Справа № 9101/39040/2011
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2012-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2012 рокусправа № 2а/0470/538/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Шкуропадська В.М.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - Гусаров
В.О.(дов. від 18.04.2012)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
березня 2011 року

у справі №2а/0470/538/11

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська

про визнання протиправним та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

встановила:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська, в якому просила
визнати незаконним та скасувати
податкові повідомлення - рішення: від
23.07.2010 №/0, від 30.09.2010 №/1, від
16.12.2010 №/2 про визначення
податкового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності у сумі 43679,82
грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
віднесення до витрат, пов'язаних з
одержанням доходу, а саме: витрат на
проживання на базах відпочинку та
спортивному комплексу, на придбання
друкованої продукції, на
консультаційні послуги та оренду
квартири, є правомірним, оскільки
вказані витрати безпосередньо
пов'язані з господарською діяльністю
позивача та документально
підтверджені первинними документами.
Жодний нормативний акт не містить
вимоги щодо обов'язкового отримання
доходу після здійснення витрат, та,
відповідно, неможливості віднесення до
витрат видатків, після здійснення яких
не отримано дохід.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
16.03.2011 адміністративний позов
задоволено повністю: визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення №/0 від
23.07.2010, №/1 від 30.09.2010, №/2 від
16.12.2010.

Не погодившись із постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу
(а.с. 197), в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду та прийняти
рішення, яким апеляційну скаргу
задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
позивачем до перевірки не надано
документів, підтверджуючих зв'язок
понесених витрат у вигляді проживання
на базах відпочинку та спортивному
комплексі з веденням господарської
діяльності та фактично отриманим
доходом у 3 кварталі 2009 року. Також
відповідач вказує, що у позивача
відсутній перелік фактично придбаної
друкованої продукції у ФОП ОСОБА_3, що
унеможливлює зв'язати витрати з
веденням господарської діяльності
платника податків. Крім того, оскільки
оплата за договором, укладеним з ТОВ
«Емвей Україна», надійшла 20.10.2009, а
фактично виконані роботи позивачем
здійснені у вересні 2009 року, витрати,
здійснені позивачем протягом
жовтня-листопада 2009 року,
безпосередньо не пов'язані з отриманим
доходом за надані послуги у вересні 2009
року.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про час та місце розгляду
справи сторони повідомлені судом
належним чином.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, ДПІ у АНД районі м.
Дніпропетровська проведена
документальна планова виїзна
перевірка ФОП ОСОБА_2 з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.04.2007 по 31.03.2010, за
результатами якої складенйи акт
№2000/173/НОМЕР_1 від 07.07.2010.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем ст.13 розділу IV Декрету
Кабінету Міністрів України "Про
прибутковий податок громадян" № 13-92 від
26.12.1992, в результаті чого донараховано
податок з доходів фізичних осіб від
здійснення підприємницької діяльності
за період, що перевірявся, в сумі 43679,82
грн., у тому числі по періодах: 3 квартал
2009 року - 3729,97 грн., 4 квартал 2009 року -
39949,85 грн.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення №/0 від
23.07.2010, яким позивачу визначено суму
податкового зобов'язання за платежем
податок з доходів фізичних осіб у
розмірі 43679,82 грн.

Означене податкове
повідомлення-рішення оскаржено
позивачем в порядку ст. 5 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

За результатами розгляду скарги
позивача залишені без задоволення,
податкове повідомлення-рішення - без
змін.

Відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення №/1 від
30.09.2010, №/2 від 16.12.2010, якими
визначені податковим органом суми
податкових зобов'язань не змінені.

З огляду на фактичні обставин справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції.

Правовідносини щодо оподаткування
доходів фізичних осіб від зайняття
підприємницькою діяльністю
регулюються розділом IV Декрету
Кабінету Міністрів України від 26.12.92
року № 13-92 «Про прибутковий податок з
громадян» з урахуванням положень
пункту 9.12 статті 9 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб».

Відповідно до вимог ст.13 Декрету
Кабінету Міністрів України
оподатковуваним доходом вважається
сукупний чистий доход, тобто різниця
між валовим доходом (виручки у грошовій
та натуральній формі) і документально
підтвердженими витратами,
безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу.

До складу витрат, безпосередньо
пов'язаних з одержанням доходів,
належать витрати, які включаються до
складу валових витрат виробництва
(обігу) або підлягають амортизації
згідно з Законом України «Про
оподаткування прибутку підприємств».

Згідно до п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

За твердженням податкового органу в
акті перевірки виключно факт одержання
доходу може бути підставою для
включення до валових витрат звітного
періоду не всіх видатків, а лише тієї їх
частини, яка безпосередньо пов'язана з
отриманням такого доходу у звітному
періоді.

