Справа № 9101/193942/2012
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2014 рокусправа № 2а-2027/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Ясенової Т.І.

суддів: Головко
О.В. Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою управління праці та
соціального захисту населення
Веселівської державної адміністрації
Запорізької області на постанову
Веселівського районного суду
Запорізької області від 07 грудня 2011
року у справі № 2а-2027/11 за позовом
прокурора Веселівського району
Запорізької області в інтересах ОСОБА_1
до управління праці та соціального
захисту населення Веселівської
державної адміністрації Запорізької
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2011 року прокурор
Веселівського району Запорізької
області в інтересах ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом в якому просив
зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Веселівської державної адміністрації
Запорізької області виплатити
позивачу допомогу по догляду за
дитиною відповідно до статті 15 Закону
України Про внесення змін до Закону
України „Про державну допомогу сім'ям
з дітьми" від 22.03.2011 року № 2334-ІІІ, за
період з 19.01.2007 року по 13.11.2009 року в
розмірі прожиткового мінімуму на дітей
віком до 6 років, в загальній сумі 14483,00
гривень.

Постановою Веселівського районного
суду Запорізької області від 07 грудня
2011 року позов задоволено частково.
Зобов'язано управління праці та
соціального захисту населення
Веселівської державної адміністрації
Запорізької області провести
нарахування та виплату ОСОБА_1 належних
сум державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до статті 15 Закону
України „Про державну допомогу сім'ям
з дітьми" з 09 липня 2007 року по 31 грудня
2007 року у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

В апеляційній скарзі відповідач
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин справи, що
призвело до неправильного вирішення
справи, просить оскаржуване рішення
скасувати із закриттям провадження у
справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів дійшла
наступних висновків.

На підставі статті 197 КАС України
справу розглянуто в порядку письмового
провадження.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 має малолітню дитину
ОСОБА_2, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвом про
народження (а.с. 7).

Так, відповідно до статті 15 Закону
України „Про державну допомогу сім'ям
з дітьми" допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Законом України „Про державний бюджет
України на 2007 рік" встановлено
наступне:

- абзац 3 частини 2 статті 56 Закону:
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку - у
розмірі, що дорівнює різниці між 50
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 90
гривень для незастрахованих осіб та не
менше 23 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, для застрахованих
осіб, у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Відповідач проводив відповідні
виплати до вищезазначеного порядку та
розмірів.

Проте, рішенням Конституційного суду
України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007
положення абзацу третього частини
другої статті 56 Закону України „Про
державний бюджет України на 2007 рік"
визнані неконституційним. Це рішення
має преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень
статей зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Таким чином, при розрахунку розміру
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідачу слід було керуватися
статтею 15 Закону України „Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" з урахуванням
рішення Конституційного суду України
№ 6-рп/2007 -з 09.07.2007 року.

Щодо відмови в задоволені позовних
вимог за 2008 та 2009 роки, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції.

Відповідно до положень п. 23 пп. 7 розділу
II Закону України „Про Державний бюджет
України на 2008 рік" стаття 15 Закону
України „Про державну допомогу сім'ям
з дітьми" була викладена в наступній
редакції: „допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень".

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року № 28/2008 (№ 10-рп/2008)
положення п. 23 ЗУ „Про Державний бюджет
України на 2008 рік" не визнавалися
неконституційними, що свідчить про їх
чинність.

Згідно частини 3 статті 46 Закону
України „Про Державний бюджет України
на 2009 рік" № 835-VІ від 26.12.2008 року
допомога при народженні дитини та по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України „Про державну допомогу сім'ям
з дітьми" та Закону України „Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатністю та
втратами, зумовленими народженням та
похованням" призначається і
здійснюється в розміріах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів. На
момент здійснення виплат допомоги в 2009
році стаття 15 стаття 15 Закону України
„Про державну допомогу сім'ям з дітьми"
діяла в редакції 2008 року.

Отже, відсутні підстави для визнання
дій відповідача за 2008 та 2009 роки
протиправними і, як наслідок,
покладення на нього обов'язку
здійснити виплату певних сум.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що судом першої
інстанції повно встановлено обставини
справи та надана правильна юридична
оцінка, у зв'язку з чим підстави для
задоволення апеляційної скарги та
скасування постанови суду відсутні .

Керуючись ст. 197 п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст. 200,
ст.ст. 205, 206 КАС України, колегія суддів

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Веселівської державної адміністрації
Запорізької області - залишити без
задоволення.

Постанову Веселівського районного
суду Запорізької області від 07 грудня
2011 року у справі № 2а-2027/11 - залишити без
змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копій, та може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності.

Головуючий:
Т.І. Ясенова

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров