника з його
згоди на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
чи не користувався вивільнюваний
працівник переважним правом на
залишення на роботі та чи попереджався
він за 2 місяці про наступне
вивільнення.

Враховуючи наведене, колегія суддів
зазначає, що реорганізація ДПІ у
Стрийському районі Львівської області
ДПС та утворення на її базі Стрийської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Львівській області
відбулась на підставі Постанови
Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №
229 "Про утворення територіальних
органів Міністерства доходів і зборів",
наказу ДПС України від 26.04.2013 р. № 11 "Про
реорганізацію ДПС в окремих областях,
м. Києві та м.Севастополі, Центрального
офісу" та інших нормативних документів.
Реорганізація супроводжувалася зміною
в організації праці, скороченням
чисельності та штату працівників,
зокрема посади, яку займала позивач -
старшого державного податкового
інспектора в
організаційно-розпорядчому відділі.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КЗпП України при
скороченні чисельності чи штату
працівників у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
переважне право на залишення на роботі
надається працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці.

Однак посада, яку обіймала позивач,
була скорочена повністю. Переважне
право на залишенні на роботі не
застосовувалось, оскільки не було
інших працівників, які обіймали такі ж
самі посади, і між якими мав би
визначитися роботодавець з
урахуванням переваг, передбачених у ст.
42 КЗпП України.

Матеріалами справи також
спростовуються доводи позивача про те,
що їй не пропонувалось інше вакантне
місце роботи /а.с.43/.

Згідно з актом про відмову від підпису
ОСОБА_1 відмовилась від підпису в графі
погодження чи відмови від
запропонованої адміністрацією
Стрийської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Львівській області посади на бланку
попередньо сформованої пропозиції.
Відхилення цієї пропозиції було
зумовлено тим, що позивач не хотіла
погоджуватися на запропоновані умови
праці, її не влаштовував тимчасовий
характер роботи, яка пропонувалася.

На переконання колегії суддів,
відповідач довів відсутність іншої
посади, яку можна було б запропонувати
ОСОБА_1 Отже, ОСОБА_1 відмовилась від
запропонованої роботи, що дало
підстави для її звільнення.

Колегія суддів вважає правильними
твердження суду першої інстанції про
те, що покликання позивача щодо
звільнення її під час перебування у
відпустці є безпідставними, оскільки
19.08.2013 р. видано наказ № 99-о про
звільнення позивача з роботи 19.08.2013 р.,
але в самому наказі зазначено, що у
зв'язку з тим, що ОСОБА_1 перебуває у
відпустці без збереження заробітної
плати для догляду за дитиною, датою
звільнення вважати останній день цієї
відпустки. Тому коли позивач вийшла на
роботу 14.10.2013 р. видано наказ № 28-о "Про
звільнення", за яким її звільнено з
роботи з 14 жовтня 2013 року. Таким чином,
звільнення позивача відбулось у
відповідності до норм трудового
законодавства.

Згідно з трудовою книжкою ОСОБА_1, вона
є посадовою особою органу доходів і
зборів, якому присвоєне спеціальне
звання інспектор податкової служби ІІІ
рангу /а.с.9/.

Статтею 43-1 КЗпП України передбачено, що
без годи профспілкового органу
звільняються службові особи органів
доходів і зборів, яким присвоєно
спеціальні звання. Таким чином
порушення процедури отримання згоди
профспілкового органу на звільнення з
роботи судом не береться до уваги,
оскільки така згода не є обов'язковою
при звільненні службових осіб органів
доходів і зборів, яким присвоєно
спеціальне звання.

Відтак, на переконання колегії суддів,
під час звільнення ОСОБА_1 не було
порушено вимог законодавства про
працю, а отже немає підстав для
скасування оскаржуваних наказів,
поновлення на роботі, стягнення на
користь позивача заробітної плати за
час вимушеного прогулу.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до переконання, що
доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
постанова суду першої інстанції
ґрунтується на правильно встановлених
обставинах справи та з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В
А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
17.12.2013 року у справі № 813/8222/13-а - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуюча суддя
Р.Б. Хобор

Судді
Я.С. Попко

В.П. Сапіга