Справа № 820/11313/13-а
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 р.Справа № 820/11313/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Катунова В.В. , Рєзнікової С.С.

при секретарі судового засідання -
Кудіній Я.Г.

за участі представників:

позивача - Новохацької Н.С.

відповідача - Усачова О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Ізюмської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
03.12.2013р. по справі № 820/11313/13-а

за позовом Приватного підприємства
"Сальдо"

до Ізюмської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області

про скасування податкового
повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

18.11.2013 р. Приватне підприємство
«Сальдо» звернулось до суду із позовом,
у якому просило скасувати податкове
повідомлення-рішення Ізюмської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області №
від 13.11.2013 р.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 03.12.2013 р.
позовні вимоги задоволено.

Ізюмська об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Харківській області, не
погодившись зі вказаним рішенням,
звернулась до суду із апеляційною
скаргою, в якій просить суд апеляційної
інстанції скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову. В обґрунтування вимог
апеляційної скарги посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні представник
відповідача підтримав апеляційну
скаргу, просив її задовольнити,
скасувати оскаржувану постанову та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

Представник позивача у судовому
засіданні проти доводів апеляційної
скарги заперечував у повному обсязі,
вважав постанову суду першої інстанції
такою, що не підлягає скасуванню.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
рішення суду та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судовим розглядом,
фахівцями Ізюмської ОДПІ ГУ Міндоходів
у Харківській області була проведена
позапланова виїзна перевірка ПП
«Сальдо» з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.07.2010 р. по 30.06.2013 р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2010 р. по
30.06.2013 р.

За результатами перевірки складений
акт № 206/2220/24878658 від 24.10.2013 р., яким
встановлено заниження позивачем
об'єкту оподаткування податком на
прибуток на загальну суму 7687616 грн., у
тому числі за перше півріччя 2013 р. - 7687616
грн., та, відповідно, заниження податку
на прибуток у першому півріччі 2013 р. на
суму 1460647 грн., у тому числі у зв'язку із
застосуванням звичайних цін 525657 грн.

Не погодившись з висновками
податкового органу, ПП «Сальдо»
звернулось до Ізюмської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Харківській області із
запереченнями до акту перевірки за вих.
№ 171 від 04.11.2013 р.

Згідно з листом Ізюмської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Харківській області №
897/10/20-14-22-19 від 11.11.2013 р. за результатами
розгляду заперечень платника податків
було здійснено перегляд висновків акту
перевірки в частині заниження об'єкту
оподаткування та податку на прибуток
по звичайним цінам. За підсумками
перегляду зроблено висновок про
заниження ПП «Сальдо» об'єкту
оподаткування податком на прибуток на
загальну суму 7687616 грн., у тому числі за
перше півріччя 2013 р. - 7687616 грн., та,
відповідно, заниження податку на
прибуток у першому півріччі 2013 р. на
1460647 грн., у тому числі у зв'язку із
застосуванням звичайних цін - 1460647 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки
Ізюмською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Харківській області прийняте
податкове повідомлення-рішення №
від 13.11.2013р., згідно з яким
платнику податків збільшено суму
податкового зобов'язання за платежем -
податок на прибуток у розмірі 1825809 грн.,
у тому числі 1460647 грн. - за основним
платежем, 365162 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що у ході судового
розгляду не встановлено підстав,
визначених Податковим кодексом
України, які свідчили про
необґрунтоване формування позивачем
зобов'язання з податку на прибуток.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду з наступних підстав.

Фактичною підставою прийняття
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення стали виявлені
податковим органом у ході проведення
перевірки випадки відхилення
договірних цін більше ніж 20% від
звичайних цін за
зовнішньоекономічними контрактами №
0017/12 від 17.12.2012 р., № 0020/12 від 20.12.2012 р., №
0025/10 від 25.10.2012 р., укладеними позивачем
з нерезидентом - Company Stenford Development LLP", а
саме:

на дату продажу 25.02.2013р. за контрактом №
0017/12 від 17.12.2012р., умови постачання СPT-UA,
порт Южний, ВМД № 1134, кількість тонн
2916,56, ціна позивача 210 USD/тонна або 1678,53
грн./т., на загальну суму 3384856,46 грн.,
середньозважена ціна згідно
моніторингу ІА «АПК-Інформ» 271 USD/т. або
2166,103 грн./т., відхилення складає -22,51% (61
USD/т. або 487,57 грн./т.), дохід за звичайними
цінами визначено у розмірі 983220,21 грн.;

на дату продажу 28.02.2013р. за контрактом №
0025/10 від 25.10.2012р., умови постачання СPT-UA
ММТП, ВМД № 101018, кількість тонн 3614,415,
ціна позивача 198 USD/тонна або 1582,614
грн./т., на загальну суму 5720223,78 грн.,
середньозважена ціна згідно
моніторингу ІА «АПК-Інформ» 252,4 USD/т. або
2017,4332 грн./т., відхилення складає -21,55%
(54,50 USD/т. або 434,82 грн./т.), дохід за
звичайними цінами визначено у розмірі
1571617,04 грн.;

на дату продажу 11.03.2013р. за контрактом №
0025/10 від 25.10.2012р., умови постачання СPT-UA
ММТП, ВМД № 101162, кількість тонн 1212,87,
ціна позивача 198 USD/тонна або 1582,614
грн./т., на загальну суму 1919505,04 грн.,
середньозважена ціна згідно
моніторингу ІА «АПК-Інформ» 268,4 USD/т. або
2145,3212 грн./т., відхилення складає -26,23%
(70,40 USD/т. або 562,71 грн./т.), дохід за
звичайними цінами визначено у розмірі
682490,68 грн.;

на дату продажу 15.03.2013р. за контрактом №
0020/12 від 20.12.2012р., умови постачання СPT-UA
МСП «Ніка-Тера», ВМД № 459, кількість
тонн 2544,81, ціна позивача 210 USD/т. або 1678,53
грн./т., на загальну суму 4271539,93 грн.,
середньозважена ціна згідно
моніторингу ІА «АПК-Інформ» 263,9 USD/т. або
2109,3527 грн./т., відхилення складає -20,42%
(53,90 USD/т. або 430,82 грн./т.), дохід за
звичайними цінами визначено у розмірі
1096361,91 грн.;

на дату продажу 28.03.2013р. за контрактом №
0020/12 від 20.12.2012р., умови постачання СPT-UA
МСП «Ніка-Тера», ВМД № 532, кількість
тонн 685,32, ціна позивача 210 USD/тонна або
1678,53003 грн./т., на загальну суму 1150330,2
грн., середньозважена ціна згідно
моніторингу ІА «АПК-Інформ» 267,3 USD/т. або
2136,5289 грн./т., відхилення складає -21,44%
(57,30 USD/т. або 458,00 гривень/тонна), дохід за
звичайними цінами визначено у розмірі
313875,79 грн.;

на дату продажу 08.04.2013р. за контрактом №
0017/12 від 17.12.2012р., умови постачання СPT-UA,
порт Южний, ВМД № 2213, кількість тонн
3479,71, ціна позивача 210 USD/т. або 1678,53
грн./т., на загальну суму 5840797,63 грн.,
середньозважена ціна згідно
моніторингу ІА «АПК-Інформ» 279,3 USD/т. або
2232,4449 грн./т., відхилення складає -24,81%
(69,30 USD/т. або 553,91 грн./т.), дохід за
звичайними цінами визначено у розмірі
1927463,21 грн.;

на дату продажу 16.04.2013р. за контрактом №
0020/12 від 20.12.2012р., умови постачання СPT-UA
МСП «Ніка-Тера», ВМД № 634, кількість
тонн 2652,85, ціна позивача 210 USD/т. або 1678,53
грн./т., на загальну суму 4452888,31 грн.,
середньозважена ціна згідно
моніторингу ІА «АПК-Інформ» 267,3 USD/т. або
2136,5289 грн./т., відхилення складає -21,44%
(57,30 USD/т. або 458 грн./т.), дохід за
звичайними цінами визначено у розмірі
1215002,38 грн.

Згідно з пп.153.2.1, 153.2.3 п.153.2 ст.153
Податкового кодексу України дохід,
отриманий платником податку від
продажу товарів (виконання робіт,
надання послуг) пов'язаним особам,
визначається відповідно до договірних
цін, але не менших від звичайних цін на
такі товари, роботи, послуги, що діяли
на дату такого продажу, у разі, якщо
договірна ціна на такі товари (роботи,
послуги) відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (роботи, послуги). Положення
підпунктів 153.2.1 і 153.2.2 цього пункту
поширюються також на операції з
особами, які не є платниками цього
податку.

Відповідно до п.39.2 ст.39 Податкового
кодексу України визначення звичайної
ціни у випадках, встановлених цим
Кодексом, здійснюється за одним з
методів, вказаних в цьому пункті.
Встановлюються такі методи визначення
звичайної ціни: а) порівняльної
неконтрольованої ціни (аналогів
продажу); б) ціни перепродажу; в)
"витрати плюс"; г) розподілення
прибутку; ґ) чистого прибутку. При
визначенні звичайної ціни згідно з
методами, встановленими цим пунктом,
використовується інформація про ціни в
операціях між непов'язаними особам у
співставних умовах на відповідному
ринку товарів (робіт, послуг). При цьому
умови визнаються співставними, якщо
відмінність між такими умовами істотно
не впливає на ціни, які отримуються в
результаті застосування методів,
встановлених цим пунктом.

У відповідності до п.39.4 ст.39
Податкового кодексу України за методом
порівняльної неконтрольованої ціни
(аналогів продажу) застосовується ціна,
яка визначається за ціною на ідентичні
(а за їх відсутності - однорідні) товари
(роботи, послуги), що реалізуються
(придбаваються) не пов'язаній з
продавцем (покупцем) особі за звичайних
умов діяльності. Для визначення
звичайної ціни товару (роботи, послуги)
згідно з методом порівняльної
неконтрольованої ціни (аналогів
продажу) використовується інформація
про укладені на момент продажу такого
товару (роботи, послуги) договори з
ідентичними (однорідними) товарами
(роботами, послугами) у порівнянних
умовах на відповідному ринку товарів
(робіт, послуг). Враховуються, зокрема,
такі умови договорів, як кількість
(обсяг) товарів (наприклад, обсяг
товарної партії); обсяг функцій, що
виконуються сторонами; умови розподілу
між сторонами ризиків і вигод; строки
виконання зобов'язань; умови
здійснення платежів, звичайних для
такої операції; характеристика ринку
товарів, на якому здійснено
господарську операцію;
бізнес-стратегія підприємства;
звичайні надбавки чи знижки до ціни під
час укладення договорів між
непов'язаними особами, а також інші
об'єктивні умови, що можуть вплинути на
ціну. При цьому умови договорів на
ринку ідентичних (за їх відсутності -
однорідних) товарів (робіт, послуг)
визнаються порівнянними, якщо
відмінність між такими умовами істотно
не впливає на ціну або може бути
економічно обґрунтована.

Згідно з п.39.11 ст.39 Податкового кодексу
України для визначення звичайних цін
на товари (роботи, послуги)
використовуються офіційні джерела
інформації, у тому числі: 39.11.1.
статистичні дані державних органів і
установ; 39.11.2. ціни спеціалізованих
аукціонів з торгівлі окремими видами
продукції, біржові котирування; 39.11.3.
довідкові ціни спеціалізованих
комерційних видань та публікацій, у
тому числі електронних та інших банків
даних; 39.11.4. звіти та довідки відділів з
економічних питань у складі
дипломатичних представництв України
за кордоном; 39.11.5. інші інформаційні
джерела, що визнаються офіційними в
установленому порядку.

Згідно з п.39.14 ст.39 Податкового кодексу
України обов'язок доведення того, що
ціна договору (правочину) не відповідає
рівню звичайної ціни, покладається на
контролюючий орган у порядку,
встановленому законом.

Листи ТОВ «Медіа-групп «АПК-Інформ» № 64
від 20.09.2013 р., № 65 від 20.09.2013 р., № 66 від
20.09.2013 р., № 67 від 20.09.2013 р. містять
інформацію про українські експортні
ціни на кукурудзу 3 класу для кормових
потреб на умовах СРТ із зазначенням
конкретних дат та місць поставок,
мінімальних, максимальних та
середньозважених цін згідно
моніторингу ІА «АПК-Інформ» на певні
дати продажу.

Однак, колегія суддів зазначає, що
вказані листи не містять цінової
інформації на дати продажу 08.04.2013р.,
16.04.2013р., на які відповідачем у додатку
до акту перевірки встановлені
відхилення договірних цін -24,81% та -21,44%
відповідно. Зокрема, у згаданих листах
не наведено ані мінімальної, ані
середньозваженої, ані максимальної
ціни товару на ці дати поставок.

На дату поставки 11.03.2013р., на яку
відповідачем встановлене відхилення
договірної ціни - 26,23%,
зазначено ціни для морських портів МСП
«Ніка-Тера», Южний, у той час як,
виходячи з додатку до акту перевірки,
місцем поставки за контрактом позивача
№ 0025/10 від 25.10.2012р. є порт ММТП. Але
стосовно даного порту мінімальна,
середньозважена та максимальна ціна
станом на 11.03.2013р. у листах відсутня.

На дату поставки 25.02.2013р., на яку
відповідачем встановлене відхилення
договірної ціни - 22,51%, у листах не
вказані показники мінімальної та
максимальної ціни, у зв'язку з чим є
невизначеним весь діапазон цін,
необхідний для з'ясування рівня
звичайної ціни.

Колегія суддів також звертає увагу, що
у листах ТОВ «Медіа-групп «АПК-Інформ»
№ 64 від 20.09.2013р., № 65 від 20.09.2013р., № 66 від
20.09.2013р., № 67 від 20.09.2013р. відсутні
обов'язкові дані, визначені п.39.4. ст.39
Податкового кодексу України, а саме -
про укладені на момент продажу
договори з ідентичними товарами та про
умови такого продажу, не зазначено такі
умови договорів як кількість (обсяг)
товарів; обсяг функцій, що виконуються
сторонами; умови розподілу між
сторонами ризиків і вигод; строки
виконання зобов'язань; умови
здійснення платежів, звичайних для
такої операції; характеристика ринку
товарів, на якому здійснено
господарську операцію;
бізнес-стратегія підприємства;
звичайні надбавки чи знижки до ціни під
час укладення договорів між
непов'язаними особами, а також інші
об'єктивні умови, що можуть вплинути на
ціну; не враховано також звичайні під
час укладення договорів між
непов'язаними особами надбавки чи
знижки до ціни, зокрема знижки,
зумовлені сезонними та іншими
коливаннями споживчого попиту на
товари (роботи, послуги), втратою
товарами якості або інших
властивостей; закінченням (наближенням
дати закінчення) строку зберігання
(придатності, реалізації); збутом
неліквідних або низьколіквідних
товарів).

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що факт невідповідності
договірних цін позивача рівню
звичайної ціни не може вважатись
доведеним завдяки листам ТОВ
«Медіа-групп «АПК-Інформ» № 64 від
20.09.2013р., № 65 від 20.09.2013р., № 66 від 20.09.2013р.,
№ 67 від 20.09.2013р., оскільки вказані листи
не містять необхідної інформації для
порівняння, у тому числі, інформації
щодо конкретних договорів та їх
істотних умов, які впливають на ціну.

Вирішуючи спір, суд також бере до уваги
експертний висновок Харківського НДІ
судових експертиз ім. Засл. проф.
М.С.Бокаріуса № 10337 від 11.11.2013р., наявний
у матеріалах справи, згідно з яким
висновки акту перевірки у частині
заниження доходів, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування, за 1
півріччя 2013 року та заниження податку
на прибуток за 1 півріччя 2013 року
внаслідок недотримання ПП «Сальдо»
вимог п.135.5 ст.135, пп.153.2.1, 153.2.3 п.153.2 ст.153
Податкового кодексу України наданими
на дослідження документами не
підтверджено.

У вказаному висновку безпосередньо
зазначено, що згідно з п.39.11 ст.39
Податкового кодексу України для
визначення звичайних цін на товари
(роботи, послуги) використовуються
офіційні джерела інформації, у тому
числі: 39.11.1. статистичні дані державних
органів і установ; 39.11.2. ціни
спеціалізованих аукціонів з торгівлі
окремими видами продукції, біржові
котирування; 39.11.3. довідкові ціни
спеціалізованих комерційних видань та
публікацій, у тому числі електронних та
інших банків даних; 39.11.4. звіти та
довідки відділів з економічних питань
у складі дипломатичних представництв
України за кордоном; 39.11.5. інші
інформаційні джерела, що визнаються
офіційними в установленому порядку.
ТОВ «Медіа-групп «АПК-Інформ», як
конкретне джерело інформації для
визначення звичайної ціни продажу
продукції (товарів) на світових
товарних ринках, в Податковому Кодексі
України та у листі Державної
податкової служби України від 24.07.2012р.
№ 20001/7/15-1217 не визначено. В акті
перевірки вказується, що згідно з
отриманою відповіддю ТОВ «Медіа-Групп
«АПК-Інформ» № 64 від 20.09.2013р.
встановлено визначення ціни на
експортовану продукцію при наступних
показниках: періоди поставки, місце
поставки та умови поставки
експортованого товару, які впливають
на зміну ціни та повністю співпадали з
даними у вантажних митних деклараціях
ПП «Сальдо». Тоді як відповідно до п.39.4.
ст.39 Податкового Кодексу України
повинні враховуватися такі умови
договорів як: кількість (обсяг) товарів
(наприклад, обсяг товарної партії);
обсяг функцій, що виконуються
сторонами; умови розподілу між
сторонами ризиків і вигод; строки
виконання зобов'язань; умови
здійснення платежів, звичайних для
такої операції; характеристика ринку
товарів, на якому здійснено
господарську операцію;
бізнес-стратегія підприємства;
звичайні надбавки чи знижки до ціни під
час укладення договорів між
непов'язаними особами, інші об'єктивні
умови, що можуть вплинути на ціну. Також
в акті перевірки та додатках до нього
не наведено порівняльний аналіз
співставності умов
зовнішньоекономічних контрактів, по
яким встановлено заниження звичайних
цін. За таких обставин виключно за
умови визнання інформації щодо рівня
звичайних цін продажу кукурудзи 3 класу
для кормових цілей, українського
походження, врожаю 2012 року на світових
товарних ринках, наведеної у листі ТОВ
«Медіа-групп «АПК-Інформ», як
інформації офіційного джерела
відповідно до п.39.11. статті 39
Податкового Кодексу України, та
дотримання при цьому співставності
умов, визначених п.39.2, п.39.4. ст.39
Податкового Кодексу України, висновки
акту перевірки могли б бути
підтверджені.

Окремо суд зауважує, що під час
перевірки відповідач обмежився
інформацією лише одного недержавного
інформаційного агентства (даними
моніторингу ІА «АПК-Інформ») та не
використав жодного офіційного джерела
інформації у розумінні п.39.11 ст.39
Податкового кодексу України, у тому
числі, статистичних даних державних
органів і установ, відомостей
спеціалізованих аукціонів та бірж про
рівень цін, інших інформаційних джерел,
що визнаються офіційними в
установленому порядку.

За таких обставин колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що відповідач не
виконав обов'язку, покладеного на нього
п.39.14 ст.39 Податкового кодексу України,
за яким обов'язок доведення того, що
ціна договору не відповідає рівню
звичайної ціни, покладається на
контролюючий орган у порядку,
встановленому законом.

Інші матеріали справи даного висновку
не спростовують. Так, матеріали справи
містять листи ДП «Держзовнішінформ» за
№ 4.3/898 від 29.07.2013р., 4.3/1228 від 17.06.2013р.,
4.3./1523 від 31.07.2013р., № 4.3/1236 від 18.06.2013р.,
Аграрної біржі за № 277 від 14.05.2013р., № 328
від 30.05.2013р., які були надані
відповідачем під час вирішення спору в
суді першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що у листах ДП
«Держзовнішінформ» за № 4.3/898 від
29.07.2013р., 4.3/1228 від 17.06.2013р., 4.3./1523 від
31.07.2013р. цінова інформація наведена на
інших, ніж у позивача, умовах поставки
(FOB, у той час як позивач поставляв товар
на умовах СРТ), станом на інші дати
продажу (23.01.2013р., 20.02.2013р., 27.03.2013р.,
24.04.2013р., 22.05.2013р., 25.06.2013р.) та без
визначення місця поставки (конкретного
морського порту).

Листи Аграрної біржі за № 277 від
14.05.2013р., № 328 від 30.05.2013р. також містять
ціни станом на інші, ніж у позивача,
дати продажу (17.01.2013р., 21.02.2013р., 09.04.2013р.,
14.05.2013р.) та без визначення місця
поставки (конкретного морського порту).

Лист ДП «Держзовнішінформ» за № 4.3/1236
від 18.06.2013р. присвячений цінам на олію
соняшникову, тоді як позивач поставляв
кукурудзу фуражну.

Крім того, усі вищезгадані листи, так
само як і листи ТОВ «Медіа-групп
«АПК-Інформ», не наводять будь-яких
порівнянних договірних умов,
визначених п.39.4 ст.39 Податкового
кодексу України, у зв'язку з чим також
не можуть бути підставою для
визначення звичайних цін.

Згідно з пп.14.1.71 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України, звичайна ціна - ціна
товарів (робіт, послуг), визначена
сторонами договору, якщо інше не
встановлено цим Кодексом. Якщо не
доведено зворотне, вважається, що така
звичайна ціна відповідає рівню
ринкових цін.

Згідно з п.39.1 ст.39 Податкового кодексу
України звичайна ціна на товари
(роботи, послуги) збігається з
договірною ціною, якщо інше не
встановлено цим Кодексом і не доведено
зворотне, в тому числі в результаті
неможливості визначення звичайної
ціни із застосуванням положень
пунктів 39.3-39.4 цієї статті.

В силу ст.71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок, щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Всупереч наведеному, апелянтом як
суб'єктом владних повноважень не
надано до суду достатніх доказів в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його вимоги, і не доведено
правомірності прийнятого ним рішення
про збільшення позивачеві податкового
зобов'язання з податку на прибуток
внаслідок застосування звичайних цін
та нарахування штрафних (фінансових)
санкцій.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим
підстав для скасування оскаржуваної
постанови та задоволення вимог
апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Ізюмської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 03.12.2013р. по
справі № 820/11313/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Ральченко І.М.Судді
Катунов В.В. Рєзнікова С.С. Повний
текст ухвали виготовлений 11.03.2014 р.