Справа № 9101/103427/2012
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2013 рокусправа № 439/930/12 (2а/439/31/12)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Шкуропадська В.М.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Софіївському районі Дніпропетровської
області

на постанову Софіївського районного
суду Дніпропетровської області від 12
червня 2012 року

у справі № 439/930/12

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в Софіївському районі
Дніпропетровської області

до відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в
Дніпропетровській області

про скасування постанови про
стягнення з боржника виконавчого
збору,-

встановила:

Управління Пенсійного фонду України в
Софіївському районі Дніпропетровської
області звернулося до суду з позовом
(а.с.10) до відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в
Дніпропетровській області, в якому
просило визнати неправомірною
діяльність відповідача; визнати
незаконною та скасувати постанову,
винесену старшим державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Дніпропетровській області Понікаровою
А. О. від 23.04.2012 ВП № 30405955 про стягнення з
боржника - Управління Пенсійного фонду
України в Дніпропетровській області
виконавчого збору у розмірі 1360,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивачем належним чином виконано
виконавчий лист від 26.12.2011, виданий
Софіївським районним судом
Дніпропетровської області, щодо
нарахування фізичній особі ОСОБА_2
доплати до пенсії у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком, яке було
здійснено 04.04.2012. Крім того, позивач
зазначає, що розмір соціальних виплат
залежить від соціально-економічних
можливостей держави, але оскільки у
державному бюджеті відсутні кошти
задля виплати доплати до пенсій,
несвоєчасна виплата доплати
вищеозначеній фізичній особі не може
вважатись порушенням чинного
законодавства.

Постановою Софіївського районного
суду Дніпропетровської області від
12.06.2012 у задоволенні позову відмовлено
з тих підстав, що Закон України «Про
виконавче провадження» не містить
норм, які б передбачали можливість
державного виконавця не стягувати
виконавчий збір з причин неможливості
виконання рішення суду, зокрема, у
зв'язку з відсутністю коштів у
боржника.

Державний виконавець при винесенні
постанови про стягнення з управління
Пенсійного фонду України виконавчого
збору, діяв правомірно, в межах наданих
повноважень та відповідно до вимог
чинного законодавства, а тому підстави
для визнання його дій неправомірними
чи скасування вказаної постанови
відсутні.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу (а.с. 35), в якій
просить скасувати постанову суду та
прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі. Апеляційна скарга фактично
мотивована доводами, викладеними в
позовній заяві.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про час і місце судового
засідання сторони повідомлені судом
належним чином.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги, внаслідок
наступного.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, 26.12.2011 Софіївським
районним судом Дніпропетровської
області видано виконавчий лист у
справі №2а-742/10 про зобов'язання
позивача здійснити перерахунок
підвищення до пенсії ОСОБА_2 за період з
01 травня 2010 року по 15 грудня 2010 року
згідно зі ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» та ч.1
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням різниці,
яка була виплачена у цей період та
забезпечити її виплату.

13.01.2012 старшим державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Дніпропетровській області прийнято
постанову про відкриття виконавчого
провадження щодо виконання
виконавчого листа від 26.12.2011 у справі
№2а-742/10, виданого Софіївським районним
судом Дніпропетровської області,
пунктом другим якої встановлено, що
рішення підлягає негайному виконанню
без встановлення строку на самостійне
виконання.

Копія означеної постанови отримана
позивачем 24.01.2012 (а.с.10).

23.04.2012 у зв'язку з невиконання позивачем
виконавчого листа від 26.12.2011 у справі
№2а-742/10, відповідачем винесено
постанову ВП №30646549 про стягнення з
боржника виконавчого збору у розмірі
1360,00 грн.

26.04.2012 позивач повідомив відповідача
про виконання виконавчого листа від
26.12.2011 у справі №2а-742/10, зазначив, що
04.04.2012 фізичній особі ОСОБА_2 нарахована
доплата до пенсії у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком,
передбачена ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», а також
направив копію розпорядження про
перерахунок пенсії, датованого 04.04.2012.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про відсутність правових підстав для
задоволення позову.

Статтею 41 Закону України від 21 квітня
1999 року № 606-ХІV «Про виконавче
провадження» визначено, що витрати
органів державної виконавчої служби,
пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій щодо
забезпечення примусового виконання
рішень, є витратами виконавчого
провадження. Витрати виконавчого
провадження здійснюються за рахунок
коштів Державного бюджету України та
коштів виконавчого провадження, які
використовуються у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України. Кошти виконавчого провадження
складаються, зокрема, з коштів
виконавчого збору, стягнутого з
боржника, стягнутих з боржника витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій.

Про стягнення з боржника витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, державний
виконавець виносить постанову, яка
затверджується начальником
відповідного відділу державної
виконавчої служби. Зазначена постанова
надсилається сторонам не пізніше
наступного робочого дня після її
винесення і може бути оскаржена ними до
суду у десятиденний строк (ч.5 ст.41
Закону № 606-ХІV).

Відповідно до чч.1, 2 ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Згідно статті 28 Закону № 606-ХІV у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постанню державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір не стягується за
виконавчими документами про
конфіскацію майна, стягнення
періодичних платежів, стягнення
виконавчого збору, накладення арешту
на майно для забезпечення позовних
вимог, відшкодування витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, і стягнення штрафів,
накладених відповідно до вимог цього
Закону (ч.2 ст.28 Закону № 606-ХІV).

Відповідно до ст.27 Закону № 606-ХІV у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

У разі отримання документального
підтвердження про повне виконання
рішення боржником до початку його
примусового виконання державний
виконавець закінчує виконавче
провадження в порядку, встановленому
цим Законом. Виконавчий збір та
витрати, пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій, у такому
разі з боржника не стягуються (ч.3 ст.27
Закону № 606-ХІV).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем рішення Софіївського
районного суду Дніпропетровської
області у справі № 2а-742/10 не виконано,
жодних заяв про відстрочку або
розстрочку виконання рішення
відповідачу не подано.

Виходячи з вищевикладеного, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що у державного виконавця не було
підстав вважати наявними у боржника
будь-яких обставин, які б перешкоджали
виконанню ним судового рішення в
добровільному порядку, навіть
враховуючи отримання боржником копії
постанови від 13.01.2012 про відкриття
виконавчого провадження - 24.01.2012.

Також, колегія суддів погоджується з
позицією суду першої інстанції щодо
неприйняття до уваги посилань позивача
на Постанову Правління Пенсійного
Фонду України від 22.09.2011 №27-6, оскільки
наявність у позивача постанови суду
апеляційної інстанції не є підставою
для неможливості виконання судового
рішення на підставі виданого
виконавчого листа.

Законодавчо встановлені обставини, за
яких з боржника судовий збір не
стягується, в даному випадку відсутні.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
вважає, що постанова про стягнення з
позивача судового збору від 23.04.2012
прийнята відповідачем правомірно та
обґрунтовано, підстави для її
скасування відсутні.

Суд першої інстанції під час розгляду
справи в повному обсязі дослідив
обставини, які мають значення для
справи, ухвалив законне та вмотивоване
рішення.

Передбачені статтею 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстави для скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нового
судового рішення не вбачаються, у
зв'язку з чим колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Софіївському районі Дніпропетровської
області залишити без задоволення.

Постанову Софіївського районного суду
Дніпропетровської області від 12
червня 2012 року у справі № 439/930/12 -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко