Справа № 812/1600/14
Суддя: І.В.Тихонов
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 березня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/1600/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

судді -
Тихонова І.В.

при секретарі судового засідання -
Ігнатович О.А.

за участю:

представника позивача -
Протасенко С.О.

від відповідача - не
прибув

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Ленінської міжрайонної
державної податкової інспекції у м.
Луганську Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автобудсервіс-плюс»
про накладення арешту на кошти, що
знаходяться на розрахункових рахунках
в банках обслуговуючих платника
податків, -

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Ленінської міжрайонної державної
податкової інспекції у м. Луганську
Головного управління Міндоходів у
Луганській області до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Автобудсервіс-плюс» про накладення
арешту на кошти, що знаходяться на
розрахункових рахунках в банках
обслуговуючих платника податків.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що ТОВ «Автобудсервіс-плюс»
перебуває на обліку як платник
податків у Ленінській МДПІ у м.
Луганську Головного управління
Міндоходів у Луганській області.

Відповідачем не сплачено до бюджету
узгоджену суму податкового боргу з
податку на додану вартість у сумі 27 169
грн. 95 коп., самостійно нарахованого
податкового зобов'язання у декларації
з ПДВ у розмірі 29 085 грн. 00 коп.,
прийнятого податковим органом
податкового повідомлення-рішення №
/0 від 02.03.11, у розмірі 170,00 грн.,
повідомлення-рішення № /0 від 05.08.11
у розмірі 8752,80 грн., податкового
повідомлення-рішення № /0 від
05.08.11, у розмірі 995,96 грн., податкового
повідомлення-рішення № /0 від
05.08.11, у розмірі 34,00 грн., узгодженого
податкового боргу з податку на
прибуток у сумі 11 237,41 грн., прийнятого
податковим органом податкового
повідомлення-рішення № 0 від 04.04.11
у розмірі 5000,00 грн., прийнятого
податковим органом податкового
повідомлення-рішення № 00052510/0 від 17.04.12
у розмірі 511,00 грн., прийнятого
податковим органом податкового
повідомлення-рішення № /0 від 17.04.12
у розмірі 5200,00 грн.

Органом державної податкової служби
здійснювалися заходи, передбачені
Законом України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетом та державними цільовими
фондами», а саме направлено податкову
вимогу № 435 від 23.02.2011 року, прийнято
рішення від 30.03.2011 року про опис майна в
податкову заставу.

Нерухоме майно, транспортні засоби, що
перебуває у власності ТОВ
«Автобудсервіс-плюс» відсутнє.

У судовому засіданні представник
позивача адміністративний позов
підтримав у повному обсязі, надав
пояснення, аналогічні викладеним у
позові та просив суд накласти арешт на
кошти, що знаходяться на розрахункових
рахунках в банках обслуговуючих
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автобудсервіс-плюс»
() :

- рр 201 ПАТ КБ «Аксіома» МФО
307305;

- рр 0001 АТ «Імексбанк» МФО
328384;

- рр 0001 АТ «Імексбанк» МФО
328384;

- рр 0001 АТ «Імексбанк» МФО
328384;

Відповідач належним чином
повідомлений про час та місце
проведення судового засідання не
прибув до суду, причини неявки суду не
повідомив. На адресу суду повернувся
конверт, в якому відповідачу було
надіслано ухвалу про відкриття
провадження та призначення справи до
розгляду у судовому засіданні, з
позначкою «за закінченням терміну
зберігання».

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України
розписку про одержання повістки
(повістку у разі неможливості вручити
її адресату чи відмови адресата її
одержати) належить негайно повернути
до адміністративного суду. У разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин,
вважається, що така повістка вручена
належним чином.

Відповідно до частини 4 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин, відповідно до
приписів статті 128 КАС України, суд
здійснює розгляд справи на підставі
наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд дійшов
висновку про задоволення позову з
наступних підстав.

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, та
порядок їх адміністрування, визначення
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулює
Податковий кодекс України.

У відповідності із статтею 14
Податкового кодексу України:

- грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності
(підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту
14.1);

- штрафна санкція (фінансова санкція,
штраф) - плата у вигляді фіксованої суми
та/або відсотків, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи, а також штрафні
санкції за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності
(підпункт 14.1.265 пункту 14.1);

- пеня - сума коштів у вигляді відсотків,
нарахованих на суми грошових
зобов'язань, не сплачених у встановлені
законодавством строки (підпункт 14.1.162
пункту 14.1);

- податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання (підпункту 14.1.175 пункту 14.1).

Згідно із пунктом 54.1 статті 54
Податкового кодексу України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

У відповідності із пунктом 57.1 статті 57
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Автобудсервіс-плюс» зареєстровано
виконавчим комітетом Луганської
міської ради в якості юридичної особи
11.03.2010 року за № 1 017107 та
перебуває на обліку в Ленінській МДПІ у
м. Луганську ГУ Міндоходів у Луганській
області з 12.03.2010 року (а.с.7,10).

Відповідачем не сплачено до бюджету
узгоджену суму податкового боргу з
податку на додану вартість у сумі 27 169
грн. 95 коп., самостійно нарахованого
податкового зобов'язання у декларації
з ПДВ у розмірі 29 085 грн. 00 коп., що
виникло на підставі прийнятого
податковим органом податкового
повідомлення-рішення № /0 від
02.03.11, у розмірі 170,00 грн.,
повідомлення-рішення № /0 від 05.08.11
у розмірі 8752,80 грн., податкового
повідомлення-рішення № /0 від
05.08.11, у розмірі 995,96 грн., податкового
повідомлення-рішення № /0 від
05.08.11, у розмірі 34,00 грн., узгодженого
податкового боргу з податку на
прибуток у сумі 11 237,41 грн., прийнятого
податковим органом податкового
повідомлення-рішення № 0 від 04.04.11
у розмірі 5000,00 грн., прийнятого
податковим органом податкового
повідомлення-рішення № 00052510/0 від 17.04.12
у розмірі 511,00 грн., прийнятого
податковим органом податкового
повідомлення-рішення № /0 від 17.04.12
у розмірі 5200,00 грн. (а.с.14-22).

Наявність вищевказаної заборгованості
підтверджується обліковою карткою
платника (а.с.28,29).

Органом державної податкової служби
здійснювалися заходи, передбачені
Законом України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетом та державними цільовими
фондами», а саме направлено податкову
вимогу № 435 від 23.02.2011 року, прийнято
рішення від 30.03.2011 року про опис майна в
податкову заставу (а.с.13,23).

Податкова вимога вважається
надісланою (врученою) юридичній особі,
якщо її передано посадовій особі такої
юридичної особи під розписку або
надіслано листом з повідомленням про
вручення (п.п. 6.2.4 п. 6.2 ст. 6 Закону №2181).
Вказані податкові вимоги були
повернути на адресу МДПІ з позначкою
«за зазначеною адресою не проживає».

Таким чином, вищевказані заходи з
погашення податкового боргу, які були
здійсненні податковою інспекцією, не
дали позитивного результату.

Податковим органом направлялися
запити з метою виявлення наявного у
відповідача майна.

Відповідно до інформаційної довідок з
Реєстру прав власності на нерухоме
майно від 20.02.2014 року № 18023540, у реєстрі
прав власності на нерухоме майно
відомості відсутні за ТОВ
«Автобудсервіс - плюс» (а.с.24). ,

Згідно листа управління державної
автомобільної інспекції від 25.02.20144
року у ТОВ «Автобудсервіс - плюс»
транспортні засоби відсутні (а.с.27).

З відповіді на запит позивача про
наявність транспортних засобів, згідно
комп'ютерного обліку ВРЕР ДАІ м.
Луганськ бази даних АІПС «Автомобіль»
станом на 25.02.2014 року вбачається, що за
відповідачем транспортних засобів не
обліковується (а.с.27).

