Справа № 820/1107/14
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 р.Справа № 820/1107/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Курило Л.В.

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Краснокутському районі
Харківської області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 11.02.2014р.
по справі № 820/1107/14

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Краснокутському районі
Харківської області

до Державного підприємства
"Дублянський спиртовий завод"

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

27.01.2014 року позивач - Управління
Пенсійного фонду України в
Краснокутському районі Харківської
області - звернулось до суду з
адміністративним позовом, в якому
просило стягнути з відповідача
заборгованість зі сплати страхових
внесків в сумі 72974,62 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 11.02.2014 року
у задоволенні адміністративного
позову Управління Пенсійного фонду
України в Краснокутському районі
Харківської області відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просив скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позов в повному
обсязі.

До суду апеляційної інстанції
відповідач подав заперечення на
апеляційну скаргу позивача, в яких,
посилаючись на законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, просить апеляційну скаргу
позивача залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції
залишити без змін.

В судове засідання суду апеляційної
інстанції сторони не прибули, про дату,
час і місце судового засідання
повідомлені своєчасно та належним
чином.

Представник позивача надав клопотання
про розгляд справи без його участі.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, переглянувши в межах
апеляційної скарги постанову суду та
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що з картки особового
рахунку Державного підприємства
"Дублянський спиртовой завод"
вбачається, що підприємство має
заборгованість зі сплати страхових
внесків в сумі 72974,62 грн.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Краснокутському районі Харківської
області виставлено та направлено
Державному підприємству "Дублянський
спиртовой завод" вимогу про сплату
боргу № Ю 7 від 19.12.2013 року в розмірі
72974,62 грн., яку відповідачем отримано
25.12.2013 року відповідно до відмітки на
повідомленні про вручення поштового
відправлення.

Оскільки Державним підприємством
"Дублянський спиртовой завод" не
сплачено суму заборгованості зі сплати
страхових внесків в сумі 72974,62 грн.,
позивач звернувся із зазначеним
позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що в спірних відносинах позивач є
конкурсним кредитором, оскільки
заборгованість відповідача зі сплати
страхових внесків в сумі 72974,62 грн.
виникла до введення мораторію, а тому
дія мораторію, введеного ухвалою
господарського суду Харківської
області від 02.07.2012 року,
розповсюджується на задоволення вимог
Управління Пенсійного фонду України в
Краснокутському районі Харківської
області. Таким чином, суд першої
інстанції дійшов висновку, що позовні
вимоги позивача є необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що ухвалою господарського
суду Харківської області по справі
№5023/2934/12 від 02.07.2012 року порушено справу
про банкрутство Державного
підприємства "Дублянський спиртовий
завод" та введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів, що
передбачає: зупинення виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), термін
виконання яких настав до порушення
справи про банкрутство і до введення
мораторію; припинення заходів,
спрямованих на забезпечення виконання
грошових зобов'язань та зобов'язань
щодо сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів), в тому числі
податкової застави. Під час дії
мораторію забороняється стягнення на
підставі виконавчих документів та
інших документів, за якими
здійснюється стягнення відповідно до
законодавства України; забороняється
нарахування неустойки (штраф, пеня),
інших фінансових (економічних) санкцій
за невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів).

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 03.12.2013 року по
справі №5023/2934/12 скасовано мораторій на
задоволення вимог кредиторів та
припинено провадження у справі про
банкрутство Державного підприємства
"Дублянський спиртовий завод".

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 28.01.2014 року
ухвалу господарського суду
Харківської області від 03.12.2013 року по
справі №5023/2934/12 скасовано. Справу
передано на розгляд до господарського
суду Харківської області.

Відповідно до статей 1, 12 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції, чинній на момент введення
мораторію) мораторій на задоволення
вимог кредиторів - це зупинення
виконання боржником, стосовно якого
порушено справу про банкрутство,
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), термін виконання яких настав
до дня введення мораторію, і припинення
заходів, спрямованих на забезпечення
виконання цих зобов'язань та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів),
застосованих до прийняття рішення про
введення мораторію. Мораторій на
задоволення вимог кредиторів
вводиться одночасно з порушенням
провадження у справі про банкрутство,
про що зазначається в ухвалі
господарського суду. Протягом дії
мораторію на задоволення вимог
кредиторів: забороняється стягнення на
підставі виконавчих документів та
інших документів, за якими
здійснюється стягнення відповідно до
законодавства; не нараховуються
неустойка (штраф, пеня), не
застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Наведені норми регулюють
правовідносини, які виникли між
боржником і кредиторами у зв'язку з
неспроможністю боржника виконати
після настання встановленого строку
існуючі зобов'язання, і спрямовані на
відновлення платоспроможності
боржника або його ліквідацію з метою
здійснення заходів щодо задоволення
визнаних судом вимог кредиторів.

З порушенням провадження у справі про
банкрутство не пов'язується завершення
підприємницької діяльності боржника,
він має право укладати угоди, у нього
можуть виникати нові зобов'язання.

Як правомірно враховано судом першої
інстанції, дія мораторію поширюється
лише на задоволення вимог конкурсних
кредиторів.

Що стосується зобов'язань поточних
кредиторів, то за цими зобов'язаннями
згідно із загальними правилами
нараховуються неустойка (штраф, пеня),
застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань та зобов'язань
щодо сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів).

Частина 7 ст. 19 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
передбачає, що дія мораторію
припиняється з дня припинення
провадження у справі про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи,
вимогу про сплату боргу №Ю-7 від 19.12.2013
року відповідачу направлено разом з
листом від 20.12.2013 року №2730-07/17 (а.с. 4).

Зі змісту вказаного листа вбачається,
що заборгованість відповідача зі
сплати страхових внесків в сумі 72974,62
грн. виникла в 2006 році, зазначену вимогу
позивачем виставлено в зв'язку з тим,
що ухвалою господарського суду
Харківської області від 03.12.2013 року по
справі №5023/2934/12 скасовано мораторій на
задоволення вимог кредиторів та
припинено провадження у справі про
банкрутство Державного підприємства
"Дублянський спиртовий завод".

Суд першої інстанції дійшов вірного
висновку, що на момент винесення вимоги
про сплату боргу №Ю-7 від 19.12.2013 року
ухвала господарського суду
Харківської області від 03.12.2013 року не
набрала законної сили.

В спірних відносинах позивач є
конкурсним кредитором, оскільки
заборгованість відповідача зі сплати
страхових внесків в сумі 72974,62 грн.
виникла до введення мораторію, а тому
дія мораторію, введеного ухвалою
господарського суду Харківської
області від 02.07.2012 року,
розповсюджується на задоволення вимог
Управління Пенсійного фонду України в
Краснокутському районі Харківської
області.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, що вимоги позивача є
необґрунтованими та недоведеними
матеріалами справи.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів вважає, що постанова
Харківського окружного
адміністративного суду від 11.02.2014 року
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог апелянта - позивача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Краснокутському районі Харківської
області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 11.02.2014р. по
справі № 820/1107/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Курило Л.В.Судді
Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.