Справа № 2а/0470/10404/12
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" березня 2014 р. м. Київ
К/800/53319/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

та секретаря
Бруя О.Д.,

за участю: представника Головного
управління Міністерства доходів у
Дніпропетровській області -
Старостенка В.М.,

розглянувши в судовому засіданні
касаційну скаргу Головного управління
Міністерства доходів у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 09
жовтня 2012 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 03 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Головного управління Міністерства
доходів у Дніпропетровській області
про скасування наказу та поновлення на
роботі, -

встановила:

У серпні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до Головного управління
Міністерства доходів у
Дніпропетровській області
(правонаступник Державної податкової
адміністрації у Дніпропетровській
області) про скасування наказу
Державної податкової адміністрації у
Дніпропетровській області від 31 січня
2012 року № 47-0 та поновлення на посаді
начальника відділу організації роботи
та моніторингу фінансових операцій
управління боротьби з відмиванням
доходів, одержаних злочинним шляхом.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 09
жовтня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 03 жовтня 2013 року, позовні вимоги
ОСОБА_3 задоволено повністю. Скасовано
наказ Державної податкової
адміністрації у Дніпропетровській
області від 31 січня 2012 року № 47-0 та
поновлено ОСОБА_3 на посаді начальника
відділу організації роботи та
моніторингу фінансових операцій
управління боротьби з відмиванням
доходів, одержаних злочинним шляхом.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Головне управління Міністерства
доходів у Дніпропетровській області
подало касаційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанції, ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Колегія суддів, перевіривши доводи
касаційної скарги та заперечення на
неї, рішення судів щодо правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, не
вбачає порушень судами першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права
при прийнятті рішення, і тому вважає, що
касаційну скаргу слід залишити без
задоволення, а рішення судів першої та
апеляційної інстанцій без змін, з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_3 працювала в
Державній податковій адміністрації у
Дніпропетровській області на посаді
начальника відділу організації роботи
та моніторингу фінансових операцій
управління боротьби з відмиванням
доходів, одержаних злочинним шляхом.

В період з 12 жовтня 2011 року по 11 квітня
2012 року позивачу була надана відпустка
по догляду за дитиною до досягнення нею
трьох років шести місяців.

Наказом Державної податкової
адміністрації у Дніпропетровській
області від 31 січня 2012 року № 47-0 ОСОБА_3
звільнено з посади начальника відділу
організації роботи та моніторингу
фінансових операцій управління
боротьби з відмиванням доходів,
одержаних злочинним шляхом на підставі
пункту 1 статті 40 Кодексу законів про
працю України у зв'язку з
реорганізацією та скороченням штатної
чисельності.

Відповідно до статті 1 Указу Президента
України від 09 грудня 2010 року № 1085/2010
«Про оптимізацію системи центральних
органів виконавчої влади»,
постановлено утворити Державну
податкову службу України,
реорганізувавши Державну податкову
адміністрацію України.

У листопаді 2011 року відповідачем, на
виконання положень вказаного Указу
Президента України, постанови Кабінету
Міністрів України від 25 вересня 2011 року
№ 981 «Про утворення територіальних
органів Державної податкової служби»,
наказів Державної податкової служби
України «Про реорганізацію окремих
територіальних органів Державної
податкової служби» від 21 жовтня 2011 року
№ 82, «Про затвердження чисельності
працівників територіальних органів
ДПС і тимчасової типової структури ДПС
в АР Крим, областях, мм. Києві та
Севастополі» від 27 жовтня 2011 року № 93
та наказу ДПА у Дніпропетровській
області від 22 листопада 2011 року № 266
«Про введення в дію тимчасової
структури ДПС у Дніпропетровській
області», розпочато комплекс заходів з
проведення реорганізації ДПА у
Дніпропетровській області.

Більш того, судами попередніх
інстанцій досліджено, що відповідачем
визнано факт реорганізації установи із
збереженням виконання повноважень, що
були властиві даній структурі до
реорганізації.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 40 Кодексу законів про працю
України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадку змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання.

Частинами 1-3 статті 492 Кодексу законів
про працю України визначено, що про
наступне вивільнення працівників
персонально попереджають не пізніше
ніж за два місяці. При вивільненні
працівників у випадках змін в
організації виробництва і праці
враховується переважне право на
залишення на роботі, передбачене
законодавством. Одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці власник або уповноважений ним
орган пропонує працівникові іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації.

Згідно частини 2 статті 40 Кодексу
законів про працю України звільнення з
підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6
цієї статті, допускається, якщо
неможливо перевести працівника, за
його згодою, на іншу роботу.

Зі змісту зазначених норм вбачається,
що при звільненні працівника у зв'язку
із реорганізацією підприємства і
скороченням чисельності штату, власник
або уповноважений ним органом
одночасно з попередженням про
звільнення пропонує працівнику іншу
роботу в разі її наявності.

На виконання вимог частини 1 статті 492
Кодексу законів про працю України,
ОСОБА_3 не було попереджено про
наступне звільнення із займаної посади
у зв'язку із реорганізацією.

Також, позивачу не було запропоновано
переведення на інші вакантні посади, що
відповідають
освітньо-кваліфікаційному рівню та
досвіду трудової діяльності ОСОБА_3

При цьому, Головним управлінням
Міністерства доходів у
Дніпропетровській області доказів на
підтвердження наявності чи
відсутності вакансій, які відповідно
до своєї кваліфікації могла б обіймати
ОСОБА_3, не надано.

Як вірно досліджено судами попередніх
інстанцій, законодавством встановлена
можливість реорганізації державної
установи (організації) з одночасним
створенням іншої, яка буде виконувати
повноваження (завдання) попередньої, не
виключає, а включає зобов'язання
роботодавця (держави) по
працевлаштуванню працівників
реорганізованої установи.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій про те, що
спірний наказ Державної податкової
адміністрації у Дніпропетровській
області від 31 січня 2012 року № 47-0,
прийнятий з порушенням вимог частини 2
статті 40 та частин 1- 3 статті 492 Кодексу
законів про працю України, і
відповідно, суди дійшли до
обґрунтованого висновку про наявність
правових підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_3 щодо скасування
оскаржуваного наказу та поновлення
позивача на посаді начальника відділу
організації роботи та моніторингу
фінансових операцій управління
боротьби з відмиванням доходів,
одержаних злочинним шляхом.

Наведене узгоджується з правовою
позицією колегії суддів Верховного
Суду України у постанові від 17 жовтня
2011 року.

Враховуючи викладене, доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального чи процесуального
права, що призвело або могло б
призвести до невірного вирішення
спору, а тому оскаржувані судові
рішення є законними та обґрунтованими,
і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Головного управління
Міністерства доходів у
Дніпропетровській області залишити
без задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 09 жовтня 2012
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 03 жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до Головного управління
Міністерства доходів у
Дніпропетровській області про
скасування наказу та поновлення на
роботі - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко