Справа № 2а/2470/1326/11
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року м. Чернівці
Справа № 2а/2470/1326/11

Чернівецький окружний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Маренича І.В.

суддів: Анісімова О.В., Левицького В.К.

секретаря судового засідання - Юзька
Я.В.

за участю:

позивача - ОСОБА_1;

представників позивача - ОСОБА_2,
ОСОБА_3;.

третьої особи на стороні позивача -
ОСОБА_4;

представника відповідачів - Мешака М.М.

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1, третьої особи на стороні
позивача ОСОБА_4 до Чернівецької
міської виконавчої дирекції
Чернівецького обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
Виконавчої дирекції Чернівецького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності про визнання
бездіяльності, скасування рішень та
стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до
Чернівецької міської виконавчої
дирекції Чернівецького обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності (відповідач 1),
Виконавчої дирекції Чернівецького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності (відповідач 2) з
урахування уточнених позовних вимог
про визнання бездіяльності, скасування
рішення виконавчої дирекції
Чернівецького обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності № 120
від 8 квітня 2011 року про застосування та
зарахування до бюджету Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, відображення у
звіті (Ф4-ФСС з ТВП) сум фінансових
(штрафних) санкцій, неправомірних
витрат, донарахованих сум внесків та
пені за порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та стягнення з
Чернівецької міської дирекції
Чернівецького обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності на
користь ОСОБА_1 кошти в сумі 54 973
(п'ятдесят чотири тисячі дев'ятсот
сімдесят три) гривні 62 коп., як
відшкодування суми витрат на
матеріальне забезпечення по
тимчасовій непрацездатності та
допомозі по вагітності та пологах,
непокритих страховими внесками та
стягнути з Чернівецької міської
дирекції Чернівецького обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності на користь ОСОБА_1 кошти
в сумі 6 096 (шість тисяч дев'яносто шість)
гривень 72 коп. для фінансування витрат
ОСОБА_4 на матеріальне забезпечення по
тимчасовій непрацездатності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 29
листопада 2010 року позивач звернувся до
відповідача 1 з письмовою заявою про
повернення коштів у сумі 54 973,62 грн.
Відповідно до п.1 ст.21 Закону № 2240
відповідач 1 зобов'язаний здійснити
фінансування страхувальника -
роботодавця протягом 10 (десяти) робочих
днів після надходження заяви.

7 грудня 2010 року посадовими особами
відповідача 1 проведена перевірка
правильності нарахування коштів,
своєчасності і повноти сплати
страхових внесків, інших платежів до
Фонду, в тому числі за заявою про
відшкодування коштів по оплаті
найманій працівниці ОСОБА_4 листків
непрацездатності, про що був складений
акт про відсутність порушень.

28 грудня позивач повторно звернувся до
відповідача 1 з заявою про повернення
коштів але він не відреагував,
перерахунок коштів не здійснив.

31 грудня 2010 року, ним отримана від
відповідача 1 відповідь № 01-14-3292 від 30
грудня 2010 року. У даній відповіді
відповідача 1 вказав, що витрати на
виплату матеріального забезпечення
застрахованій особі підлягають
обов'язковому відшкодуванню в разі
надання прокуратурою висновку про
відсутність в його діях порушень
законодавства та після задоволення
заявок страхувальників, що були подані
раніше.

10 лютого 2011 року, ним подано до
відповідача 1 заяву-розрахунок, якою
просив здійснити фінансування для
матеріального забезпечення
застрахованим особам за рахунок коштів
Фонду в сумі 6 096,72 грн. Дане матеріальне
забезпечення призначено згідно листка
непрацездатності серії АБЗ № 100577.

Відповідач 1, згідно пункту 1 статті 21
чинного Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
(Закон № 2240), зобов'язаний здійснити
фінансування його, як страхувальника -
роботодавця, протягом десяти робочих
днів після надходження заяви, тобто до
21 лютого 2011 року. В порушення
зазначеної норми Закону №2240
відповідач 1, на день подачі позовної
заяви до суду, грошові кошти в розмірі
61073,41 грн., які були ним виплачені
найманій працівниці ОСОБА_6 у вигляді
надання їй матеріального забезпечення
по вагітності та пологах, не
профінансував, чим порушені його, як
страхувальника - роботодавця, права.

