Справа № 821/4260/13-а
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2013-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2013 р. Справа № 821/4260/13-а
Херсонський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кузьменко Н.А.

судді - Циганія С.І.

судді - Кисильової О.Й.

при секретарі - Поповій К.Г.

за участю: представника позивача -
Хабалюка Д.О.

представника відповідачів - Фекліної
Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов
товариства з обмеженою
відповідальністю "Фірмово-промисловий
комплекс "Корабел" до Державної
екологічної інспекції
Північно-Західного регіону Чорного
моря, Державної екологічної інспекції
України про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

11 листопада 2013 року до Херсонського
окружного адміністративного суду
надійшла позовна заява товариства з
обмеженою відповідальністю
"Фірмово-промисловий комплекс "Корабел"
(далі - позивач, ТОВ «ФПК «Корабел») до
Державної екологічної інспекції
Північно-Західного регіону Чорного
моря (далі - ДЕІ Північно-Західного
регіону Чорного моря), Державної
екологічної інспекції України (далі -
ДЕІ України) з позовними вимогами про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії.

З урахуванням поданого 19 листопада 2013
року уточнення до позову, просить суд:

- визнати незаконними дії ДЕІ
Північно-Західного регіону Чорного
моря щодо віднесення позивача до групи
суб'єктів господарювання з високим
ступенем ризику для навколишнього
природного середовища;

- визнати незаконними дії ДЕІ України
щодо віднесення позивача до групи
суб'єктів господарювання з високим
ступенем ризику для навколишнього
природного середовища;

- зобов'язати ДЕІ Північно-Західного
регіону Чорного моря виключити
позивача з переліку та/або групи
суб'єктів господарювання Херсонської
області з високим ступенем ризику їх
господарської діяльності для
навколишнього природного середовища;

- зобов'язати ДЕІ Північно-Західного
регіону Чорного моря виключити
позивача з "Плану заходів з виконання
покладених на Державну екологічну
інспекцію Північно-Західного регіону
Чорного моря завдань на 4 квартал 2013
року".

Обґрунтовуючи свою правову позицію,
позивач зазначив, що ТОВ «ФПК «Корабел»
не може бути віднесений до суб'єктів
господарювання з високим ступенем
ризику господарської діяльності для
навколишнього природного середовища,
оскільки, в його діяльності відсутні
будь-які з критеріїв передбачених в
постанові КМ України «Про затвердження
критеріїв розподілу суб'єктів
господарювання за ступенем ризику їх
господарської діяльності для
навколишнього природного середовища
та періодичності здійснення заходів
державного нагляду (контролю)» від 19
березня 2008 року №212 (далі - Постанова
№212). Представник позивача зазначив про
відсутність у товариства таких видів
діяльності, які визначені в постанові
КМ України «Про перелік видів
діяльності та об'єктів, що становлять
підвищену екологічну небезпеку» від 27
липня 1995 року №554 (далі - Постанова №554).
Місце розташування позивача не
охоплюється зоною повноважень ДЕІ
Північно-Західного регіону Чорного
моря. З посиланням на КАС України
стверджує про порушення його прав та
інтересів діями суб'єктів владних
повноважень. З наведеного позивач
робить висновок про неправомірність
внесення товариства як до групи
суб'єктів господарювання діяльності з
високим ступенем ризику господарської
діяльності для навколишнього
природного середовища так і до "Плану
заходів з виконання покладених на
Державну екологічну інспекцію
Північно-Західного регіону Чорного
моря завдань на 4 квартал 2013 року".

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі посилаючись на
обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідачів в судовому
засіданні проти позову заперечувала в
повному обсязі та просила суд
відмовити в задоволенні позову, але
вмотивованого та обґрунтованого
письмового заперечення на
адміністративний позов не надала.
Представник зазначила, що дії які
оскаржує позивач не є актами
індивідуальної дії, не порушують прав
та свобод, перевірка товариства не
проводилась, порушення не
встановлювались, приписи чи інші акти
реагування не виносились. Все це на
думку представника відповідачів є
підставами для залишення позовної без
задоволення.

Розглянувши надані сторонами
документи, заслухавши в судовому
засіданні представника позивача та
представника відповідачів, з'ясувавши
фактичні обставини справи, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду спору по суті,
проаналізувавши норми законодавства
які регулюють спірні відносини та їх
застосування сторонами, суд приходить
до висновку про відсутність підстав
для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що 15 жовтня 2013 року
ТОВ «ФПК «Корабел» отримало
повідомлення ДЕІ Північно-Західного
регіону Чорного моря про проведення
планової перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства. До
повідомлення додано перелік
документів до перевірки.