Проте такі висновки не відповідають
нормам податкового законодавства.

Як встановлено в пп.5.3.9 п.5.3 ст.5
зазначеного Закону, не належать до
складу валових витрат будь-які
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Відповідно до п.13 Інструкції "Про
оподаткування доходів фізичних осіб
від зайняття підприємницькою
діяльністю", затвердженої наказом ДПА
України №12 від 21.04.1993, загальним
оподатковуваним доходом вважається
сукупний чистий дохід, тобто різниця
між валовим доходом (виручкою у
грошовій та натуральній формі) і
документально підтвердженими
витратами, безпосередньо пов'язаними з
одержанням доходу. Якщо ці витрати не
можуть бути підтверджені
документально, то вони враховуються
податковими органами при проведенні
остаточних розрахунків за нормами у
відсотках до валового доходу,
наведеними в додатку N 6 до цієї
Інструкції.

Тобто правові норми, які регулюють
питання відображення фізичною
особою-підприємцем в податковому
обліку валових витрат, не містять
додаткових обмежень, ніж визначені
Законом України "Про оподаткування
прибутку підприємств".

Як вбачається з матеріалів справи, з
01.04.2007 по 30.09.2009 позивач здійснював
діяльність із застосуванням спрощеної
системи оподаткування, обліку та
звітності, був платником єдиного
податку.

З 01.10.2009 по 31.12.2009 та з 01.01.2010 по 31.03.2010
оподаткування доходів від здійснення
господарської діяльності позивачем
здійснювалось на загальній системі
оподаткування, позивач був платником
податку з доходів фізичних
осіб-субєктів підприємницької
діяльності.

Основними видами діяльності позивача є
здавання в найом нерухомого майна та
іншого майна; посередницькі послуги;
проведення культурно-масових заходів,
інші послуги; торгівельна діяльність.

Матеріалами справи підтверджено, що
24.03.2004 між позивачем (виконавець) та ТОВ
«Емвей Україна» (Замовник) укладено
договір про надання послуг №3606134,
предметом якого є надання Виконавцем
послуг, спрямованих на збільшення
обсягів продажу продукції Замовника на
території України та прийняття
Замовником таких послуг зі сплатою
винагороди на умовах, визначених у
цьому договорі. Під наданням послуг в
цьому договорі розуміється, зокрема,
здійснення заходів щодо
інформаційного забезпечення
споживачів продукції ТОВ «Емвей
Україна» відомостями про властивості
та правила використання продукції й
проведення регулярних зустрічей,
тренінгів та семінарів з іншими
незалежними підприємцями з метою
розвитку бізнесу та збільшення обсягів
продажу продукції Замовника.

На виконання умов вказаного договору,
позивачем проведено масові заходи на
базах відпочинку, витрати щодо яких
підтверджено документально, а саме:

база відпочинку «Парус» - рахунок
№27/09-гтв від 27.08.2009 на загальну суму
16000,00 грн., акт виконаних робіт №2 від
06.09.2009 на загальну суму 16000,00 грн.,
платіжне доручення №62 про
перерахування грошових коштів;

база відпочинку «Сокольники» - рахунок
№152 від 03.09.2009 на загальну суму 4860,00 грн.,
акт виконаних робіт від 06.09.2009 на
загальну суму 4860,00 грн., платіжне
доручення №63 про перерахування
грошових коштів;

база відпочинку «Локомотив» - рахунок
№352 від 05.09.2009 на загальну суму 528,00 грн.,
рахунок №353 від 05.09.2009 на загальну суму
360,00 грн., фіскальний чек №1078 від 05.09.2009
на загальну суму 528,00 грн., фіскальний
чек №1079 від 05.09.2009 р. на загальну суму
360,00 грн.).

Також, на виконання умов договору,
укладеного з ТОВ «Емвей Україна»,
позивачем замовлено друковану
продукцію на суму 1192,00 грн. у фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, що
підтверджується товарним чеком від
05.08.2009 на загальну суму 1192,00 грн.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що позивачем до складу валових
витрат включені витрати, пов'язані з
оплатою за товар, послуги, які отримані
з метою подальшого використання у
власній господарській діяльності
позивача, і вказані витрати
підтверджені відповідними
документами, обов'язковість яких
передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Отже, зважаючи на наявність у позивача
первинних документів, що підтверджують
понесені витрати на виконання умов
договору, укладеного з ТОВ «Емвей
Україна» (оригінали містяться в
матеріалах справи), а також
пов'язаність понесених витрат з
господарською діяльністю позивача,
колегія суддів доходить висновку про
те, що сума у розмірі 22940,00 грн., яка була
включена до складу валових витрат у 3
кварталі 2009 року, сформована
правомірно та повністю відповідає
вимогам чинного законодавства.

