Справа № 805/2202/14
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2014 р.
Справа №805/2202/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 10 год. 33
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Зінченка О.В.,

при секретарі судового засідання Усові
Д.В.,

з участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Леонова В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
юстиції у Донецькій області про
скасування розпорядження Головного
управління юстиції у Донецькій області
«Про усунення порушень» від 03 лютого 2014
року № 7 в частині обов'язкового
рецензування звітів про експертну
оцінку майна Державного підприємства
«Підприємство комунальних котелень та
теплових мереж», -

в с т а
н о в и в :

17 лютого 2014 року ОСОБА_1 (далі - позивач,
ОСОБА_1) звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду із
адміністративним позовом до Головного
управління юстиції у Донецькій області
(далі - відповідач, ГУЮ у Донецькій
області) про скасування розпорядження
Головного управління юстиції у
Донецькій області «Про усунення
порушень» від 03 січня 2014 року № 7 в
частині обов'язкового рецензування
звітів про експертну оцінку майна
Державного підприємства «Підприємство
комунальних котелень та теплових
мереж».

В обґрунтування вимог позивач
посилався на те, що розпорядження про
усунення порушень, винесене
відповідачем на підставі висновків
перевірки діяльності арбітражного
керуючого ОСОБА_1 в якості ліквідатора
ДП «Підприємство комунальних котелень
та теплових мереж», в частині порушень
щодо нездійснення обов'язкового
рецензування звітів про експертну
оцінку майна прийнято всупереч
положень статті 13 Закону України від 12
липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні» (далі - Закон №
2658-III). Наведеною нормою визначено, що
обов'язковим є рецензування звіту про
оцінку майна (акта оцінки майна), якщо
зазначена оцінка погоджується,
затверджується або приймається
органом державної влади або органом
місцевого самоврядування. Оскільки
оцінка майна підприємства - банкрута ДП
«Підприємство комунальних котелень та
теплових мереж» не підлягає погодженню
або затвердженню та не приймається ні
органами державної влади, ні органом
місцевого самоврядування, зазначений
звіт не підлягає обов'язковому
рецензуванню. Крім того, позивач
зауважив, що безпідставними є
посилання органу контролю на той факт,
що ДП «Підприємство комунальних
котелень та теплових мереж» є
державним підприємством, тому звіти
про оцінку підлягають обов'язковому
рецензуванню.

У судовому засіданні позивач підтримав
заявлені позовні вимоги у повному
обсязі, Також вказав, що при підготовці
адміністративного позову допустив
описку стосовно дати прийняття
спірного розпорядження, помилково
вказав - 03 січня 2014 року, замість 03
лютого 2014 року. Просив задовольнити
адміністративний позов та скасувати
розпорядження Головного управління
юстиції у Донецькій області «Про
усунення порушень» від 03 лютого 2014 року
№ 7 в частині обов'язкового
рецензування звітів про експертну
оцінку майна Державного підприємства
«Підприємство комунальних котелень та
теплових мереж».

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог. Вказав, що
вважає правомірними висновки акту від
30 січня 2014 року № 8, складеного Головним
управлінням юстиції у Донецькій
області за результатами перевірки
діяльності арбітражного, а отже
розпорядження від 03 лютого 2014 року № 7,
винесене на їх підставі - також
правомірне. На підставі викладеного
просив суд відмовити у задоволені
позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши обставини справи
та перевіривши їх доказами в межах
заявлених позовних вимог, суд
приходить до висновку про те, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, адреса: 86211, АДРЕСА_1), з 26
березня 2013 року на підставі Свідоцтва
№ 650 про право на здійснення діяльності
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
виданого Міністерством юстиції
України відповідно до наказу від 18
березня 2013 року № 457/5 здійснює
діяльність арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) (арк. справи 25).

Відповідач - Головне управління
юстиції у Донецькій області
Міністерства юстиції України, у
розумінні Кодексу адміністративного
судочинства України у даних
правовідносинах є суб'єктом владних
повноважень, здійснює свої
повноваження відповідно до Положення
про Міністерство юстиції України,
затвердженого Указом Президента
України від 06 квітня 2011 року № 395/2011.

Згідно пункту 1 згаданого Положення,
Міністерство юстиції України (далі -
Мін'юст України) є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України. Мін'юст
України є державним органом з питань
банкрутства.

Підпунктами 31-35 пункту 4 зазначеного
Положення визначено, що Мін'юст України
відповідно до покладених на нього
завдань, зокрема: сприяє створенню
організаційних, економічних, інших
умов, необхідних для реалізації
процедур відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом, у тому числі
процедур банкрутства державних
підприємств та підприємств, у
статутному капіталі яких частка
державної власності перевищує
п'ятдесят відсотків; організовує
систему підготовки, перепідготовки та
підвищення кваліфікації арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів);
становлює вимоги для отримання
свідоцтва на право здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора), затверджує
порядок складення кваліфікаційного
іспиту арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) та перелік
питань для проведення
кваліфікаційного іспиту, видає
свідоцтво про право на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора); формує і веде
Єдиний реєстр арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) України; формує
і веде Єдиний реєстр підприємств, щодо
яких порушено провадження у справі про
банкрутство, встановлює форму подання
арбітражним керуючим (розпорядником
майна, керуючим санацією, ліквідатором)
інформації, необхідної для його
ведення.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів адміністративної справи, на
підставі доручення Міністерства
юстиції України від 11 грудня 2013 року №
727-0-2-13/13.2 та звернення ОСОБА_3 від 01
листопада 2013 року б/н, скерованого
листом Народного депутата України
Литвинова Леоніда Федоровича від 28
листопада 2013 року № 278-65Тр/13, створено
комісію з проведення позапланової
невиїзної перевірки діяльності
арбітражного керуючого ОСОБА_1 та
доручено комісії з 21 січня 2014 року по 23
січня 2014 року здійснити позапланову
перевірку вказаної особи на предмет
додержання вимог законодавства під час
виконання повноважень розпорядника
майна (ліквідатора) по справі № 15/15б про
банкрутство ДП «Підприємства
комунальних котелень та теплових
мереж».

У період з 21 січня 2014 року по 23 січня 2014
року на підставі посвідчення на
проведення перевірки від 14 січня 2014
року № 5 заступником начальника
відділу з питань банкрутства Головного
управління юстиції у Донецькій області
Кутько О.М. та головним спеціалістом
відділу з питань банкрутства Головного
управління юстиції у Донецькій області
Поповим Р.М. проведена перевірка
додержання арбітражним керуючим
ОСОБА_1 законодавства під час виконання
повноважень ліквідатора по справі №
15/15б про банкрутство ДП «Підприємства
комунальних котелень та теплових
мереж».

За наслідками проведеної позапланової
перевірки складено акт перевірки
діяльності арбітражного керуючого від
30 січня 2014 року № 8 (арк. справи 6-11).

Як вбачається з зазначеного вище акту
перевірки, арбітражним керуючим ОСОБА_1
під час виконання повноважень
ліквідатора по справі № 15/б про
банкрутство ДП «Підприємства
комунальних котелень та теплових
мереж» порушено, серед іншого, абзац
четвертий частини першої статті 25
Закону № 2343, частини третьої статті 13
Закону України від 12 липня 2001 року №
2658-ІІІ «Про оцінку майна, майнових прав
та професійну оціночну діяльність в
Україні», зокрема не здійснено
рецензування звітів про незалежну
оцінку майна ДП «Підприємства
комунальних котелень та теплових
мереж», оцінювач Вовк І.М., сертифікат
оцінювача № 280 від 14 липня 2001 року,
свідоцтво про реєстрацію в ДРО № 2477 від
25 травня 2005 року), а саме звітів про
незалежну оцінку: нежитлової будівлі
(колишньої котельної № 24), що
знаходиться за адресою м. Торез, вул.
Стаханова, 17, кор.1; промислового
майданчика вугільного складу, що
знаходиться за адресою м. Торез, вул.
Баумана, 27; екскаватора ЕО-2621В-3
реєстраційний № 18089ТК.

03 лютого 2014 року Головним управлінням
юстиції у Донецькій області на
підставі наведеного акту перевірки у
відношенні до позивача прийнято
розпорядження № 7 про усунення
порушень, згідно якого стосовно
вищенаведеного порушення вирішено у
термін до 12 лютого 2014 року усунути
порушення, викладеного у пункті 2
описової частини даного розпорядження,
шляхом: вжиття заходів щодо здійснення
рецензування звітів про незалежну
оцінку майна Державного підприємства
«Підприємство комунальних котелень та
теплових мереж», оцінювач Вовк І.М.,
сертифікат оцінювача № 280 від 14 липня
2001 року, свідоцтво про реєстрацію в ДРО
№ 2477 від 25 травня 2005 року), а саме:
звітів про незалежну оцінку:
нежитлової будівлі (колишньої
котельної № 24), що знаходиться за
адресою м. Торез, вул. Стаханова, 17, кор.1;
промислового майданчика вугільного
складу, що знаходиться за адресою м.
Торез, вул. Баумана, 27; екскаватора
ЕО-2621В-3 реєстраційний № 18089ТК (арк.
справи 12).

Зазначеним розпорядженням також
зобов'язано подати у письмовій формі
інформацію про усунення
вищезазначених порушень з наданням
завірених копій документів, що
підтверджують усунення порушень у
встановлені терміни.

Позивач, не погодившись з висновками
розпорядження № 7 від 03 лютого 2014 року
про усунення порушень в частині
обов'язкового здійснення рецензування
звітів про незалежну оцінку майна
Державного підприємства «Підприємство
комунальних котелень та теплових
мереж» звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду із
даним адміністративним позовом про
скасування зазначеного розпорядження
в частині обов'язкового рецензування
звітів про експертну оцінку майна
Державного підприємства «Підприємство
комунальних котелень та теплових
мереж».

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Обов'язок суду вирішувати спори на
підставі Конституції України
закріплений положеннями принципу
законності викладеного у пункті 1
частини 1 статті 9 КАС України.

Спірною обставиною у справі є
обґрунтованість винесення
відповідачем розпорядження «Про
усунення порушень» № 7 від 03 лютого 2014
року в частині необхідності проведення
арбітражним керуючим рецензування
звітів про експертну оцінку майна
Державного підприємства «Підприємство
комунальних котелень та теплових
мереж». Стосовно цього суд зазначає
наступне.

Закон України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» від 14 травня
1992 року № 2344-XII (далі - Закон № 2344- XII)
встановлює умови та порядок
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом
та застосування ліквідаційної
процедури з метою повного або
часткового задоволення вимог
кредиторів.

Відповідно до статті 1 згаданого Закону
№ 2344- XII арбітражним керуючим є фізична
особа, призначена господарським судом
у встановленому порядку в справі про
банкрутство як розпорядник майна,
керуючий санацією або ліквідатор з
числа осіб, які отримали відповідне
свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
України.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону
№ 2344 - XII України ліквідатор з дня свого
призначення здійснює інвентаризацію
та оцінку майна банкрута згідно з
законодавством.

Статтею 29 цього Закону передбачено, що
майно, на яке звертається стягнення у
ліквідаційній процедурі, оцінюється
арбітражним керуючим у порядку,
встановленому законодавством про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність. У разі
продажу майна на аукціоні вартість
майна, що визначається шляхом його
оцінки, є початковою вартістю; для
здійснення оцінки майна арбітражний
керуючий має право залучати на
підставі договору суб'єктів оціночної
діяльності - суб'єктів господарювання з
оплатою їх послуг за рахунок коштів,
одержаних від виробничої діяльності
боржника, визнаного банкрутом, або
реалізації його майна, якщо інше не
встановлено комітетом кредиторів.

Закон України «Про оцінку майна,
майнових прав та професійну діяльність
в Україні» від 12 липня 2001 року № 2658-III
(далі - Закон № 2658-III) визначає правові
засади здійснення оцінки майна,
майнових прав та професійної оціночної
діяльності в Україні, її державного та
громадського регулювання,
забезпечення створення системи
незалежної оцінки майна з метою
захисту законних інтересів держави та
інших суб'єктів правовідносин у
питаннях оцінки майна, майнових прав та
використання її результатів.

Статтею 1 Закону № 2658-III визначено, що
дія цього закону поширюється на
правовідносини, які виникають у
процесі здійснення оцінки майна,
майнових прав, що належать фізичним та
юридичним особам України на території
України та за її межами, а також
фізичним та юридичним особам інших
держав на території України та за її
межами, якщо угода укладається
відповідно до законодавства України,
використання результатів оцінки та
здійснення професійної оціночної
діяльності в Україні.

Відповідно до частини 1, пункту 3
частини 2 та частини 3 статті 4 цього
Закону професійна оціночна діяльність
(далі - оціночна діяльність) являє собою
діяльність оцінювачів та суб'єктів
оціночної діяльності, визнаних такими
відповідно до положень цього Закону,
яка полягає в організаційному,
методичному та практичному
забезпеченні проведення оцінки майна,
розгляді та підготовці висновків щодо
вартості майна. Оціночна діяльність
може здійснюватися у такій формі як
рецензування звіту про оцінку майна
(акта оцінки майна), яке полягає в їх
критичному розгляді та наданні
висновків щодо їх повноти,
правильності виконання та
відповідності застосованих процедур
оцінки майна вимогам
нормативно-правових актів з оцінки
майна, в порядку, визначеному цим
Законом та нормативно-правовими актами
з оцінки майна. Практична діяльність з
оцінки майна може здійснюватися
виключно суб'єктами оціночної
діяльності, визнаними такими
відповідно до статті 5 цього Закону.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 7
Закону № 2658-III проведення оцінки майна
є обов'язковим у випадках, серед іншого,
реорганізації, банкрутства, ліквідації
державних, комунальних підприємств та
підприємств (господарських товариств)
з державною часткою майна (часткою
комунального майна).

Відповідно до частин 1, 2 статті 12 Закону
№ 2658-III передбачено, що звіт про оцінку
майна є документом, що містить висновки
про вартість майна та підтверджує
виконані процедури з оцінки майна
суб'єктом оціночної діяльності -
суб'єктом господарювання відповідно до
договору. Звіт підписується
оцінювачами, які безпосередньо
проводили оцінку майна, і скріплюється
печаткою та підписом керівника
суб'єкта оціночної діяльності. Вимоги
до змісту звіту про оцінку майна,
порядку його оформлення та
рецензування встановлюються
положеннями (національними
стандартами) оцінки майна. Зміст звіту
про оцінку майна повинен містити
розділи, що розкривають зміст
проведених процедур та використаної
нормативно-правової бази з оцінки
майна.

Стаття 13 зазначеного Закону встановлює
порядок рецензування звіту про оцінку
майна (акта оцінки майна).

Так, згідно з частинами 1, 3 наведеної
статті рецензування звіту про оцінку
майна (акта оцінки майна) здійснюється
на вимогу особи, яка використовує
оцінку майна та її результати для
прийняття рішень, у тому числі на
вимогу замовників (платників) оцінки
майна, органів державної влади та
органів місцевого самоврядування,
судів та інших осіб, які мають
заінтересованість у неупередженому
критичному розгляді оцінки майна, а
також за власною ініціативою суб'єкта
оціночної діяльності. Підставою для
проведення рецензування є письмовий
запит до осіб, які відповідно до цієї
статті мають право здійснювати
рецензування звіту про оцінку майна
(акта оцінки майна). Рецензування звіту
про оцінку майна (акта оцінки майна),
якщо зазначена оцінка погоджується,
затверджується або приймається
органом державної влади або органом
місцевого самоврядування, є
обов'язковим.

З аналізу наведеної норми можна
зробити висновок, що обов'язковим є
рецензування звіту про оцінку майна
(акта оцінки майна), якщо зазначена
оцінка погоджується, затверджується
або приймається органом державної
влади або органом місцевого
самоврядування.

Враховуючи, що в розглядуваних
правовідносинах, оцінка майна
здійснювалась арбітражним керуючим
ОСОБА_1 під час виконання повноважень
ліквідатора по справі № 15/б про
банкрутство Державного підприємства
«Підприємство комунальних котелень та
теплових мереж», яке не є органом
державної влади або органом місцевого
самоврядування, а також чинним
законодавством не передбачено
погодження або затвердження вказаними
органами звітів про оцінку майна при
реалізації майна у межах справи про
банкрутство, тому суд вважає, що
рецензування ліквідаційних звітів про
оцінку майна означеного державного
підприємства є не обов'язковим.

Таким чином, висновки за актом
позапланової перевірки діяльності
арбітражного керуючого від 30 січня 2014
року № 8 в частині виявлених порушень
абзацу четвертого частини першої
статті 25 Закону № 2343, частини третьої
статті 13 Закону України від 12 липня 2001
року № 2658-ІІІ «Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні» стосовно не
здійснення рецензування звітів про
незалежну оцінку майна ДП
«Підприємства комунальних котелень та
теплових мереж», є помилковими, отже
прийняте на підставі означених
висновків розпорядження №7 від 03
лютого 2014 року у вказаній частині
підлягає скасуванню.

Стаття 71 КАС України передбачає, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до статті 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги
ОСОБА_1 до Головного управління юстиції
у Донецькій області про скасування
розпорядження Головного управління
юстиції у Донецькій області «Про
усунення порушень» від 03 лютого 2014 року
№ 7 в частині обов'язкового
рецензування звітів про експертну
оцінку майна Державного підприємства
«Підприємство комунальних котелень та
теплових мереж» є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

На підставі статті 94 КАС України, суд
присуджує до стягнення з Державного
бюджету України на користь позивача
судові витрати по сплаті судового
збору, що документально підтверджені,
тобто у розмірі 73,08 грн. (арк. справи 2).

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2-15, 17-18, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87,
94, 99, 104-107, 122-143, 151-154, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167,
254 КАС України, суд, -

п о с т
а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Головного управління юстиції у
Донецькій області про скасування
розпорядження Головного управління
юстиції у Донецькій області «Про
усунення порушень» від 03 лютого 2014 року
№ 7 в частині обов'язкового
рецензування звітів про експертну
оцінку майна Державного підприємства
«Підприємство комунальних котелень та
теплових мереж», - задовольнити
повністю.

Скасувати розпорядження Головного
управління юстиції у Донецькій області
Міністерства юстиції від 03 лютого 2014
року № 7 в частині обов'язкового
рецензування звітів про експертну
оцінку майна Державного підприємства
«Підприємство комунальних котелень та
теплових мереж».

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, адреса: 86211, АДРЕСА_1)
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 73,08 (сімдесят три грн. 08 коп.).

Вступна та резолютивна частини
постанови прийняті у нарадчій кімнаті
та проголошені у судовому засіданні 21
березня 2014 року в присутності
представників сторін.

Постанова у повному обсязі складена 26
березня 2014 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Зінченко О.В.