Справа № 760/11647/13-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Українець В.В.
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

27 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Кучми А.Ю.

суддів:
Аліменка В.О.,
Безименної Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу Міністерства оборони України на
постанову Солом'янського районного
суду м. Києва від 27.11.2013 у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Міністерства оборони України про
визнання дій протиправними, стягнення
коштів, -

В
С Т А Н О В И Л А:

Постановою Солом'янського районного
суду м. Києва від 27.11.2013 вищевказаний
адміністративний позов задоволено
частково.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив постанову суду першої
інстанції скасувати та ухвалити по
справі нове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Позивач проходив військову службу на
посаді заступника начальника центру
інформації штабу управління Західного
оперативного командування.

Наказом Міністра оборони України № 1062
від 06.11.2009 позивач звільнений із
займаної посади у запас за ч.6 п.«б» за
станом здоров`я.

Відповідно до довідки до акта огляду
МСЕК №115839 позивач має 3 групу
інвалідності, захворювання пов'язане з
виконанням обов'язку військової служби
при перебуванні в країнах, де велись
бойові дії.

Спеціальним законом, який визначає
основні засади державної політики у
сфері соціального захисту
військовослужбовців та членів їх
сімей, встановлює єдину систему їх
соціального та правового захисту,
гарантує військовослужбовцям та
членам їх сімей в економічній,
соціальній, політичній сферах
сприятливі умови для реалізації їх
конституційного обов'язку щодо захисту
Вітчизни та регулює відносини у цій
галузі, Закон України «Про соціальний
та правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» (далі - Закон).

Згідно ст.1 Закону соціальний захист
військовослужбовців - діяльність
(функція) держави, спрямована на
встановлення системи правових і
соціальних гарантій, що забезпечують
реалізацію конституційних прав і
свобод, задоволення матеріальних і
духовних потреб військовослужбовців
відповідно до особливого виду їх
службової діяльності, статусу в
суспільстві, підтримання соціальної
стабільності у військовому середовищі.
Це право на забезпечення їх у разі
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, у старості, а також в
інших випадках, передбачених законом.

Відповідно ч.1 ст.1-1 Закону
законодавство про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей базується на
Конституції України і складається з
цього Закону та інших
нормативно-правових актів.

Пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону
встановлено, що дія цього Закону
поширюється, зокрема, на
військовослужбовців, які стали
інвалідами внаслідок захворювання,
пов'язаного з проходженням військової
служби, чи внаслідок захворювання
після звільнення їх з військової
служби, пов'язаного з проходженням
військової служби, та членів їх сімей, а
також членів сімей
військовослужбовців, які загинули,
померли чи пропали безвісти.

Згідно ч. 2 ст. 16 Закону у разі поранення
(контузії, травми або каліцтва),
заподіяного військовослужбовцю під
час виконання ним обов'язків
військової служби, а також
інвалідності, що настала в період
проходження військової служби або не
пізніше ніж через три місяці після
звільнення зі служби чи після
закінчення цього строку, але внаслідок
захворювання або нещасного випадку, що
мали місце в період проходження
військової служби, залежно від ступеня
втрати працездатності йому
виплачується одноразова грошова
допомога в розмірі до п'ятирічного
грошового забезпечення за останньою
посадою в порядку та на умовах,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 499 від 28.05.2008 затверджено Порядок та
умов призначення і виплати одноразової
грошової допомоги у разі загибелі
(смерті), поранення (контузії, травми
або каліцтва) чи інвалідності
військовослужбовців,
військовозобов'язаних і резервістів,
призваних на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори, та
інвалідності звільнених з військової
служби (зборів) осіб (далі - Порядок).

Відповідно пп. 2 п. 2 Порядку одноразова
грошова допомога виплачується
військовослужбовцям (крім
військовослужбовців строкової
служби) у разі настання інвалідності
внаслідок виконання обов`язків
військової служби у розмірі
48-місячного грошового забезпечення -
інвалідам III групи.

Як вбачається з листа Департаменту
фінансів Міністерства оборони України
від № 248/3/6/1596/577 від 12.04.2013 позивачу
виплачено одноразову грошову допомогу
в розмірі 110 745, 6 грн.

Згідно довідки № 11/3/4820 від 14.12.2011,
розмір грошового забезпечення
позивача на день його звільнення в
запас становить 3 914, 70 грн.

Відповідно ч. 2 ст. 9 Закону до складу
грошового забезпечення входять:

- посадовий оклад, оклад за військовим
званням;

- щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (підвищення посадового
окладу, надбавки, доплати, винагороди,
які мають постійний характер, премія);

- одноразові додаткові види грошового
забезпечення.

З огляду на вказане, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що виплата
одноразової грошової допомоги по
інвалідності внаслідок виконання
обов`язків військової служби мала
здійснюватися позивачу відповідно ч. 2
ст. 9 Закону, а не згідно пп.4 п.2 Порядку,
оскільки Закон має вищу в порівнянні із
постановою Кабінету Міністрів України
юридичну силу.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається, а тому апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200,
205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства
оборони України - залишити без
задоволення, а постанову
Солом'янського районного суду м. Києва
від 27.11.2013 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя
Кучма А.Ю.

Судді:
Аліменко В.О.

Безименна Н.В.