Також, колегія суддів не погоджується з
донарахуванням позивачу податку з
доходів фізичних осіб від здійснення
підприємницької діяльності за 4
квартал 2009 року у розмірі 39949,85 грн., з
огляду на підтвердження позивачем
здійснених витрат з господарською
діяльністю.

Як вбачається матеріалів справи, у 4
кварталі 2009 року позивачем здійснено
витрати на консультаційні послуги
(проведення маркетинг-планів на
відкритих зустрічах, семінарах,
приватних консультаціях, виступ з
лекціями та консультаціями, на заходах
тощо) на загальну суму 240302,00,00 грн. на
підставі наступних договорів: №02/10-09
від 01.10.2009, укладеного з ФОП ОСОБА_4, що
підтверджується актами виконаних
консультаційних послуг №1 від 28.10.2009 на
загальну суму 35700,00 грн.; №2 від 30.11.2009 на
загальну суму 4352,19 грн.; договором
№03/10-09 від 01.10.2009, укладеного з ФОП
ОСОБА_5, що підтверджується актом
виконаних консультаційних послуг №1
від 28.10.2009 на загальну суму 28560,00 грн.;
договору №01/10-09 від 01.10.2009, укладеного з
ФОП ОСОБА_6, що підтверджується актом
виконаних консультаційних послуг від
28.10.2009 на загальну суму 30600,00 грн.; №04/10-09
від 01.10.2009, укладеного з ФОП ОСОБА_7, що
підтверджується актом виконаних
консультаційних послуг №1 від 28.10.2009 на
загальну суму 32640,00 грн.; №07/10-09 від
01.10.2009, укладеного з ФОП ОСОБА_8, що
підтверджується актами виконаних
консультаційних послуг №1 від 30.10.2009 на
загальну суму 34120,00 грн. та №2 від 30.11.2009
на загальну суму 13130,00 грн.; №06/10-09 від
01.10.2009, укладеного з ФОП ОСОБА_9, що
підтверджується актом виконаних
консультаційних послуг №1 від 30.10.2009 на
загальну суму 28560,00 грн.; №05/10-09 від
01.10.2009, укладеного з ФОП ОСОБА_10, що
підтверджується актом виконаних
консультаційних послуг №1 від 29.10.2009 на
загальну суму 32640,00 грн.

До того ж, позивачем здійснено витрати
на оренду квартири на загальну суму
5000,00 грн. що підтверджується договором
оренди квартири від 01.10.2009, укладеного з
ФОП ОСОБА_11 (оренда квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1),
актом виконаних послуг по наданню в
оренду квартири від 30.11.2009 р. на
загальну суму 5000,00 грн.); витрати на
обслуговування заходу у розмірі 6650,00
грн., що підтверджується рахунком
№СФ-0000317 від 28.10.2009, виданого ТОВ
«Бартоломео» та актом виконаних послуг
по обслуговуванню заходу від 01.11.2009 р.
№ОУ-0000277 на загальну суму 6650,00 грн.;
витрати на проживання на базі
відпочинку «Сосновий бор» у розмірі
14280,00 грн., що підтверджується договором
№09/09 від 21.10.2009 р. та актом виконаних
послуг від 31.10.2009 р. на загальну суму
14280,00 грн.

Зважаючи на той факт, що предметом
договору, укладеного між позивачем та
ТОВ «Емвей Україна» є, зокрема,
проведення регулярних зустрічей,
тренінгів та семінарів з іншими
незалежними підприємцями з метою
розвитку бізнесу та збільшення обсягів
продажу продукції Замовника, відтак,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
пов'язаність вищезазначених витрат
позивача із його господарською
діяльністю та отриманим доходом у
звітному періоді.

Аналіз наведених норм законодавства та
фактичних обставин справи дає підстави
зробити висновок про те, що наявність
отриманого доходу дозволяє
враховувати понесені підприємцем
витрати до складу валових. При цьому,
немає законодавчих обмежень щодо
розміру цих витрат (перевищують вони чи
ні розмір отриманих доходів) та немає
законодавчих обмежень щодо того,
отримані такі доходи до понесення
витрат чи після їх здійснення.

Таким чином, зважаючи на викладене,
колегія суддів приходить до висновку,
що доводи відповідача про відсутність
у діях позивача причинного зв'язку між
витратами та господарською діяльністю
не знаходять свого підтвердження та
спростовуються наявними в матеріалах
справи доказами.

З огляду на вище викладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
під час розгляду справи в повному
обсязі дослідив обставини, які мають
значення для справи, ухвали законне та
обґрунтоване рішення про задоволення
позовних вимог.

Передбачених статтею 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нового
судового рішення не вбачається, у
зв'язку з чим колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
16.03.2011 у справі №2а/0470/538/11 - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко