Справа № 872/11244/13
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2014 рокусправа № 804/7364/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Божко Л.А.

суддів:
Лукманової О.М. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового
засідання: Соломки М.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 12 червня 2013
року по справі за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Лівобережної міжрайонної Державної
податкової інспекції
м.Дніпропетровська Дніпропетрвоської
області Державної податкової служби
про визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и
В :

28 травня 2013 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (далі -
позивач) звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Лівобережної міжрайонної Державної
податкової інспекції
м.Дніпропетровська Дніпропетрвоської
області Державної податкової служби
(далі - відповідач) просив:

визнати протиправним та скасувати
Наказ Лівобережної міжрайонної
Державної податкової інспекції
м.Дніпропетровська Дніпропетрвоської
області Державної податкової служби №
280 від 06.03.2013 року «Про проведення
документальної позапланової
невиїздної перевірки ФОП ОСОБА_1 з
питань правильності формування
податкових зобов'язань та податкового
кредиту за вересень 2011 - жовтень 2011
року, січень 2012 - жовтень 2012 року;

визнати протиправними дії
Лівобережної міжрайонної Державної
податкової інспекції
м.Дніпропетровська Дніпропетрвоської
області Державної податкової служби з
проведення документальної
позапланової невиїздної перевірки ФОП
ОСОБА_1, про результати якої складено
акт № 1237/172/ від 22.03.2013 року;

визнати протиправними дії
Лівобережної міжрайонної Державної
податкової інспекції
м.Дніпропетровська Дніпропетрвоської
області Державної податкової служби
щодо корегування податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
ПДВ ФОП ОСОБА_1, в автоматизованій
системі співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розмірі контрагентів на підставі акта
№ 1237/172/ від 22.03.2013 року;

зобов'язати Лівобережну
міжрайонну Державну податкову
інспекцію м.Дніпропетровська
Дніпропетрвоської області Державної
податкової служби вилучити з діючих
електронних автоматизованих систем
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розмірі
контрагентів інформацію, внесену на
підставі акта № 1237/172/ від 22.03.2013
року.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 12
червня 2013 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено повністю.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач звернувся до
суду з апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просив скасувати
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
12.06.2013 року та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити адміністративний
позов у повному обсязі.

Перевіривши, в межах доводів
апеляційної скарги, законність та
обґрунтованість судового рішення,
оцінивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи із
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 зареєстрований Виконавчим
комітетом Дніпропетровської міської
ради як фізична особа-підприємець та
знаходиться на податковому обліку в
Лівобережній міжрайонній державній
податковій інспекції м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби за
№ 5618 від 19.01.2006 року.

06.03.2013 року Лівобережною міжрайонною
Державною податковою інспекцією м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
прийнятий наказ № 280 про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань
правильності формування податкових
зобов'язань та податкового кредиту за
вересень 2011 - жовтень 2011 року, січень 2012
- жовтень 2012 року.

ФОП ОСОБА_1 був повідомлений про
проведення позапланової невиїздної
перевірки повідомленням від 06.03.2013 року
№ 6933/17-2 та копією наказу № 280 від 06.03.2013
року, яке вручено ФОП ОСОБА_1 06.03.2013 року.

З 11.03.2013 року по 15.03.2013 року Лівобережною
міжрайонною Державною податковою
інспекцією м.Дніпропетровська
Дніпропетрвоської області Державної
податкової служби було проведено
документальну позапланову невиїздну
перевірку ФОП

ОСОБА_1 з питань правильності
формування податкових зобов'язань та
податкового кредиту за вересень 2011 -
жовтень 2011 року, січень 2012 року -
жовтень 2012 року.

За результатами перевірки складено акт
від 22.03.2013 року № 1237/172/, в якому
зафіксовано порушення ФОП ОСОБА_1 ст. 185
Податкового кодексу України в частині
оподаткування податком на додану
вартість безтоварних операцій по
ланцюгу постачання товару,
робіт/послуг з контрагентами
постачальниками та контрагентами
покупцями зазначеними в акті перевірки
(а.с. 19-91).