Відповідно до листа МКП БТІ № 29556/19-504
від 19.11.2012 року за ТОВ «Автобудсервіс -
плюс» зареєстрованого права власності
немає. (а.с.26)

Відповідно до довідки з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
щодо ТОВ «Автобудсервіс - плюс»
відомості відсутні (а.с.25).

Отже, з вищенаведеного вбачається, що
майно у підприємства відсутнє, тому
відповідно до п.п. 2.5 до Порядку
застосування податкової застави
органами ДПС затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України від
11.10.2011 року № 1273 зареєстровано в МУЮ
23.11.2011 № 1339/20077 - до акту опису
насамперед включається ліквідне майно,
яке можливо використати як джерело
погашення податкового боргу, тому акт
опису майна не складався, так як
підприємство за юридичною адресою не
знаходиться, майно для акту опису
підприємством не надано (а.с.29-31).

Таким чином, ТОВ «Автобудсервіс - плюс»
не забезпечено майном для погашення
податкового боргу.

Пунктами 87.1 та 87.2 статті 87 Податкового
кодексу України визначено, що
джерелами самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового
кодексу України регламентовано, що
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Відповідно п. 95.3 ст. 95 Податкового
кодексу України, стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Згідно з п.п. 20.1.17 п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо накладення
арешту на кошти та інші цінності такого
платника податків, що знаходяться в
банку, у разі, якщо у платника податків,
який має податковий борг, відсутнє
майно та/або його балансова вартість
менша суми податкового боргу, та/або
таке майно не може бути джерелом
погашення податкового боргу.

На підставі вищенаведеного, суд
приходить до висновку, що податковим
органом вжито передбачені податковим
законодавством необхідні заходи щодо
встановлення майна, яке може слугувати
джерелом погашення податкового боргу.

Проте, відсутність майна позивача
унеможливлює виконання покладених на
Ленінську міжрайонну державну
податкову інспекцію у м. Луганську
Луганської області Державної
податкової служби функцій щодо
забезпечення виконання платником
податків своїх зобов'язань щодо
погашення податкового боргу.

За приписами підпункту 20.1.17 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України
визначено право податкового органу
звертатися до суду з вимогою
накладення арешту на кошти та інші
цінності такого платника податків, що
знаходяться в банку, який має
податковий борг, за наявності
наступних підстав: відсутність майна;
балансова вартість майна менша суми
податкового боргу; майно не може бути
джерелом погашення податкового боргу.

Таким чином, мається наявність
встановлених пп.20.1.17 п. 20.1 ст. 20 ПК
України підстав для накладення арешту
на кошти відповідача, що знаходяться на
рахунках у банках.

Підсумовуючи викладене, з огляду на
встановлені у справі фактичні
обставини та досліджені докази, суд
приходить до висновку щодо наявності
підстав для задоволення позову
Ленінської міжрайонної державної
податкової інспекції у м. Луганську
Головного управління Міндоходів у
Луганській області до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Автобудсервіс-плюс» про накладення
арешту на кошти, що знаходяться на
розрахункових рахунках в банках
обслуговуючих платника податків.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а статтею 94
Кодексу адміністративного судочинства
України не передбачено їх стягнення у
даних випадках.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87,
94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністратвиний позов Ленінської
міжрайонної державної податкової
інспекції у м. Луганську Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автобудсервіс-плюс»
про накладення арешту на кошти, що
знаходяться на розрахункових рахунках
в банках обслуговуючих платника
податків, - задовольнити.

Накласти арешт на кошти, що знаходяться
на розрахункових рахунках в банках
обслуговуючих Товариство з обмеженою
відповідальністю «Автобудсервіс-плюс»
( адреса: 91055, м. Луганськ,
вул. Лермонтова, буд. 1в, кімн. 307 А), а
саме:

- рр 201 ПАТ КБ «Аксіома» МФО
307305;

- рр 0001 АТ «Імексбанк» МФО
328384;

- рр 0001 АТ «Імексбанк» МФО
328384;

- рр 0001 АТ «Імексбанк» МФО
328384.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та
підписано 25 березня 2014 року.

Суддя
І.В.Тихонов