Таким чином, своєю протиправною
бездіяльністю щодо невідшкодування
суми витрат на матеріальне
забезпечення по тимчасовій
непрацездатності та допомозі по
вагітності та пологах, непокритих
страховими внесками, відповідачем 1
заподіяно йому шкоду в розмірі 61 073,41
грн.

Щодо оскарження рішення № 120 від 8
квітня 2011 року, зазначає, що 13 квітня 2011
року, поштою, його представник ОСОБА_7,
отримав рішення № 120 від 8 квітня 2011
року, яким виконуючий обов'язки
директора виконавчої дирекції
Чернівецького обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
ОСОБА_8, визначив йому суму платежу та
вирішив зарахувати до бюджету Фонду у
вигляді штрафних (фінансових) санкцій:
дев'яносто сім тисяч двісті тридцять
шість грн. 60 коп. Оскільки факт
використання страхових коштів
відповідача 1 відсутній, а виплати по
вагітності та пологах найманій
працівниці ним своєчасно та у повному
обсязі фактично проведені, згідно
вимог чинного законодавства України
вважає дане рішення протиправним.

В судовому засіданні позивач та його
представники позов підтримали в
повному обсязі та просили його
задовольнити.

Третя особа на стороні позивача в
судовому засіданні підтримала
позовні вимоги. Додатково повідомила
про те, що працювала у приватного
підприємця ОСОБА_1 менеджером, її
діяльність до виходу у відпустку була
пов'язана з розробкою бізнес - плану
магазину весільних суконь та Інтернет
сайту по їх продажу.

Представник відповідачів
адміністративного позову не визнав.
Подав суду письмові заперечення.
Посилаючись на положення Інструкції
про порядок надходження, обліку та
витрачання коштів Фонду, затвердженої
постановою правління Фонду від 26.06.2001р.
№ 16 (далі - Інструкція № 16) вказує, що
виплата матеріального забезпечення
найманій працівниці ОСОБА_4 по листку
непрацездатності в зв'язку з
вагітністю і пологами позивачем
ОСОБА_1, як роботодавцем, проведена з
порушенням законодавства, що заподіяло
збитки Фонду, а тому у відповідності до
п.8.7 Інструкції такі кошти не
приймаються Фондом до заліку в рахунок
внесків і відшкодовуються за рахунок
страхувальника.

Застосування штрафних санкцій
здійснено правомірно на підставі та за
результатами перевірки Територіальної
державної інспекції праці в
Чернівецькій області, якою встановлено
ряд порушень.

Керуючись наведеним, відповідач просив
суд відмовити у задоволенні позову
ОСОБА_1 в повному обсязі та зобов'язати
останнього виконати рішення № 120 від 8
квітня 2011 року в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін,
встановивши фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, дослідивши та оцінивши
надані докази в сукупності,
проаналізувавши законодавство, яке
регулює спірні правовідносини, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом встановлені такі обставини та
відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична-особа
підприємець із 07.02.2001року, свідоцтво
про державну реєстрацію серії НОМЕР_1.

Зареєстрований в Чернівецькій міській
виконавчій дирекції Фонду як
страхувальник з 08.05.2002 року.

30.09.2010року між фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 та найманою
працівницею ОСОБА_4 було укладено
трудовий договір, який зареєстрований
в Чернівецькому центрі зайнятості
30.09.2010 року №1 .

Згідно з трудовим договором була
встановлена заробітна плата в сумі 13
500, 00 грн. на місяць та зазначено посаду
«менеджер».

Згідно табелю обліку використання
робочого часу наймана працівниця
ОСОБА_4 відпрацювала за вересень 2010року
- 1 день за який, згідно з
розрахунково-платіжною відомістю,
нарахована та виплачена заробітна
плата у сумі 613,64 грн.; за жовтень 2010 року
- 21 день за який, згідно з
розрахунково-платіжною відомістю,
нарахована та виплачена заробітна
плата у сумі 13500 грн., та за листопад
2010року - 1 день в період з 02.11.2010 року по
15.11.2010 року ОСОБА_4 перебувала на
лікарняному по догляду за дитиною, з
16.11.2010 року по 18.11.2010 року перебувала у
відпустці за власний рахунок, з 19.11.2010
року по 24.03.2011 року перебувала на
лікарняному по вагітності та пологах .

19.11.2010 року ОСОБА_9 пологовим будинком
№1 був виданий листок непрацездатності
серії АБЗ №? 100201, у зв'язку з вагітністю
та пологами (первинна відпустка)
відповідно до якого належить до
виплати 54 870,48 грн.

Відповідно до листка непрацездатності
серії АБЗ № 100577 від 07.02.2011року ОСОБА_4 у
зв'язку з вагітністю та пологами
(додаткова відпустка) належить до
виплати 6096,72 грн.

Відповідно до розрахунково-платіжної
відомості позивач здійснив витрати на
матеріальне забезпечення по
тимчасовій непрацездатності,
вагітності та пологах в сумі 54 870,48 грн.

Тобто страхові випадки у
страхувальника настали.

Згідно з актом перевірки правильності
нарахування, своєчасності та повноти
сплати страхових внесків, інших
платежів до Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності та правомірності
витрачання коштів від 07 грудня 2010 року
порушень чинного законодавства при
нарахуванні внесків по виплаті
допомоги не виявлено.

Згідно ст. 36 Закону «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами зумовленими похованням»
передбачено вичерпний перелік підстав
для відмови в наданні допомоги, які в
даному випадку відсутні.

Із відповідними заявами про
відшкодування коштів ОСОБА_1 звернувся
28 грудня 2010 року до робочого органу
відділення Фонду.

Відповідно до заяви-розрахунку ОСОБА_4
нарахована сума 6096,72 грн. за видом
матеріального забезпечення - тимчасова
непрацездатність по вагітності і
пологах. Дана заява була надана
робочому органу відділення Фонду 10.02.2011
року.

На даний час кошти Фондом не
відшкодовані. Рішення про відмову у
відшкодуванні коштів не прийнято.

28 грудня 2010 року директором
Чернівецької міської виконавчої
дирекції Чернівецького обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності була надана відповідь в
якій вказано: Розглянувши Ваш лист щодо
повернення коштів на виплату
матеріального забезпечення
повідомляємо, що кошти в сумі 54973,62 грн.,
включені 29.11.2010 року в заявку на
перерахування коштів, яка подана до
виконавчої дирекції обласного
відділення фонду. Враховуючи, що станом
на 28.12.2010 року фінансування на виплату
соціального забезпечення не надходило,
виникла затримка в поверненні коштів.
При отриманні фінансування на
повернення коштів по вищезазначеній
відповіді, перерахування коштів на Ваш
рахунок відбудеться в той же день, про
що Вас буде повідомлено по телефону.

Постановою Шевченківського районного
суду від 30 березня 2011 року було закрито
провадження по адміністративній
справі відносно ОСОБА_1 у зв'язку з
відсутність в його діях складу
адміністративного правопорушення.

26.09.2011 року Прокуратурою
Шевченківського району м.Чернівців
було проведено перевірку щодо
правомірності дій фізичних осіб
підприємців ОСОБА_3 та ОСОБА_1
Перевірка проводилась із залученням
фахівців ДПІ у м.Чернівці, управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі міста,
Територіальної інспекції праці у
Чернівецькій області та УДСБЕЗ УМВС
України в Чернівецькій області.
Перевірка проводилась за зверненням
директора Чернівецького обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності щодо додержання ПП
ОСОБА_3 та ПП ОСОБА_1 вимог чинного
законодавства при встановлені
найманим працівникам ОСОБА_11 та ОСОБА_4
максимальних розмірів заробітної
плати, з якої справляються страхові
внески. За результатами проведеної
перевірки порушень вимог чинного
законодавства про оплату праці,
трудового та податкового
законодавства в діяльності ПП ОСОБА_3
та ПП ОСОБА_1 не виявлено.

12 грудня 2011 року було винесено
Постанову про відмову в порушенні
кримінальної справи за фактом
додержання ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1
вимог чинного законодавства при
встановлені найманим працівникам
ОСОБА_11 та ОСОБА_4 максимальних
розмірів заробітної плати, у зв'язку з
відсутністю події злочину.

Отже, враховуючи вищезазначені
обставини, суд дійшов висновку, що
позивач в законному порядку прийняв на
роботу ОСОБА_4 та встановив їй
заробітну плату в розмірі 13 500,00
грн., що не суперечить чинному
законодавству. Порушень щодо сплати
страхових внесків та виплати
матеріальної допомоги найманому
працівнику по тимчасовій
непрацездатності та пологах не
виявлено.

