Справа № 2701/3032/12 (2а/2701/188/12)
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2014 р.
м.Київ
К/800/40193/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя
Голяшкін О.В. (доповідач),

судді
Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 09 липня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Орлинівської сільської ради
Балаклавського району міста
Севастополя про визнання незаконним
рішення,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до сільської Ради
Балаклавського району міста
Севастополя, в якому просив визнати
незаконним рішення від 27 січня 2012 року
№8-99-74 про відміну рішення ради від 01
липня 2011 року №4/41-54 та визнання такими,
що втратили силу рішення від 02 червня
2006 року №2/23-92, від 22 грудня 2006 року
№5/60-6, від 15 лютого 2008 року №14/192-96.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначав, що приймаючи оскаржуване
рішення, Орлинівська сільська Рада
Балаклавського району міста
Севастополя перевищила повноваження,
надані їй Законом України «Про місцеві
державні адміністрації» та
Конституцією України.

Постановою Балаклавського районного
суду міста Севастополя від 23 листопада
2012 року адміністративний позов
задоволено; визнано незаконним та
скасовано рішення Орлинівської
сільської Ради від 27 січня 2012 року за
№8/99-74 про скасування рішення від 01
липня 2011 року№4/41-54, а також визнання
такими що втратили силу рішення
Орлинівської сільської Ради від 02
червня 2006 року №2/23-92, від 22 грудня 2006
року №5/60-6, від 15 лютого 2008 року №14/192-96.

Рішення суду першої інстанції
мотивоване відсутністю у відповідача
законних підстав для скасування раніше
прийнятих рішень.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 09 липня 2013 року задоволено
апеляційну скаргу Нагорної Ельфіни
(Тетяни) Володимирівни; скасовано
постанову Балаклавського районного
суду міста Севастополя від 23 листопада
2012 року; прийнято нову постанову; якою в
задоволенні позовних вимог відмовлено
повністю.

При внесенні рішення суд апеляційної
інстанції виходив із правомірності дій
відповідача при скасуванні раніше
прийнятих рішень, які втратили свою
силу та не були реалізовані.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, ОСОБА_2
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 09 липня 2013 року скасувати,
постанову Балаклавського районного
суду міста Севастополя від 23 листопада
2012 року залишити в силі.

У касаційній скарзі скаржник зазначає,
що судом першої інстанції прийнято
законне рішення, інтереси гр.ОСОБА_3
порушені не були, на момент прийняття
оскаржуваного рішення його рішення
фактично було виконано, правовідносини
відносно процедури приватизації
земельної ділянки вже виникли. Тому
вважає, що скасування даного рішення
погіршує існуюче положення та порушує
його законні права і інтереси,
встановлені Конституцією України,
нормами цивільного і земельного права.

Орлинівська сільська рада
Балаклавського району міста
Севастополя у поданих запереченнях
просить відмовити у задоволенні
касаційної скарги, постанову
апеляційного суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та з матеріалів справи
вбачається, що рішенням Орлинівської
сільської ради Балаклавського району
міста Севастополя від 02 червня 2006 року
№ 2/23-92 надано дозвіл ОСОБА_2 на збір
матеріалів попереднього погодження
місця розташування та призначення
земельної ділянки орієнтовною площею
0,10 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд у
сел.Резервному по пров.Дріжний,3-а.;
встановлений строк до 22 серпня 2006 року
для надання матеріалів попереднього
погодження.

Рішенням від 22 грудня 2006 року № 5/60-6
сільською радою надано дозвіл на
продовження на чотири місяці, до 22
квітня 2007 року строку для збору
матеріалів попереднього погодження
місця розташування та призначення
земельної ділянки.

Рішенням від 15 лютого 2008 року №14/192-96
ОСОБА_2 надано згоду на розробку
проекту землеустрою по відводу
земельної ділянки орієнтованою площею
0,10 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських побудов та споруд
(присадибної ділянки) в с.Резервне по
вул.Дружний,3-А.

У п.3.1 рішення №14/192-96 встановлений
строк надання на розгляд депутатської
комісії Орлинівської сільської ради з
земельних ресурсів та екології проекту
землеустрою - до 15 лютого 2009 року.

