Справа № 822/4857/13-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/4857/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Польовий О.Л.
Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В.,
Мельник-Томенко Ж.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Хмельницької митниці Міністерства
доходів і зборів України на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 27 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Хмельницької митниці
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправними та
скасування картки відмови та рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
звернувся до Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовом до
Хмельницької митниці Міндоходів про
визнання протиправними та скасування
картки відмови Хмельницької митниці в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску та пропуску товарів
транспортних засобів комерційного
призначення № 400040000/2013/00079 від 11.12.2013
року та рішення про коригування митної
вартості товарів від 11.12.2013 року №
400040000/2013/000040/1.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 27 січня 2014
року вказаний адміністративний позов
було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що
судом першої інстанції було порушено
норми матеріального і процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги та заперечення на
неї, колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу Вінницької митниці
- залишити без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду 27 січня 2014 року
- без змін виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 01.02.2013 року між
ФОП ОСОБА_2 (покупець) і "JIAXING RELIA HARDWARE
CO.,LTD", Китай (продавець) укладено
договір №001/02-13, відповідно до якого
продавець продав, а покупець купив
кріплення для унітазу в підлогу,
кріплення для вмивальника в стіну і
інші кріплення, шурупи, болти, гайки,
шайби на умовах "ФОБ Шанхай" (Інкотермс
2010), на суму 98000 доларів США (п.1
договору); товар буде відвантажений не
пізніше 30 днів з моменту підписання
проформи інвойсу (п.2 договору); ціна
товар і асортимент вказуються в
додатку до договору, який є невід'ємною
частиною договору (п.3 договору); строк
дії контракту до 31 грудня 2013 року (п.10
договору).

04.05.2012 року між "HK BOHAI INTERNATIONAL CO., LIMITED"
(виконавець) та ФОП ОСОБА_2 (замовник)
укладено договір №02/05/2012 на надання
транспортно-експедиторських послуг,
відповідно до якого за завданням
замовника виконавець зобов'язаний
надати послуги по організації
транспортно-експедиторського
обслуговування вантажів замовника за
його письмовим дорученням, а також
сухопутного і морського перевезення
вантажу замовника в морських
контейнерах, а замовник - прийняти і
оплатити надані послуги (п.1.1 договору);
даний договір вступає в силу з моменту
його підписання і буде діяти до 31.12.2014р.
(п.6.1 договору).

На виконання договору №001/02-13 від 01.02.2013
року на адресу позивача направлено
товар - шурупи, шпильки, гайки та шайби
відповідно до інвойсу № 13 RL-16042 від
25.09.2013р., загальною вартістю 23461,10
доларів США, що підтверджується
платіжними дорученнями в іноземній
валюті від 26.09.2013р., від 02.10.2013р., від
20.11.2013р.

З метою митного оформлення зазначеного
товару, позивачем була заповнена та
подана до підрозділу відповідача -
митного посту "Славута" митна
декларація № 400040000/2013/006751 від 10.12.2013
року, в якій товар був задекларований у
митний режим "імпорт". Митна вартість -
25932,10 доларів США. Визначення митної
вартості товару позивач здійснив за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються.

Разом з митною декларацією позивач
надав митному органу документи для
митного оформлення товару за митною
декларацією №400040000/2013/003741 від 22.07.2013
року, з аналізу яких, відповідач
прийшов до висновку, що до митного
оформлення не подано всіх документів,
зокрема, тих, які підтверджують
складові митної вартості у
відповідності до п.2, 8, 9 ст.52 та п.2, 3 ст.53
МК України: вартість упаковки або
вартість пакувальних матеріалів
(вартість ящиків тари, в яку упаковано
товар) та робіт, пов'язаних із
пакуванням; витрати на страхування).
Враховуючи зазначене, відповідач
запропонував позивачу надати
додаткові документи для підтвердження
митної вартості товару (вартості
ящиків тари, в яку упаковано товар;
вартість упаковки або вартість
пакувальних матеріалів та робіт,
пов'язаних із пакуванням), зокрема,
виписку з бухгалтерської документації;
висновки про вартісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями (лист вих.№1 від 22.0.2013р.).

На виконання вимог відповідача,
позивачем були подані додаткові
документи, а саме: копія митної
декларації країни відправлення №
12779873 від 01.11.2013p.; документ, що
містить, інформацію біржових
організацій про вартість товару або
сировими № б/н від 24.11.2013 p.; прайс-лист
від виробника товару від 25.09.2013 p.;
сертифікат на прайс-лист Китайської
Ради зі сприяння Міжнародної Торгівлі
№133304ВО/03580 від 07.11.2013 р.

11.12.2013 року Хмельницькою митницею
прийнято рішення про коригування
митної вартості товарів від 11.12.2013 року
№ 400040000/2013/000040/1, відповідно до якого
митну вартість товару було визначено в
сумі 56778,75 доларів США та складено
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
та пропуску товарів транспортних
засобів комерційного призначення
№400040000/2013/00079 від 11.12.2013 року.

Суд встановив, що підставою прийняття
оскаржуваних рішень був висновок
митного органу про недостатність
поданих позивачем документів для
підтвердження митної вартості товару.

З огляду на неподання позивачем, на
думку відповідача, необхідних
документів, що підтверджують складові
митної вартості товару, 23.07.2013 року
Хмельницькою митницею прийнято
рішення №400040000/2013/000027/1 від 23.07.2013р. про
коригування митної вартості товарів,
відповідно до якого митну вартість
товару було визначено в сумі 54413,25
доларів США та складено картку відмови
в прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску та пропуску товарів
транспортних засобів комерційного
призначення №400040000/2013/00051 від 23.07.2013 р.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що відповідачем
допущено порушення норм чинного
законодавства. Колегія суддів
погоджується із зазначеним висновком
суду першої інстанції, оскільки він
знайшов своє підтвердження під час
апеляційного розгляду справи.

Суд першої інстанції встановив, що
підставою прийняття оскаржуваних
рішень був висновок митного органу про
недостатність поданих позивачем
документів для підтвердження митної
вартості товару.

Відповідно до ч.1 ст.53 МК України, у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення. Відповідно до переліку
даних документів, наведеного в частині
другій даної статті, такими
документами є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Згідно із ч.3 ст.53 МК України у разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Аналіз даної норми дає змогу
виокремити наступні обставини, за
наявності яких митний орган має право
зобов'язати декларанта подати
додаткові документи для підтвердження
митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими
документами;

2) наявність ознак підробки певних
документів;

3) відсутність достатніх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Висновок митного органу щодо наявності
даних обставин повинен бути
обґрунтованими та підтверджений
відповідними доказами. Так,
встановивши відсутність достатніх
відомостей, що підтверджують
задекларовану митну вартість товарів
митний орган повинен вказати, які саме
складові митної вартості товарів є
непідтвердженими, чому з поданих
декларантом документів неможливо
встановити дані складові та які
документи необхідні для підтвердження
того чи іншого показника.

Частиною 10 ст.58 МК України визначено
перелік складових митної вартості. Але
зазначено, що ці складові (додаткові
витрати) повинні додаватись до ціни
товару для визначення митної вартості
лише в тому випадку, коли вони не були
включені до ціни товару.

Згідно з міжнародними правилами
інтерпретації торговельних термінів
«Інкотермс-2000» термін FOB (франко-борт)
означає, що поставка є здійсненою
продавцем, коли товар перейшов через
поручні судна в названому порту
відвантаження, до вартості товару
входить пакування на складі
відправника, навантаження на
приймаючий транспорт, митна чистка,
доставка до магістрального транспорту,
навантаження на магістральний
транспорт, а тому видача окремих
документів на підтвердження цієї
вартості не передбачена та й не
вимагається.

Продавець ("JIAXING RELIA HARDWARE CO.,LTD")
зобов'язаний за власний рахунок
оплатити витрати, пов'язані з
пакуванням, необхідним для перевезення
товару.

Посилання відповідача на неможливість
визначення розміру платежів за
страхування товару є безпідставними,
оскільки згідно п.8 ч.2 ст.53 МК України,
документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є страхові документи,
а також документи, що містять відомості
про вартість страхування, якщо
здійснювалося страхування. Відповідно
до додатку №1 від 17.06.2013 року до
договору №02/05/2012 від 04.05.2012 року,
страхування товару даним контрактом не
передбачається і страхові платежі не
сплачувались, тобто дані платежі не
входять до митної вартості товару, і,
відповідно, не потребують
підтвердження.

Відповідно до картки відмови та митної
декларації прейскуранти, прайс-листи
виробника та експортні декларації
країни відправника були надані разом з
митною декларацією.

Виходячи із змісту ст.58 МК України та з
урахуванням вищевказаного визначення
митної вартості, основним методом
визначення митної вартості товару є
метод її визначення за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

Метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні (ч.2 ст.58 МК України).

В силу п.2 ч.6 ст.54 МК України митний
орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі: неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Оскільки подані позивачем документи
для митного оформлення товару дають
змогу встановити митну вартість
товару, а митним органом не надано
належного обґрунтування причин їх
неврахування для встановлення митної
вартості товару та необхідності
надання додаткових документів для
підтвердження заявленої митної
вартості, суд вважає безпідставною
відмову у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом митною
вартістю та коригування митним органом
митної вартості товару із
застосуванням резервного методу
визначення такої вартості.

З аналізу вищезазначених норм Митного
кодексу України та встановлених
обставин по справі, колегія суддів
приходить до висновку про
протиправність рішення Хмельницької
митниці Державної митної служби
України (митний пост "Славута")
№400040000/2013/000040/1 від 11.12.2013 року про
коригування митної вартості товарів та
картки відмови у митному оформленні
товару №400040000/2013/00079, складену 11.12.2013
року Хмельницькою митницею Державної
митної служби України (митний пост
"Славута") та необхідність їх
скасування.

Доводи апеляційної скарги
Хмельницької митниці не спростовують
висновки суду першої інстанції,
викладені в постанові від 27 січня 2014
року, та не можуть бути підставами для
її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне і обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
відповідача залишити без задоволення,
а постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 27 січня 2014
року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Хмельницької
митниці Міністерства доходів і зборів
України залишити без задоволення, а
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 27 січня 2014
року без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
27 березня 2014 року.

Головуючий
Сторчак В. Ю.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Мельник-Томенко Ж. М.