Згідно з поданою
розрахунково-платіжною відомістю за
листопад 2010 року позивач поніс витрати
на матеріальне забезпечення
працівника, пов'язані із тимчасовою
непрацездатністю в зв'язку з
вагітністю та пологами. Ці витрати
значно перевищують суми страхових
внесків, які сплачуються позивачем до
Фонду, а тому страхувальник отримав
право на фінансування з коштів Фонду в
разі перевищення суми фактичних витрат
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами зумовленими похованням, над
сумою нарахованих страхових внесків.

Згідно з п.8 ч.1 ст.2 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами зумовленими похованням» №
2240-ІІІ страховий випадок - це подія, з
настанням якої виникає право
застрахованої особи або членів її сім'ї
на отримання матеріального
забезпечення або соціальних послуг за
цим Законом.

Статтею 4 ч.1 цього Закону визначено, що
право на матеріальне забезпечення та
соціальні послуги за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами зумовленими похованням,
мають застраховані громадяни України,
іноземці, особи без громадянства та
члени їх сімей, які проживають в
Україні, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням
страхового випадку в період роботи
(включаючи час випробовування і день
звільнення), якщо інше не передбачено
законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону Фонд є
органом, який здійснює керівництво та
управління загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами
зумовленими похованням, провадить збір
і акумуляцію страхових внесків та
інших коштів, призначених для
фінансування матеріального
забезпечення та соціальних послуг,
види яких передбачені статтею 34 цього
Закону, та забезпечує їх надання, а
також здійснює контроль за
використанням цих коштів. Фонд
належить до цільових позабюджетних
страхових фондів.

Як вбачається із ст.10 Закону управління
Фондом здійснюється на паритетній
сонові державою, представниками
застрахованих осіб і роботодавців.

Управління Фондом здійснюють
правління та виконавча дирекція Фонду.
В Автономній Республіці Крим, областях
та в містах Києві і Севастополі
безпосереднє управління здійснюють
правління та виконавча дирекція
відповідних відділень Фонду.

Пунктом 5 ч.1 ст.27 Закону визначено, що
страхувальник має право на додаткове
фінансування з коштів Фонду в разі
перевищення суми фактичних витрат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами зумовленими похованням.

В п.6.9 Інструкції про порядок
надходження, обліку та витрачання
коштів (далі - інструкція), затвердженої
постановою правління Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності від 26 червня 2001
року №16 вказано, якщо витрати,
проведені страхувальником -
роботодавцем, за звітний квартал
перевищують нараховану суму страхових
внесків та інших платежів, то різниця
між сумою витрат і сумою страхових
внесків зараховується в рахунок сплати
наступного кварталу.

Якщо ж витрати не можуть бути покриті
страховими внесками і в наступному
кварталі, то сума перевищення з
урахуванням очікуваного результату в
наступному кварталі відшкодовується
страхувальнику - роботодавцю органом
Фонду одержання від нього звіту за
формою Ф4-ФСС з ТВП за минулий квартал.

Відшкодування страхувальнику -
роботодавцю суми перевищення над сумою
страхових внесків у випадках, коли
належна сума страхових внесків не
покриває витрат, може провадитись і до
одержання звіту за формою Ф4-ФСС з ТВП
при обов'язковому поданні
довідки-розрахунку за підписом
керівника, головного бухгалтера,
завіреної печаткою підприємства.

Відшкодування здійснюється органом
Фонду шляхом перерахування
відповідних сум на поточний рахунок
страхувальника.

Загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
передбачає матеріальне забезпечення
громадян у зв'язку з втратою заробітної
плати (доходу) внаслідок тимчасової
втрати працездатності (включаючи
догляд за хворою дитиною,
дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї),
вагітності та пологів, часткову
компенсацію витрат, пов'язаних із
смертю застрахованої особи або членів
її сім'ї, а також надання соціальних
послуг за рахунок бюджету Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, що формується
шляхом сплати страхових внесків
власником або уповноваженим ним
органом, громадянами, а також за
рахунок інших джерел, передбачених
Законом №2240-ІІІ , а також базується на
Конституції України, складається з
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, Кодексу законів
про працю України, цього Закону та
прийнятих відповідно до них інших
нормативно-правових актів.

Згідно п.1 ч.1 ст.20 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням"
кошти загальнообов'язкового
державного соціального страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням,
спрямовуються на виплату
застрахованим особам допомоги по
тимчасовій непрацездатності,
вагітності та пологах, при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, на
поховання. А нормою п.1 ч.2 ст.28 Закону
визначено, що страховик зобов'язаний
забезпечувати фінансування
матеріального забезпечення та надання
соціальних послуг відповідно до цього
Закону.

Відповідно до ч. 1 ст.4 Закону право на
матеріальне забезпечення та соціальні
послуги за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням у
зв'язку тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням, мають
застраховані громадяни України,
іноземці, особи без громадянства та
члени їх сімей, які проживають в
Україні, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України. Це право
виникає з настанням страхового випадку
в період роботи (включаючи і час
випробування та день звільнення), якщо
інше не передбачено законодавством.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 34 Закону за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
надається зокрема такий вид
матеріального забезпечення та
соціальних послуг, як допомога по
вагітності та пологах.

Допомога по вагітності та пологах
надається застрахованій особі у формі
матеріального забезпечення, яке
компенсує втрату заробітної плати
(доходу) за період відпустки у зв'язку з
вагітністю та пологами. Допомога по
вагітності та пологах застрахованій
особі виплачується за весь період
відпустки у зв'язку з вагітністю та
пологами, тривалість якої становить 70
календарних днів до пологів і 56 (у разі
ускладнених пологів або народження
двох чи більше дітей - 70) календарних
днів після пологів. Жінкам, віднесеним
до 1 - 4 категорій осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
допомога по вагітності та пологах
виплачується за 180 календарних днів
зазначеної відпустки (90 - до пологів та
90 - після пологів). Розмір зазначеної
допомоги обчислюється сумарно та
надається застрахованій особі в
повному обсязі незалежно від кількості
днів відпустки, фактично використаних
до пологів (абз. 1 ч. 1 ст. 38 Закону).

Допомога по вагітності та пологах
надається застрахованій особі у
розмірі 100 відсотків середньої
заробітної плати (доходу), обчисленої
відповідно до статті 53 цього Закону, і
не залежить від страхового стажу (ст. 39
Закону).

Згідно з абз.1 ч.1 ст. 51 Закону підставою
для призначення допомоги по тимчасовій
непрацездатності, по вагітності та
пологах є виданий у встановленому
порядку листок непрацездатності, а в
разі роботи за сумісництвом - копія
листка непрацездатності, засвідчена
підписом керівника і печаткою за
основним місцем роботи.

При обчисленні середньої заробітної
плати (доходу) для забезпечення
допомогою по тимчасовій
непрацездатності, по вагітності та
пологах враховуються всі види
заробітної плати (доходу) в межах
граничної суми місячної заробітної
плати (доходу) за відпрацьований час, на
яку нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
відповідно до статті 21 цього Закону (ст.
53 Закону).

Відповідно до п.6.7 розд.6 Інструкції про
порядок надходження, обліку та
витрачання коштів Фонду
страхувальники, зазначені у пунктах 2.1
та 2.2 цієї Інструкції, здійснюють
зокрема витрати на виплату допомоги по
тимчасовій непрацездатності,
вагітності та пологах, при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, на
поховання. Вказані витрати
страхувальники-роботодавці здійснюють
в рахунок коштів Фонду з відповідним
врахуванням проведених витрат при
сплаті страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням.

Пунктом 5 частини 1 статті 27 Закону
встановлено, що страхувальник має
право на фінансування з коштів Фонду
фактичних витрат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням, над
сумою нарахованих страхових внесків.

Відповідно до п.6.9 розд.6 Інструкції про
порядок надходження, обліку та
витрачання коштів Фонду якщо витрати,
проведені
страхувальником-роботодавцем, за
звітний квартал перевищують
нараховану суму страхових внесків та
інших платежів, то різниця між сумою
витрат і сумою страхових внесків
зараховується в рахунок сплати
наступного кварталу. Якщо ж витрати не
можуть бути покриті страховими
внесками і в наступному кварталі, то
сума перевищення, з урахуванням
очікуваного результату в наступному
кварталі, відшкодовується
страхувальнику-роботодавцю органом
Фонду після одержання від нього звіту
за формою Ф4-ФСС з ТВП за минулий
квартал. Відшкодування
страхувальнику-роботодавцю суми
перевищення над сумою страхових
внесків у випадках, коли належна сума
страхових внесків не покриває витрат,
може провадитись і до одержання звіту
за формою Ф4-ФСС з ТВП при обов'язковому
поданні довідки-розрахунку за підписом
керівника, головного бухгалтера,
завіреної печаткою підприємства.
Відшкодування здійснюються органом
Фонду шляхом перерахування
відповідних сум на поточний рахунок
страхувальника.

Відповідно до ст. 21 Закону №2240
фінансування
страхувальників-роботодавців для
надання матеріального забезпечення
найманим працівникам здійснюється
районними, міжрайонними, міськими
виконавчими дирекціями відділень
Фонду в порядку, встановленому
правлінням Фонду.

Підставою для фінансування
страхувальників робочими органами
відділень Фонду є оформлена за
встановленим зразком заява-розрахунок,
що містить інформацію про нараховані
застрахованим особам суми
матеріального забезпечення за їх
видами.

Районні, міжрайонні , міські виконавчі
дирекції відділень Фонду здійснюють
фінансування страхувальників -
роботодавців протягом десяти робочих
днів після надходження заяви.

Статтею 38 Закону визначено умови
надання та тривалість виплати допомоги
по вагітності та пологах.

Так, допомога по вагітності і пологах
надається застрахованій особі у формі
матеріального забезпечення, яка
компенсує втрату заробітної плати
(доходу) за період відпустки у зв'язку з
вагітністю та пологами.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст. 52 Закону
підставою для призначення допомоги по
тимчасовій непрацездатності, по
вагітності та пологах є виданий у
встановленому порядку листок
непрацездатності, а в разі роботи за
сумісництвом - копія листка
непрацездатності, засвідчена підписом
керівника і печаткою за основним
місцем роботи.

Суд не приймає до уваги посилання
представника відповідача №1, про
ймовірну фіктивність виконання
трудових обов'язків найманою
працівницею, оскільки на сьогоднішній
день трудовий договір укладений між
ФОП ОСОБА_1 та найманою працівницею
ОСОБА_4 є чинним і в судовому порядку
нерозірваний.

Посилання представника відповідача на
виявлені інспекцією праці порушення
трудового законодавства зі сторони
позивача щодо не розроблених посадових
інструкцій та не визначення в
трудовому договорі докладної
характеристики роботи менеджера також
до уваги судом не береться, оскільки
виявлені обставини не впливають на
суть правовідносин, які існують між
позивачем і відповідачем.

Отже, суд розцінює невідшкодування
коштів та не здійснення фінансування
матеріального забезпечення по
тимчасовій непрацездатності та
пологах, а також неприйняття Фондом
будь-якого рішення щодо їх
відшкодування протягом тривалого часу,
як протиправну бездіяльність.

Щодо оскарження рішення №120 від 8
квітня 2011 року, суд встановив.

8 квітня 2011 року виконуючий обв'язки
директора виконавчої дирекції
Чернівецького обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
ОСОБА_8 визначив ОСОБА_1, як за порушення
порядку витрачання коштів Фонду, суму
платежу та вирішив перерахувати до
бюджету Фонду у вигляді штрафних
(фінансових) санкцій в таких розмірах -
не прийнято до зарахування витрат по
вагітності та пологах в сумі 64824,40 грн.
та накладено штраф в розмірі 50%, а саме -
32412,20 грн.

Як на підставу винесення такого
рішення відповідач №2 посилається на
ст.30 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами зумовленими похованням».

Дане рішення позивачем оскаржене до
виконавчої дирекції Чернівецького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, з підстав
порушення відповідачем процедури його
прийняття.

Рішенням №3 від 06.05.2011 року виконавча
дирекція Чернівецького обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності було визнано
правомірним рішення №120 від 08.04.2011р. При
цьому відповідач №2 посилається на
порушення позивачем статей 21, 29 КЗпП
України, порушення Інструкції про
порядок надходження, обліку та
витрачання коштів Фонду, затверджено
постановою правління Фонду від
26.06.2001року №16.

В Рішенні № 120 від 08 квітня 2011 року
вказано, що розглянувши матеріали
документальної ревізії (перевірки) ФОП
ОСОБА_1 з питань правильності
нарахування, сплати, витрат та обліку
коштів Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності (акт
від 24.03.2011 року). 24 березня 2011 року
працівники Фонду вручили позивачу акт
"ревізії по коштах Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності".

Як з актом ревізії, так і з його
висновками, він не погодився і 28
березня 2011 року, адвокатом ОСОБА_7, який
діє в його інтересах, до Фонду було
направлено заперечення № 034/1499 на акт
ревізії від 24 березня 2011 року. Згідно
вимог пункту 15.14.4. Інструкції,
затвердженої Постановою № 38, де
йдеться: "...не пізніше ніж через п'ять
календарних днів з дня підписання із
зауваженнями подають до нього письмові
пояснення чи заперечення. Якщо
протягом зазначеного терміну
пояснення чи зауваження стосовно акта
не надійшли або поштове відправлення
здійснене з порушенням зазначеного
терміну, то акт ревізії вважається
узгодженим..." За таких обставин, акт
ревізії, на дату подання позову, є
неузгодженим.

Також відповідач 2, в оскаржуваному
рішенні, стверджує, що актом ревізії
виявлено порушення частини 1 статті 38
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" від
18.01.2001 року № 2240-ІІІ, в якій йдеться: "...7.
Допомога по вагітності та пологах
надається застрахованій особі у формі
матеріального забезпечення, яке
компенсує втрату заробітної плати
(доходу) за період відпустки у зв'язку з
вагітністю та пологами. Допомога по
вагітності та пологах застрахованій
особі виплачується за весь період
відпустки у зв'язку з вагітністю та
пологами, тривалість якої становить і 70
календарних днів до пологів і 56 (у разі
ускладнених пологів або народження
двох чи більше дітей - 70) календарних
днів після пологів. Жінкам, віднесеним
до 1-4 категорій осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
допомога то вагітності та пологах
виплачується за 180 календарних днів
зазначеної відпустки (90 - до пологів та
90 - після пологів). Розмір зазначеної
допомоги обчислюється сумарно та
надається застрахованій особі в
повному обсязі незалежно від кількості
днів відпустки, фактично використаних
до пологів...".

Дана стаття, за певних обставин,
покладає на позивача обов'язок
виплачувати допомогу по вагітності та
пологах застрахованій особі, тобто,
найманому працівнику.

Зазначені виплати, згідно вимог
постанови Кабінету Міністрів України
№ 1266 від 26 вересня 2001 року, роботодавці
зобов'язані здійснювати за власний
рахунок, вимоги згаданих
нормативно-правових актів які позивач
виконав в повному обсязі, що
підтверджується копіями
розрахунково-платіжних відомостей №
РБ-0000505 та № РБ-0000514;

Згідно пункту 8.7. Інструкції про
порядок надходження, обліку та
витрачання коштів Фонду, затвердженої
Постановою № 16 від 26 червня 2001 року
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
витрати коштів Фонду, які були
проведені з порушенням законодавства і
заподіяли йому збитки, не приймаються
до заліку в рахунок страхових внесків і
відшкодовуються за рахунок
страхувальника. Як зазначалось вище,
Фонд ніяких коштів позивачу не
відшкодовував. Будь-яких порушень
законодавства щодо нарахування та
виплати допомоги застрахованій особі,
з його боку, Фондом не виявлено, збитків
Фонду не заподіяно. Рішення про
відшкодування позивачу коштів Фондом
не приймалось. За таких обставин, в його
діях відсутні порушення законодавства
щодо витрачання коштів чи їх
проведення.

Обов'язок Фонду не тільки акумулювати
кошти, а ще й відшкодовувати їх
страхувальникам, наприклад, в якості
допомоги по вагітності та пологах.

Фактично, відповідач 2 застосував до
позивача штрафні (фінансові) санкції за
добросовісне виконання ним
вищевказаних норм законодавства.

Розпорядженням директора виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності ОСОБА_13, який листом №
01-16-707 від 31 березня 2011 року фактично
підтверджено протиправність
застосування фінансових (штрафних)
санкцій, із зазначених в акті ревізії
по коштах Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності від 24 березня 2011 року
підстав, оскільки факт використання
страхових коштів відсутній.

Як вбачається з матеріалів справи,
Рішення №3 від 06.05.2011 року оскаржено
позивачем в судовому порядку, у зв'язку
з порушенням процедури його прийняття.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 20.06.2011 року
визнано протиправним та скасовано
рішення виконавчої дирекції
Чернівецького обласного відділення
фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності №3
від 06 травня 2011року.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 20.09.2011 року
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду було скасовано
і в позові відмовлено.

05 грудня 2013 року Ухвалою Вищого
адміністративного суду України
постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду залишено без
змін.

Оскільки наведеними судовими
рішеннями перевірялася процедура
прийняття рішення а не законність
нарахувань тому на думку суду вони не
мають преюдиційного значення під час
вирішення даної справи.

Як було встановлено судом та не
заперечувалося сторонами, що виплати
нараховані позивачем працівнику
ОСОБА_4 правильно та у відповідності до
законодавства, а це означає, що збитків
Фонду заподіяно не було.

Окремо слід звернути увагу на те, що
витрачання коштів Фонду
страхувальником взагалі не мало місце,
оскільки на даний час Фонд ніяких
коштів позивачу не відшкодовував. А
тому застосування Відповідачем №2
санкцій за порушення витрачання
коштів Фонду в даному випадку є
помилковим.

Страхові внески за застраховану особу
ОСОБА_4 надходили до відповідача
своєчасно та в повному обсязі.

Аналогічної позиції дотримується і
Вищий адміністративний суд України
справи №К/9991/20752/12 від 16 травня 2013 року
та №К9991/61680/12 від 19 лютого 2014 року.

У ст.2 КАС України закріплені загальні
критерії для оцінювання рішень, дій та
без діяльності суб'єкта владних
повноважень, яких суб'єкти владних
повноважень повинні дотримуватися
при здійсненні своєї діяльності та
прийнятті відповідних рішень.

Так, відповідно до ч.3 цієї статті : "У
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони:

1) на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
всіх обставин, що мають значення для
прийняття рішень (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

На підставі викладених обставин суд
дійшов висновку, що відповідач не
здійснюючи відповідне відшкодування
коштів страхувальнику вчинив
протиправну бездіяльність , що не
передбачено Конституцією та законами
України, а також при винесенні
оскаржуваних рішень вийшов за межі
своїх повноважень.

У відповідності до ч.1 ст.94 КАС України:
«Якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує з
іншої сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України (
або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа».

Керуючись ст.ст.2,3,6-12,17,18,71,94,157,160-163,167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність
Чернівецької міської дирекції
Чернівецького обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності щодо
невідшкодування ОСОБА_1 фактичних
витрат перевищення суми фактичних
витрат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витрат, зумовлених
похованням, над сумою нарахованих
страхових внесків.

3. Визнати протиправним та скасувати
рішення виконавчої дирекції
Чернівецького обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності № 120
від 8 квітня 2011 року про застосування та
зарахування до бюджету Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, відображення у
звіті (Ф4-ФСС з ТВП) сум фінансових
(штрафних) санкцій, неправомірних
витрат, донарахованих сум внесків та
пені за порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

4. Стягнути з Чернівецької міської
дирекції Чернівецького обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності на користь ОСОБА_1 кошти
в сумі 54 973 (п'ятдесят чотири тисячі
дев'ятсот сімдесят три) гривні 62 коп., як
відшкодування суми витрат на
матеріальне забезпечення по
тимчасовій непрацездатності та
допомозі по вагітності та пологах,
непокритих страховими внесками.

5.Стягнути з Чернівецької міської
дирекції Чернівецького обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності на користь ОСОБА_1 кошти
в сумі 6 096 (шість тисяч дев'яносто шість)
гривень 72 коп. для фінансування витрат
ОСОБА_4 на матеріальне забезпечення по
тимчасовій непрацездатності.

6. Стягнути з Державного бюджету
України понесені ОСОБА_1 судові
витрати у сумі 614,40 грн., сплачені згідно
квитанцій №К12/А/18 від 10 травня 2011 року,
№К12/L/2 від 21 червня 2011 року та №К12/L/3 від
21 червня 2011 року.

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

У судовому засіданні 19 березня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Постанову
виготовлено в повному обсязі 24 березня
2014 року.

Головуючий суддя
І.В.Маренич

Судді
О.В.Анісімов

В.К.Левицький