Справа № 405/11996/13-а
Суддя: Циганаш І. А.
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року Ленінський районний
суд м. Кіровограда в складі:

головуючого - судді: Циганаш І.А.

при секретарі - Возлюбленій А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
інспектора ДПС Кіровоградського
взводу ДПС Пухальського Андрія
Олександровича про визнання
протиправною та скасування постанови в
справі про адміністративне
правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

13 грудня 2013 року позивач звернувся
до суду з вищевказаним
адміністративним позовом. В
обґрунтування позову зазначив, що
10.12.2013 року інспектором ДПС
Кіровоградського взводу ДПС
Пухальським А.О. було винесено відносно
нього постанову в справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 №309926, якою його було визнано винним
у скоєнні адміністративного
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 425 грн. З
винесеною постановою не
згоден,оскільки Правил дорожнього руху
не порушував та постанова не
відповідає вимогам КУпАП та винесена з
порушенням вимог діючого
законодавства, а тому є неправомірною
та протиправною. Виходячи із тексту
вказаної постанови, він 10.12.2013 року о 11:20
год., керуючи автомобілем марки ВМW 740,
державний номер НОМЕР_1 в м. Кіровограді
по вул. Калініна на перехресті з просп.
Винниченка заїхав за світлофорний
об'єкт та не виїхав в наміченому
напрямку, чим порушив п. 16.8 ПДР України,
за що передбачена відповідальність за
ч. 2 ст. 122 КУпАП. Він не порушував правил
дорожнього руху, так як коли наближався
до перехрестя, сигнал світлофору
змінився з зеленого на жовтий, в зв'язку
з чим зупинився. Через складні погодні
умови та ожеледицю, розмітки на дорозі
не було видно. Зупинитися
безпосередньо перед світлофором, він
не мав змоги, так як на схилі його
автомобіль почало б зносити назад
через ожеледицю і він допустив би
зіткнення з іншими автомобілями. Для
уникнення цього він заїхав за
світлофорний об'єкт, проте не виїхав на
перехрестя. Інспектор вважає, що він
порушив п. 16.8 ПДР України. Він пояснив
інспектору Пухальському А.О., що
являється інвалідом війни, йому
встановлено ІІ групу інвалідності,
тому знає наскільки важливим є
забезпечення безпеки для оточуючих.
Його дії повністю відповідали Правилам
дорожнього руху та обстановці, що
склалася за таких погодних умов. Він
зупинився перед перехрестям, його
автомобіль не заважав проїзду іншим
транспортним засобам, виконав усі дії
для уникнення аварії при погодних
умовах. Проте, усі його доводи
інспектор проігнорував, поводився з
ним дуже грубо, не надав можливості
скористатися правовою допомогою.
Просить визнати протиправними дії
інспектора ДПС Кіровоградського
взводу ДПС Пухальського А.О. щодо
винесення постанови по справі про
адміністративне правопорушення від
10.12.2013 року серії ПС1 №309926 про визнання
його винним у скоєнні
адміністративного правопорушення, за
яке передбачена відповідальність за ч.
2 ст. 122 КУпАП; скасувати постанову серії
ПС1 №309926 у справі про адміністративне
правопорушення від 10.12.2013 року відносно
нього, провадження по справі закрити за
відсутності у його діях складу
адміністративного правопорушення.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, просив суд їх
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позові.

В судове засідання відповідач не
з'явився, про час та місце слухання
справи повідомлений належним чином,
причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов ОСОБА_1
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 10 грудня 2013 р.
інспектором ДПС Кіровоградського
взводу ДПС Пухальським А.О. було
складено протокол про адміністративне
правопорушення серії АБ2 №899020 та на
підставі нього винесено постанову у
справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 №309926, якою
притягнуто до адміністративної
відповідальності за порушення правил
дорожнього руху та накладено
адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за
скоєння адміністративного
правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122
КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн., а
саме за те, що 10 грудня 2013 року о 11 год. 20
в. в м. Кіровограді ОСОБА_1 керуючи
автомобілем марки ВМW 740, державний
номер НОМЕР_1 в м. Кіровограді по вул.
Калініна на перехресті з просп.
Винниченка заїхав за світлофорний
об'єкт та не виїхав у наміченому
напрямку, чим порушив п. 16.8 ПДР
України, за що передбачена
відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

В матеріалах справи відсутні
будь-які докази, які б вказували на те,
що позивач порушив вимоги п. 16.8 ПДР
України.

Так інспектором при винесенні
постанови порушено положення ст. 280
КУпАП, достеменно не встановлено чи
винен позивач у вчиненому
правопорушенні, враховуючи, що крім
протоколу будь-яких інших доказів не
наведено.

Доказом вчинення позивачем
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122
КУпАП є протокол про адміністративне
правопорушення серії АБ2 №899020 від
10.12.2013 року, в якому не зазначено
свідків з приводу зазначеного в
протоколі правопорушення, крім того, на
запит суду про надання відповідачем
відео, яке зазначено в протоколі в
якості доказу, відповідач суду не
надав.

У відповідності до п. 16.8 ПДР України
водій, який виїхав на перехрещення
проїзних частин згідно із сигналом
світлофора, що дозволяє рух, повинен
виїхати у наміченому напрямку
незалежно від сигналів світлофора на
виїзді. Проте, якщо на перехрестях
перед світлофорами на шляху руху водія
є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або
дорожній знак 5.62, він повинен
керуватися сигналами кожного
світлофора.

Незважаючи на те, що згідно ст. 251
КУпАП, доказами по справі є також
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності, у
постанові прийнятій відповідачем не
наведено будь-якої оцінки вказаного
доказу.

Виходячи із норм викладених в ст. 71
КАС України встановлено, що за
загальним правилом, що випливає з
принципу змагальності, кожна сторона
повинна подати докази на підтвердження
обставин, на які вона посилається, або
на спростування обставин, про які
стверджує інша сторона. При розгляді
справи щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень встановлена презумпція
його винуватості.

Пунктом 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 " Про
практику застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки руху та
експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті " встановлено, що зміст
постанови має відповідати вимогам,
передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній,
зокрема необхідно навести докази, на
яких ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилається порушник, чи встановлених
останнім доводів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та
враховуючи, що доказом вчинення ОСОБА_1
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122
КУпАП у оскаржуваній постанові є
протокол про адміністративне
правопорушення, який не відповідає
вимогам ст. 256 КУпАП, а саме відсутні
пояснення свідків, які б підтвердили
факт вчинення позивачем
правопорушення, на запит суду про
надання відповідачем відео, яке
зазначено в протоколі в якості доказу,
відповідач суду не надав, крім того,
ОСОБА_1 згідно протоколу вину у
вчиненні правопорушення не визнав,
тому суд приходить до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню, а провадження по справі
закриттю в зв'язку з скасуванням акту,
який встановлює адміністративну
відповідальність.

Керуючись ст. ст. 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст.
ст. 71, 72, 158 -163, 171-2 КАС України, суд,-

П О
С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати дії інспектора ДПС
Кіровоградського взводу ДПС
Пухальського Андрія Олександровича
неправомірними щодо винесення
постанови серії ПС1 №309926 у справі про
адміністративне правопорушення від 10
грудня 2013 року відносно ОСОБА_1 за ч.2
ст. 122 КУпАП.

Скасувати постанову серії ПС1 №309926 у
справі про адміністративне
правопорушення від 10 грудня 2013 року
відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП у
вигляді штрафу у розмірі 425 грн.,
провадження по справі закрити.

Судовий збір у розмірі 73 грн. 08 коп.
віднести за рахунок держави.

Постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда
Циганаш І.А.