Головою ДЕІ України 20 вересня 2013 року
затверджено "План заходів з виконання
покладених на Державну екологічну
інспекцію Північно-Західного регіону
Чорного моря завдань на 4 квартал 2013
року" (погоджений головами Херсонської,
Миколаївської та Одеської області). Під
номером 24 в План включено позивача (м.
Херсон, вул. Карантинний осрів,1)
стосовно якого заплановано проведення
перевірки додержання вимог
природоохоронного законодавства, як
такого що підпадає під вимоги Закону
України «Про охорону навколишнього
природного середовища», Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», Постанови №212, Постанови
№554.

Товариство з підставами для включення
його до "Плану заходів з виконання
покладених на Державну екологічну
інспекцію Північно-Західного регіону
Чорного моря завдань на 4 квартал 2013
року" та з правомірністю надісланого
повідомлення ДЕІ Північно-Західного
регіону Чорного моря не погодилось та
звернулось до суду.

Позивач стверджує, що ці дії порушують
його права та інтереси.

Правомірність дій відповідачів є
предметом судового розгляду в даній
справі.

Спірні правовідносини врегульовані
Конституцією, Законом України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», Законом України «Про
охорону навколишнього природного
середовища».

Частина 2 статті 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади,
їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до преамбули Закону України
«Про охорону навколишнього природного
середовища», цей Закон визначає
правові, економічні та соціальні
основи організації охорони
навколишнього природного середовища.

Управління охороною навколишнього
природного середовища полягає у
здійсненні в цій галузі функцій
спостереження, дослідження,
екологічної експертизи, контролю,
прогнозування, програмування,
інформування та іншої
виконавчо-розпорядчої діяльності.

Державними органами управління в
галузі охорони навколишнього
природного середовища і використання
природних ресурсів є центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
охорони навколишнього природного
середовища, центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері охорони навколишнього
природного середовища, обласні,
Київська та Севастопольська міські
державні адміністрації, а на території
Автономної Республіки Крим - орган
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань охорони
навколишнього природного середовища
та інші державні органи, до компетенції
яких законами України віднесено
здійснення зазначених функцій (ч.1,3 ст.16
Закону України «Про охорону
навколишнього природного середовища»).

Пункт «а» Статті 20-2 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища» відносить до компетенції
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів, у сфері охорони
навколишнього природного середовища
організацію і здійснення у межах
компетенції державного нагляду
(контролю) за додержанням центральними
органами виконавчої влади та їх
територіальними органами, місцевими
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування в частині
здійснення делегованих їм повноважень
органів виконавчої влади,
підприємствами, установами та
організаціями незалежно від форми
власності та господарювання,
громадянами України, іноземцями та
особами без громадянства, а також
юридичними особами - нерезидентами
вимог природоохоронного
законодавства.

Згідно з п.1 Положення про Державну
екологічну інспекцію України
(затверджене Указом Президента України
від 13 квітня 2011 року N 454/2011) Державна
екологічна інспекція України
(Держекоінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра екології та
природних ресурсів України (далі -
Міністр).

Держекоінспекція України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через свої територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, морські
екологічні інспекції (Азовська,
Азово-Чорноморська, Північно-Західного
регіону Чорного моря) (п.7 Положення).

ДЕІ України при затвердженні "Плану
заходів з виконання покладених на
Державну екологічну інспекцію
Північно-Західного регіону Чорного
моря завдань на 4 квартал 2013 року"
здійснила передбачені законодавством
повноваження.

ДЕІ Північно-Західного регіону Чорного
моря направила на адресу позивача
повідомлення про проведення планової
перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства,
виконуючи свої повноваження як
територіальний орган ДЕІ України,
передбачені Положенням про Державну
екологічну інспекцію
Північно-Західного регіону Чорного
моря (затверджено наказом
Держекоінспекції України 12.12.2011р. №136)

Дії відповідачів щодо затвердження
Плану заходів та направлення
повідомлення про проведення планової
перевірки вчинені в порядку та у спосіб
передбачений спеціальним
законодавством.

Преамбула до Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» передбачає, що цей Закон
визначає правові та організаційні
засади, основні принципи і порядок
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності, повноваження органів
державного нагляду (контролю), їх
посадових осіб і права, обов'язки та
відповідальність суб'єктів
господарювання під час здійснення
державного нагляду (контролю).

Планові заходи здійснюються
відповідно до річних або квартальних
планів, які затверджуються органом
державного нагляду (контролю) до 1
грудня року, що передує плановому, або
до 25 числа останнього місяця кварталу,
що передує плановому (ч.1 ст.5 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності»).

Органи державного нагляду (контролю)
здійснюють планові заходи з державного
нагляду (контролю) за умови письмового
повідомлення суб'єкта господарювання
про проведення планового заходу не
пізніш як за десять днів до дня
здійснення цього заходу. Повідомлення
повинно містити: дату початку та дату
закінчення здійснення планового
заходу; найменування юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи - підприємця, щодо
діяльності яких здійснюється захід;
найменування органу державного
нагляду (контролю). Повідомлення
надсилається рекомендованим листом чи
телефонограмою за рахунок коштів
органу державного нагляду (контролю)
або вручається особисто керівнику чи
уповноваженій особі суб'єкта
господарювання під розписку.
Продовження строку здійснення
планового заходу не допускається (ч.4,5
ст.5 Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності»).

Розпорядчі документи органів
державного нагляду (контролю), які
мають вплив на права та обов'язки
суб'єкта господарювання передбачені
статтею 7 Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності».

Розпорядження або інший розпорядчий
документ органу державного нагляду
(контролю) - обов'язкове для виконання
письмове рішення органу державного
нагляду (контролю) щодо усунення
виявлених порушень у визначені строки.
Розпорядження видається та
підписується керівником органу
державного нагляду (контролю) або його
заступником.

Розпорядження може передбачати
застосування до суб'єкта
господарювання санкцій, передбачених
законом.

Розпорядчі документи щодо усунення
порушень вимог законодавства можуть
бути оскаржені до відповідного
центрального органу виконавчої влади
або суду в установленому законом
порядку (ч.9 ст.7).

Права суб'єкта господарювання
передбачає стаття 10, а обов'язки стаття
11 Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності».

Отже, позивач виконуючи свої обов'язки
та використовуючи надані права не
позбавлений можливості вплинути на
прийняття відповідачами розпорядчих
документів.

Після прийняття розпорядчих
документів позивач не позбавлений
права звернутись до суду з
адміністративним позовом про
оскарження дій або бездіяльності
відповідачів (порядок проведення
перевірки, неприйняття матеріалів та
ін.) або скасування кінцевого рішення
(постанови, припису, протоколу, вимоги
та ін.), оскільки, ці дії впливають на
його права та обов'язки.

В даному випадку товариство
звертається з вимогою про захист своїх
прав та обов'язків, які жодним чином не
порушено. Перевірка не відбулась. Строк
перевірки сплинув, а продовження
строку здійснення планового заходу
заборонено законом.

Права та обов'язки відповідача не
порушено, а доводи позовної заяви не
дають підстав для висновку про
протилежне.

Оцінка судом обставин справи базується
на наданих доказах, їх належності та
переконливості, в поєднанні з
принципами КАС України.

Як передбачає ч.2 ст.8 КАС України, суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в
Україні є практика Європейського суду
з прав людини, яка статтею 17 Закону «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» визнана джерелом права.

Згідно п.1 статті 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
(ратифіковано Україною 17.07.1997 року,
набула чинності для України 11.09.1997 року)
"Кожен має право на ... розгляд його
справи упродовж розумного строку ...
судом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру...".

Зокрема в рішенні Європейського суду з
прав людини по справі «Бендерський
проти України» (Заява N 22750/02§42)
зазначено, що «Конвенція не гарантує
захист теоретичних та ілюзорних прав, а
гарантує захист прав конкретних та
ефективних (рішення "Артіко проти
Італії" від 13 травня 1980)».

Положення ст. 9 КАС України передбачає,
що суди при вирішенні справи керуються
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Частиною 2 ст. 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивач належними доказами не
підтвердив правомірність своїх вимог,
натомість наявні в матеріалах справи
докази не дають суду підстав для
висновку про протиправність дій
відповідачів.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи
наявні у матеріалах справи докази в
сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Судові витрати розподілити відповідно
до приписів ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

На підставі вимог частини 3статті 160 КАС
України, в судовому засіданні 19 грудня
2013 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

Керуючись Конституцією України,
Законом України «Про охорону
навколишнього природного середовища»,
Законом України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності», ст.ст. 7, 8, 9,
14, 71, 86, 94, 158 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю
"Фірмово-промисловий комплекс "Корабел"
до Державної екологічної інспекції
Північно-Західного регіону Чорного
моря, Державної екологічної інспекції
України про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Херсонський окружний
адміністративний суд апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги на постанову суду
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст. 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано колегією суддів 20 грудня 2013
р.

Головуючий суддя
Н.А.Кузьменко

Суддя
С.І. Циганій

Суддя
О.Й. Кисильова

кат. 5.1.2.