Справа № 286/6449/13-а
Суддя: Бондарчук І.Ф.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Бондарчук І.Ф.
УХВАЛА

іменем України

11 березня 2014 року Справа №
286/6449/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого-судді Бондарчука І.Ф.

суддів: Моніча Б.С.

Франовської К.С.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області на ухвалу
Овруцького районного суду
Житомирської області від 18 грудня 2013
року про зміну способу і порядку
виконання судового рішення за поданням
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області у справі за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області про
визнання бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Овруцького районного суду
Житомирської області від 18 грудня 2013
року подання задоволено.

Змінено спосіб виконання постанови
Овруцького районного суду від 27.02.2012
року в адміністративній справі №
2а-16306/11 шляхом зміни зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі провести
донарахування та виплату ОСОБА_3 за
період з 01.11.2010 року по 30.04.2011 року
підвищення до пенсії непрацюючим
пенсіонерам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, в розмірі, визначеному
ст.39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", що дорівнює двом
мінімальним заробітним платам,
встановленим Законами України "Про
Державний бюджет на 2010 рік" та "Про
Державний бюджет на 2011 рік", щомісячно,
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі, визначеному ст. 51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
що дорівнює 25 % мінімальної пенсії за
віком, яка визначається на рівні
прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб, встановленим
Законами України "Про Державний бюджет
на 2010 рік " та "Про Державний бюджет на
2011 рік", щомісячно та підвищення до
пенсії, як дитині війни у відповідності
до ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни", виходячи з розміру
30% мінімальної пенсії за віком, розмір
якої дорівнює розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеному Законами
України "Про Державний бюджет на 2010 рік"
та "Про Державний бюджет на 2011 рік",
щомісячно на стягнення з управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі на користь ОСОБА_3 підвищення до
пенсії непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення відповідно
до ст. 39 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно
до ст. 51 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та підвищення до пенсії, як
дитині війни, відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» за період з 01.11.2010 року по 30.04.2011
року в загальній сумі 12874,15 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням,
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області подало апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права, просить скасувати вказану
ухвалу та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні подання.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази та проаналізувавши
на підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
розглянуто також за ініціативою суду.

Задовольняючи подання про зміну
способу виконання судового рішення,
суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку, що ст. 263 КАС
України передбачено зміну чи
встановлення способу виконання
судового рішення шляхом зміни
резолютивної частини рішення суду, яка
містить висновки по суті позовних
вимог

Такі висновки суду, на думку колегії
суддів, є помилковими, з огляду на таке.

Судові рішення, що набрали законної
сили, є обов'язковими до виконання
усіма органами державної влади,
органами місцевого самоврядування, їх
посадовими та службовими особами,
фізичними і юридичними особами та їх
об'єднаннями на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, установлену
законом. Такий догмат є основою
інституту виконання судових рішень та
відображений у статті 13 Закону "Про
судоустрій і статус суддів".

Зазначена норма є логічним
відтворенням принципу правосуддя щодо
обов'язковості виконання судових
рішень на території України,
закріпленого в Конституції (ст.124).

В основі даної норми лежить принцип
загальнообов'язковості закону,
відповідно до якого ухвалене судове
рішення. Обов'язковість рішень суду
полягає у тому, що вони не можуть бути
скасовані або змінені будь-якими
адміністративними або державними
органами, громадськими організаціями
тощо та їх посадовими чи службовими
особами; ці органи та особи не можуть
винести іншого рішення у цій судовій
справі; ці органи та особи не можуть
приймати актів, що суперечать рішенню
суду, виходячи із припущення про його
неправильність; жоден орган, крім
вищестоящого суду, не може скасувати
рішення суду.

Статтею 255 КАС України визначено, що
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Згідно роз'яснень п.18 постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
"Про практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби" державний виконавець
зобов'язаний здійснювати необхідні
заходи щодо своєчасного і повного
виконання рішення, зазначеного у
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб і порядок, визначені
виконавчим документом.

Згідно із п. 29 рішення Європейського
суду з прав людини від 13.07.2006 року по
справі "Васильєв проти України"
виконання рішення щодо боржника
залишається обов'язком держави.

Боржником у даній справі виступає
держава, яка в особі компетентного
органу повинна виконати свій обов'язок
з виплати нарахованих коштів. Відтак,
відсутність бюджетних призначень на
виконання рішення суду, що набрало
законної сили, не може бути підставою
для його невиконання.

З огляду на положення статей 21, 105, 162 КАС
України адміністративний позов може
містити вимоги щодо визнання
незаконними рішення, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання його вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконним рішенням, дією чи
бездіяльністю, а тому суд не вправі
примайти рішення про стягнення
відповідних коштів з відповідача.

Враховуючи, що зміна способу виконання
судового рішення із зобов'язання
вчинити дії на стягнення коштів
фактично змінює зміст резолютивної
частини судового рішення, яке набрало
законної сили, у спосіб не передбачений
ст.ст.21, 105, 162 КАС України, колегія
суддів не вбачає підстав для
задоволення відповідних заяв та
подань.

Органи державної влади в межах наданих
їм повноважень вправі ініціювати
виділення додаткових бюджетних
асигнувань на здійснення відповідних
виплат по рішенню суду, що набрало
законної сили, та виконати рішення
суду.

Згідно п. 6 ст. 199 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції,
суд апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу суду і постановити
нову ухвалу.

Керуючись ст.ст.195, 197, 199, 202, 205, 207 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області
задовольнити, ухвалу Овруцького
районного суду Житомирської області
від 18 грудня 2013 року про зміну способу
і порядку виконання судового рішення
скасувати та прийняти нову, про відмову
у задоволенні подання.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
І.Ф.Бондарчук

судді: (підпис)
Б.С. Моніч

(підпис)
К.С.
Франовська

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ І.Ф.Бондарчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області вул.Леніна, 12,м.Овруч,Овруцький
район, Житомирська область,11100

4-заявник про зміну спосообу: Відділ
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області майдан
Соборний,1,м.Житомир,10014