Пунктом 4 рішення №14/192-96 встановлено,
що у випадку невиконання вимог п.3.1
даного рішення в указаний строк,
прийняте рішення втрачає силу, а
земельна ділянка переходить в землі
запасу Орлиніської сільської ради.

01 липня 2011 року Орлинівською сільською
радою винесено рішення №4/41-54, яким
позивачу продовжено на один рік, до 01
липня 2012 року, термін для підготовки та
узгодження вищевказаного проекту на
земельній ділянці, розташованої за
адресою м.Севастополь, селище Резервне,
пров.Дружний, буд. 3-А, загальною площею
0,10 га.

Рішенням від 27 січня 2012 року №8/99-74
Орлинівська сільська рада скасувала
рішення від 01 липня 2011 року №4/41-54, а
також визнала рішення від 02 червня 2006
року №2/23-92, від 22 грудня 2006 року №5/60-6,
від 15 лютого 2008 року №14/192-96, такими що
втратили силу.

Як встановлено ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу
України до повноважень сільських,
селищних, міських рад в галузі
земельних відносин на території сіл,
селищ, міст відноситься розпорядження
землями територіальних громад;
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу; здійснення контролю за
використанням та охороною земель
комунальної власності, додержанням
земельного та екологічного
законодавства.

Згідно п.34 ст.26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» до
виключної компетенції сільських рад
відноситься вирішення питань
регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
рада в межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.
Як встановлено ч.10 ст.59 Закону, акти
органів та посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Конституційний Суд України у рішенні
від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 у справі №
1-9/2009 визначив, що орган місцевого
самоврядування має право приймати
рішення, вносити до них зміни та/чи
скасовувати їх на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

При цьому Конституційний Суд України у
мотивувальній частині вказаного
рішення відзначив, що органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Це є «гарантією
стабільності суспільних відносин» між
органами місцевого самоврядування і
громадянами, породжуючи у громадян
впевненість у тому, що їхнє існуюче
становище не буде погіршене прийняттям
більш пізнього рішення. Ненормативні
правові акти органу місцевого
самоврядування є актами одноразового
застосування, вичерпують свою дію
фактом їхнього виконання, тому вони не
можуть бути скасовані чи змінені
органом місцевого самоврядування
після їх виконання.

У зв'язку із винесенням сільською радою
рішення від 01 липня 2011 року № 4/41-54 про
продовження до 01 липня 2012 року терміну
підготовки та узгодження позивачем
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки виникли певні
правовідносини щодо виготовлення
відповідного проекту землеустрою,
рішення є виконаним, оскільки факт
продовження строку виготовлення
проекту є таким, що відбувся.

Чинним законодавством, зокрема
положеннями Земельного кодексу
України, права сільської ради, підстав
та порядку скасування рішення про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою та продовження строку
виготовлення такого проекту прямо не
передбачено.

Колегія суддів визнає безпідставним
доводи суду апеляційної інстанції з
посиланням на положення ч.11 ст.151
Земельного кодексу України щодо
обмеження річним терміном строку
розробки проекту землеустрою та
разового його продовження, оскільки
норми ст.151 Земельного кодексу України
у редакції на момент винесення як
рішення від 01 липня 2011 року № 4/41-54, так і
оскаржуваного рішення від 27 січня 2012
року № 8/99-74, таких положень не містили.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлені критерії, яким керується
адміністративний суд при перевірці
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень. Зокрема,
відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані
суду, одночасно є й вимогами для
суб'єкта владних повноважень, який
приймає відповідне рішення, вчиняє дії
чи допускається бездіяльності.

Рішення Орлинівської сільської ради
від 27 січня 2012 року №8/99-74 вищенаведеним
вимогам не відповідає, належних
підстав для скасування відповідачем
раніше прийнятого рішення від 01 липня
2011 року № 4/41-54 у відповідача не було.

За вказаними обставинами колегія
суддів вважає правильним висновок суду
першої інстанції про задоволення
позову щодо визнання незаконним та
скасування оскаржуваного рішення
відповідача.

Відповідно до ст.226 КАС України суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 09 липня 2013 року скасувати,
постанову Балаклавського районного
суду міста Севастополя від 23 листопада
2012 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді