Справа № 826/14359/13-а
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Данилишин
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

20 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Коротких А.Ю.,

суддів:
Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою інспекції з питань
захисту прав споживачів у Запорізькій
області на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
25 листопада 2013 року у справі за
адміністративним позовом інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Запорізькій області до товариства з
обмеженою відповідальністю "Восток"
про застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду, -

В С
Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
25 листопада 2013 року в задоволенні
позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
інспекція з питань захисту прав
споживачів у Запорізькій області
подала апеляційну скаргу, в якій
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою позов
задовольнити повністю. Свої вимоги
апелянт аргументує тим, що судом першої
інстанції були неповно з'ясовані всі
обставини, що мали суттєве значення для
вирішення справи та допущені порушення
норм матеріального права.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання та положення ст. 197
КАС України, колегія суддів приходить
до висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Запорізькій області
проведено перевірку дотримання
законодавства про захист прав
споживачів, за наслідками якої
складено акт № 000369 від 14 серпня 2013 року.

14 серпня 2013 року позивачем винесено
припис, яким зобов'язано у строк до 27
серпня 2013 року упорядкувати роботу АЗС
відповідно до нормативно-правових
актів, зазначених в акті перевірки, та
протокол № 000324 про адміністративне
правопорушення, а 27 серпня 2013 року
прийнято постанову № 000325 по справі про
адміністративне правопорушення, якою
на начальника АЗС накладено штраф у
розмірі 153,00 грн.

На підставі виявленого факту
реалізації відповідачем неякісної
продукції, 14 серпня 2013 року позивачем
прийнято рішення № 10 про відбір
зразків продукції з метою проведення
експертизи (випробування) такої
продукції та складено акт № 000010
відбору зразків продукції.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції дійшов висновку про
відсутність підстав для застосування
до відповідача заходів реагування у
сфері державного нагляду (контролю) з
питань захисту прав споживачів шляхом
зупинення реалізації ним за
місцезнаходженням АЗС неякісної
продукції, а саме бензину А-92 та А-95.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
підставою для звернення позивача до
суду з позовом був факт реалізації
відповідачем на АЗС неякісної
продукції, а саме бензину А-92 та А-95.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" державний нагляд (контроль)
- діяльність уповноважених законом
центральних органів виконавчої влади,
їх територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.

Згідно з розділом 3, п. 5.6. розділу 5, п.п.
6.5.1 п. 6.5 розділу 6 Інструкції з
контролювання якості нафти і
нафтопродуктів на підприємствах і
організаціях України, затвердженої
наказом Міністерства палива та
енергетики України, Державного
комітету з питань технічного
регулювання та споживчої політики від
04 червня 2007 року № 271/121, паспорт якості -
документ, що містить дані для
ідентифікації та фактичні значення
показників якості нафти та/або
нафтопродуктів, отримані в результаті
лабораторних випробувань, і їх
відповідність вимогам нормативних
документів. Сертифікат відповідності -
документ, який підтверджує, що
продукція, системи якості, системи
управління якістю, системи управління
довкіллям, персонал відповідають
установленим вимогам конкретного
стандарту чи іншого нормативного
документа, визначеного законодавством.
Паспорт, що видається випробувальною
лабораторією на нафту або
нафтопродукт, який відпускається,
заповнюється в повному обсязі
показників, обумовлених нормативним
документом на нафтопродукт.

Як вбачається з наявних у матеріалах
справи копій протоколів випробувань
від 21 серпня 2013 року № 17 та № 18, бензин
А-92 та А-95 не відповідає вимогам ДСТУ
4839:2007 «Бензини автомобільні підвищеної
якості». Технічні умови" (також далі -
ДСТУ 4839:2007) за показником «Вміст сірки»,
а саме норма складає не більше 10 мг/кг, а
фактично бензин А-92 містить 15 мг/кг,
бензин А-95 - 14 мг/кг.

Однак дана невідповідність вимогам
ДСТУ 4839:2007 була спростована
представником відповідача наступним.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Науково-дослідна
лабораторія експертиз нафтопродуктів
"Ойлцентр", яке проводило лабораторні
випробування бензину А-92 та А-95,
застосувало невірний метод
контролювання якості нафтопродуктів
за показником "Вміст сірки". Зокрема,
ТОВ "Науково-дослідна лабораторія
експертиз нафтопродуктів "Ойлцентр"
застосувало метод, передбачений ДСТУ ISO
20847:2009 "Нафтопродукти. Визначення
вмісту сірки в автомобільному пальному
методом ренгено-флуоресцентної
спектрометрії з дисперсією за
енергіями", що суперечить вимогам ДСТУ
4839:2007. Згідно з п. 4.2 ДСТУ 4839:2007, бензини
за своїми фізико-хімічними показниками
мають відповідати вимогам і нормам,
наведеним у таблиці 1. Відповідно до п. 4
таблиці 1 "Фізико-хімічні показники
бензинів" контролювання вмісту сірки у
бензинах виду І проводиться методом,
передбаченим ДСТУ ISO 20846 або EN ISO 20846 (10),
або EN ISO 20884 (11).

Тобто, здійснення лабораторних
випробувань бензину А-92 та А-95 виду І
повинно було проводитись згідно з ДСТУ
ISO 20846 або EN ISO 20846 (10), або EN ISO 20884 (11).

Згідно із сертифікатами відповідності
серії ВВ № 962973 та серії ДІ № 943178 і
паспортів якості від 03 червня 2013 року №
31/3900ДНК/0513 та від 01 серпня 2013 року №
1/102/0813, копії яких містяться у
матеріалах справи, бензин А-92 та А-95
відповідає вимогам ДСТУ 4839:2007.

Згідно зі ст.ст. 1, 11 Закону України "Про
підтвердження відповідності"
сертифікат відповідності - документ,
який підтверджує, що продукція, системи
якості, системи управління якістю,
системи екологічного управління,
персонал відповідає встановленим
вимогам конкретного стандарту чи
іншого нормативного документа,
визначеного законодавством.
Сертифікація в законодавчо
регульованій сфері провадиться згідно
з вимогами технічних регламентів. За
результатами проведення сертифікації
у разі позитивного рішення
призначеного органу з оцінки
відповідності заявникові видається
сертифікат відповідності, зразок якого
затверджується центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
оцінки відповідності.

Отже, наявність у відповідача
паспортів якості та сертифікатів
відповідності є доказом відповідності
продукції, а саме бензину А-92 та А-95,
вимогам законодавства, у тому числі
ДСТУ 4839:2007.

З огляду на викладене, колегія судді
вважає правильним висновок суду першої
інстанції про відсутність підстав для
застосування до відповідача заходів
реагування у сфері державного нагляду
(контролю) з питань захисту прав
споживачів шляхом зупинення
реалізації ним за місцезнаходженням
АЗС неякісної продукції, а саме бензину
А-92 та А-95.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
а тому колегія суддів вважає висновки
суду першої інстанції обґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому, у відповідності до ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу інспекції з питань
захисту прав споживачів у Запорізькій
області залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 25 листопада 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку,
визначеному ст. 254 КАС України, але може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий суддя:
Коротких А.Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

.

Головуючий суддя
Коротких А. Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.