Справа № 872/2/13
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2013-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2013 р. справа № 0870/5969/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чередниченко В.Є.

суддів: Богданенка
І.Ю. Панченко О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Чепурко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 30 жовтня 2012
року у справі № 0870/5969/12 за позовом
ОСОБА_1 до відділу Держкомзему у
Гуляйпільському районі Запорізької
області, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору:
публічне акціонерне товариство
«Аграрний Дім» про скасування
державної реєстрації додаткової угоди
від 26.12.2011 року до договору оренди землі
від 15.01.2005 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19 червня 2012 року звернулась до
суду з позовом до відділу Держкомзему у
Гуляйпілському районі Запорізької
області, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору:
публічне акціонерне товариство
«Аграрний Дім» в якому просить
скасувати державну реєстрацію
додаткової угоди від 26.12.2011 року до
договору оренди землі №б/н від 15.01.2005
року, зареєстрованого у
Гуляйпільському районному відділі РФ
ДП «Центр ДЗК» реєстраційний №17
від 20.03.2006 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що державна реєстрація
додаткової угоди проведена всупереч
волевиявленню орендодавця без
врахування його заяви від 12.08.2011 року
№08-11/336 про не проведення державної
реєстрації додаткової угоди, чим
порушено п. п. 8, 9 Порядку державної
реєстрації договорів оренди землі, не
перевірено відповідність договору
положенням статті 15 Закону України
«Про оренду землі», не дотримано вимоги
ст.ст. 9, 15, 24 Закону України «Про
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 30 жовтня 2012
року у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що
встановлені судом обставини справи
свідчать про відсутність підстав для
відмови у реєстрації додаткової угоди
від 01.07.2011 року до договору оренди землі
від 15.01.2005 року. Таким чином відповідач
діяв на підставах, в межах повноважень
та а спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції позивач оскаржив її
до апеляційного суду з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, неповного
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, недоведеністю
обставин, що мають значення для справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права. Просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити.

Зазначає про наявність перешкоди у
вигляді заяви позивача в реєстрації
додаткової угоди до договору оренди
земельної ділянки укладеної між ним та
третьою особою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
розгляду апеляційної скарги, що 15.01.2005
року між позивачем та третьою особою
був укладений договір оренди землі,
зареєстрований в Гуляйпільському
районному відділі Запорізької
регіональної філії ДП «Центр ДЗК»
20.03.2006 року за № 17. Зазначений
Договір укладено строком на п'ять
років. Додатковою угодою до
зазначеного Договору від 15.07.2009 року,
зареєстрованою в Гуляйпільському
районному відділі Запорізької
регіональної філії ДП «Центр ДЗК»
21.10.2009 року № 52, було подовжено
строк дію Договору до 10 років.

01.07.2011 року позивач та третя особа
уклали ще одну додаткову угоду до
зазначеного Договору, яка
зареєстрована відповідачем 26.12.2011 року
за № 1422. Вказаною додатковою
угодою було продовжено строк дії
Договору до 31.12.2019 року та збільшено
відсоткову ставку орендної плати з 3% до
5%. Дана додаткова угода підписана
сторонами особисто.

12.08.2011 року до відповідача надійшло
звернення позивача, в якому позивач
просив не проводити державну
реєстрацію додаткової угоди до
договору оренди землі укладеного між
нею та третьою особою, на підставі
державного акту серія ЗП № 013838
виданого 09.10.2003 року.

26.12.2011 року відповідачем за № 1422
була зареєстрована зазначена
додаткова угода до договору оренди
землі від 15.01.2005 року.

Правомірність та обґрунтованість дій
відповідача по реєстрації додаткової
угоди від 01.07.2011 року до договору оренди
землі від 15.01.2005 року є предметом спору
переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між
сторонами та відмовляючи у задоволені
позову, суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що відповідач діяв на
підставах, в межах повноважень та а
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, оскільки судом не
була встановлена наявність законних
підстав для відмови у реєстрації
додаткової угоди від 01.07.2011 року до
договору оренди землі від 15.01.2005 року.

З такими висновками суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
погоджується з наступних підстав.

Стаття 1 Закону України «Про оренду
землі» та стаття 93 Земельного кодексу
України (далі - ЗК України) встановлює,
що право оренди земельної ділянки - це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
провадження підприємницької та іншої
діяльності.

Згідно зі ст.124 ЗК України передача в
оренду земельних ділянок, що
перебувають у власності громадян і
юридичних осіб, здійснюється за
договором оренди між власником
земельної ділянки і орендарем. Право
оренди земельної ділянки виникає з
моменту державної реєстрації цього
права. Право оренди земельної ділянки
посвідчується договором оренди землі,
зареєстрованим відповідно до закону
(ст. ст. 125, 126 ЗК України).

Відповідно до ст. ст. 202, 203 ЗК України
державна реєстрація земельних ділянок
здійснюється у складі державного
реєстру земель; державний земельний
кадастр ведеться уповноваженим
органом виконавчої влади з питань
земельних ресурсів. Аналогічні
положення містить і Закон України «Про
оренду землі» від 06.10.1998 № 161-ХІV (зі
змінами та доповненнями).

Згідно із ст. 20 Закону України «Про
оренду землі» укладений договір оренди
землі підлягає державній реєстрації.
Державна реєстрація договорів оренди
землі проводиться у порядку,
встановленому законом.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
передбачено, що обов'язковій державній
реєстрації підлягають речові права та
обтяження на нерухоме майно, розміщене
на території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування.

Згідно ст. 15 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:
1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Відповідно до ч. 7 ст. 16 вказаного Закону
державна реєстрація прав проводиться
на підставі заяви правонабувача,
сторін (сторони) правочину, за яким
виникло право, або уповноважених ними
(нею) осіб.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони
є вільними в укладені договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Статтею 15 Закону України «Про оренду
землі» визначені умови договору оренди
землі. Відсутність у договорі оренди
землі однієї з істотних умов,
передбачених цією статтею, а також
порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього
Закону є підставою для відмови в
державній реєстрації договору оренди,
а також для визнання договору
недійсним відповідно до закону.

Відповідно до статті 16 Закону України
«Про оренду землі» укладення договору
оренди земельної ділянки із земель
приватної власності здійснюється за
згодою орендодавця та особи, що набуває
право оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяження» у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо: 1) заявлене право, обтяження не
підлягає державній реєстрації
відповідно до цього Закону; 2) об'єкт
нерухомого майна або більша його
частина розміщені на території іншого
органу державної реєстрації прав; 3) із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень звернулася неналежна
особа; 4) подані документи не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; 5) заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 6) заявлене право вже
зареєстровано.

Враховуючи положення зазначених норм
права, на які послався суд першої
інстанції при прийнятті оскарженого
рішення, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, щодо відсутності у
відповідача передбачених
законодавством України підстав для
відмови у реєстрації додаткової угоди
від 01.07.2011 року до договору оренди землі
від 15.01.2005 року.

Доводи позивача викладені в
апеляційній скарзі щодо наявності
«перешкод» для проведення державної
реєстрації додаткової угоди від 01.07.2011
року до договору оренди землі від 15.01.2005
року не ґрунтуються на положеннях
законодавства.

На підставі зазначеного, суд
апеляційної інстанції вважає, що суд
першої інстанції під час розгляду
даної справи об'єктивно, повно та
всебічно дослідив обставини, які мають
суттєве значення для вирішення справи,
дав їм правильну юридичну оцінку і
ухвалив законне, обґрунтоване рішення
без порушень норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому постанову суду
першої інстанції у даній справі
необхідно залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198,
статтями 205, 206 КАС України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 30
жовтня 2012 року у справі № 0870/5969/12 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі, шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
О.М. Панченко

Повний текст ухвали виготовлений 18
жовтня 2013 року.