На підставі зазначеного акту перевірки
було здійснене коригування податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
податку на додану вартість ФОП ОСОБА_1 в
автоматизованій системі співставлення
податкових зобов'язань і податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України.

Згідно п.79.2 ст.79.3 Податкового кодексу
України документальна позапланова
невиїзна перевірка проводиться
посадовими особами органу державної
податкової служби виключно на підставі
рішення керівника органу державної
податкової служби, оформленого
наказом, та за умови надіслання
платнику податків рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
або вручення йому чи його
уповноваженому представнику під
розписку копії наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
такої перевірки. Присутність платника
податків під час проведення
документальних невиїздних перевірок
не обов'язкова.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що
звертаючись до суду з вимогою визнати
дії по проведенню перевірки
неправомірними, позивач скористався
гарантованим Конституцією України
правом на звернення до суду для захисту
конституційних прав і свобод.

Дане право закріплене і в ч.1 ст.6
Кодексу адміністративного суду
України, у якій зазначено, що кожна
особа має право у порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Крім того, відповідно до частин 1, 2 ст.2
Кодексу адміністративного суду
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема, спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

З наведених процесуальних норм права
вбачається, що позивач на власний
розсуд визначає, чи порушені його права
рішеннями, дією або бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень.

Проте, ці рішення, дії або
бездіяльність за будь-яких обставин
повинні бути такими, які породжують,
змінюють або припиняють права, свободи
або інтереси особи у сфері
публічно-правових відносин.

Оскільки наслідком розв'язання
публічно-правового спору по суті має
бути захист порушеного суб'єктивного
права позивача, то при розгляді даного
спору слід встановити, чи є оскаржувані
дії відповідача такими, що породжують
для позивача настання будь-яких
юридичних наслідків і впливають на
його права та обов'язки у сфері
публічно-правових відносин, а також чи
буде задоволення таких позовних вимог
мати своїм правовим наслідком
безпосередній захист прав позивача.

Наказ про проведення перевірки
контролюючим органом фактично
реалізовано, а саме - здійснено
перевірку, за результатами якої
складено акт (який також не несе ніяких
правових наслідків для позивача,
оскільки за своєю суттю є
інформаційною довідкою та може бути
доказом у адміністративній справі
відповідно до норм ст.69 КАС України),
отже, він не породжує будь-яких
юридичних наслідків для позивача.

Суд зазначає, що дії по проведенню
перевірок є частиною процесу
реалізації податковим органом
повноважень, наданих йому чинним
законодавством.

Результатом реалізації цих
повноважень є винесення у відповідній
формі рішення, яке породжує юридичні
наслідки для платника податків.

Отже, виключно результат реалізації
повноваження податкового органу (а
саме - рішення контролюючого органу), а
не процес реалізації його повноважень
(як то, дії по проведенню перевірки)
може бути об'єктом судового оскарження.
А дотримання контролюючим органом
вимог актів законодавства щодо порядку
та способу проведення перевірки
входить до предмету доказування при
розгляді спору про правомірність
рішення контролюючого органу.

Як встановлено судом першої
інстаннції, у спірних правовідносинах
відповідач жодних податкових
повідомлень-рішень щодо позивача не
виносив.

За таких обставин, підстави для
задоволення заявлених позивачем
позовних вимог відсутні.

Отже, суд першої інстанції, відповідно
до вимог ст. 159 КАС України повно і
всебічно, в межах заявлених вимог,
з'ясував дійсні обставини справи, дав
належну оцінку наявним у справі
доказам, правильно вирішив питання
щодо правовідносин, зумовлених
встановленими фактами, та вирішив
справу на підставі норм матеріального
права, які регулюють ці правовідносини.

За таких обставин, суд погоджується з
висновком суду першої інстанції та
вважає за необхідне апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін-.

На підставі викладеного, керуючись ст.
198, ст. 200, 206 КАС України, суд
апеляційної інстанції, -

У Х В АЛ И В :

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 12 червня 2013
року - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 12
червня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у
відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання чинності.

Головуючий:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова

Суддя:
Т.С. Прокопчук