Справа № 13/566
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 року
м. Київ К/800/45527/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Конюшка К.В.

суддів:
Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
інноваційної фінансово-кредитної
установи на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 17
червня 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20 серпня 2013 року

у справі № 13/566

за позовом Державної інноваційної
фінансово-кредитної установи

до Державної фінансової
інспекції України

про визнання
протиправними дій та скасування вимоги

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2008 року Державна
інноваційна фінансово-кредитна
установа (далі - ДІФКУ) звернулась до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Головного
контрольно-ревізійного управління
України про визнання протиправними дій
щодо пред'явлення вимоги про усунення
порушень від 04.07.2008 № 06-14/807, зокрема, в
частині пункту 2 цієї вимоги.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
17.06.2013, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 20.08.2013, у
позові в частині визнання
протиправними дій та скасування пункту
2 вимоги про усунення порушень від
04.07.2008 № 06-14/807 (далі - Вимога) відмовлено.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями
судів попередніх інстанцій, ДІФКУ
оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій з мотивів порушення судами
норм матеріального та процесуального
права, прийняти нове рішення у справі -
про задоволення позову та скасування
пункту 2 вимоги від 04.07.2008 № 06-14/807.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що
пункт 2 Вимоги підлягає скасуванню,
оскільки ДІФКУ не може нести
відповідальність за рішення
Конкурсної комісії та, можливо,
неправомірне виділення коштів з
держаного бюджету суб'єктам
господарювання. Крім того, у своїх
доводах касатор стверджує, що під час
виплати позичальникам компенсації
ДІФКУ не було перевищено подвійної
облікової ставки Національного Банку
України.

Справу розглянуто у попередньому
судовому засіданні в установленому
статтею 2201 Кодексу адміністративного
судочинства України порядку.

Згідно з частиною другою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи і правильність
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
дійшла висновку про те, що касаційна
скарга підлягає відхиленню з огляду на
таке.

Судами попередніх інстанцій
установлено, що Головне
контрольно-ревізійне управління
України провело ревізію
фінансово-господарської діяльності
Державної інноваційної
фінансово-кредитної установи за період
з 01.10.2006 по 01.01.2008. За результатами
ревізії складений акт від 14.05.2008 № 06-21/24.

У ході ревізії було встановлено та в
акті перевірки зафіксовано наступне.

ВАТ «Іллічівський олійножирновий
комбінат», ВАТ «Енергомашспецсталь»,
ВАТ «Івано-Франкцівськцемент», ТОВ
«Торговий Дім «Українські порошкові
матеріали» та ЗАТ «Веста-Дніпро» (далі -
позичальники) уклали з Державним
агентством України з інвестицій та
інновацій та разом з Державною
інноваційною фінансово-кредитною
установою договори на виплату
компенсації сплачених у 2007 році
відсотків за кредитами, залученими для
фінансування інноваційних та
інвестиційних проектів від 31.10.2007 №
07-010, від 31.10.2007 № 07-008, від 19.09.2007 № 07-006,
від 10.12.2007 № 07-020 та від 04.09.2007 № 07-003
відповідно. Виплата за зазначеними
договорами здійснювалась згідно з
протоколом Конкурсної комісії з
відбору інноваційних та інвестиційних
проектів для їх фінансової підтримки
від 28.09.2007 №7 за рахунок коштів,
передбачених у Державному бюджеті на
2007 рік. Згідно з договорами розмір
компенсації ВАТ «Іллічівський
олійножирновий завод» становив 30 456 208,74
грн., ВАТ «Енергомашспецсталь» - 38 052 340,81
грн., ВАТ «Івано-Франкцівськцемент» - 8
484 000,00 грн., ТОВ «Торговий Дім
«Українські порошкові матеріали» - 2 991
459,91 грн., ЗАТ «Веста-Дніпро» - 15 629 895,40
грн.

Як установлено судами попередніх
інстанцій, у ході проведення ревізії
позивача та проведеними зустрічними
звірками ВАТ «Івано-Франківськцемент»,
TOB «Торговий дім «Українські порошкові
матеріали», ВАТ «Енергомашспецсталь»,
ВАТ «Іллічівський олійножировий
комбінат» було встановлено, що ДІФКУ
при наявності у неї документів щодо
фактично не сплачених суб'єктами
господарювання відсотків за кредитами
на час проведення конкурсу та сплати
ними відсотків більших, ніж подвійна
облікова ставка Національного банку
України, не повідомив членів
Конкурсної комісії про наявність
вказаних документів та наявні
розбіжності відповідно до пункту 2
Порядку використання у 2007 році коштів,
передбачених у державному бюджеті для
фінансової підтримки інноваційних та
інвестиційних проектів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 01.03.2007 N329 (у чинній на час виникнення
спірних відносин редакції, далі -
Порядок №329).

Зокрема, установлено, що на підставі
протоколу Конкурсної комісії від 28.09.2007
№ 7, тристоронньої угоди від 31.10.2007 №
07-010 та наданих товариством платіжних
доручень, позивач перерахував на
рахунок ВАТ «Енергомашспецсталь»
компенсацію сплачених ним відсотків
(за договорами: № 15-93/02-7077/06 від 04.09.2006, №
5105К24 від 24.11.2005) в сумі 38 052 340,81 грн., у
тому числі за кредитною угодою №
15-93/02-7077/06 - 37 186 250,50 грн.

Указана ВАТ «Енергомашспецсталь» у
довідці сума нарахованих відсотків за
кредитною угодою № 15-93/02-7077/06 завищена
на 17 173 903,5 грн., оскільки згідно з даними
перерахунку сума відсотків складає 20 012
347,00 грн., а до відшкодування за рахунок
коштів державного бюджету пред'явлено
37 186 250,50 грн.

Згідно з долучених до довідки
зустрічної звірки відомостей, ВАТ
«Івано-Франківськцемент» пред'явлено
до відшкодування у період з 01.06.2007 по
01.08.2007, а позивачем компенсовано
відсотки на гривневу частину кредиту №
5406к37 від 20.09.2006 у розмірі 16,5 % річних, що
більше на 0,5 % за подвійну облікову
ставку Національного банку, що діяла на
дату їх нарахування.

Проведеною зустрічною звіркою у ВАТ
«Іллічівський олійножировий комбінат»
щодо правильності розрахунку суми
відсотків, яку пред'явлено до
відшкодування позивачу встановлено, що
за кредитними угодами відсотки
нараховувались по кожному виду валюти
у розмірі, вказаному у цих договорах, у
тому числі на гривневу частину кредиту,
у розмірі, який перевищував подвійну
облікову ставку НБУ на дату їх
нарахування, а саме у розмірі 17 або 19
відсотків від суми боргу, що більше
подвійного розміру облікової ставки
НБУ.

На підставі протоколу Конкурсної
комісії та тристоронньої угоди,
укладеної між ЗАТ «Веста-Дніпро»,
Держінвестицій та позивачем, за
рахунок бюджетних коштів надано
фінансову підтримку ЗАТ «Веста-Дніпро»
в розмірі 2 655 177,70 грн. на реалізацію
інноваційного проекту «Розроблення і
виробництво новітніх автономних
інтегрованих систем електропостачання
з використанням сонячних енергетичних
систем вітрогенероустановок та
енергонакопичувачів».

Однак, як встановлено ревізією, кредит
видано на рефінансування поточної
заборгованості товариства. Інформації
щодо кредитування зазначеним банком
інвестиційного проекту в даному
кредитному договорі не міститься.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що позивач, з огляду на
його функціональні обов'язки та
приймаючи безпосередню участь в
ухваленні рішень Конкурсної комісії,
несе й відповідальність за їх зміст та
виконання.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується зі вказаним
обґрунтованим висновком судів
попередніх інстанцій з огляду на таке.

Згідно з пунктом 8 Статуту ДІФКУ
позивач має право, зокрема, кредитувати
і фінансувати відповідно до
законодавства науково-технічні і
маркетингові дослідження,
конструкторсько-технологічні та інші
проектні роботи, науково-технічний
пошук, інноваційні та інвестиційні
проекти і програми; організовувати
відбір за дорученням органу управління
майном інноваційних та інвестиційних
проектів і програм, здійснює пошук їх
виконавців та інвесторів як в Україні,
так і за її межами, зокрема на
конкурсних засадах, і бере участь у
реалізації зазначених проектів і
програм.

Пунктом 2 Порядку №329 було передбачено,
що бюджетні кошти спрямовуються на
відшкодування сплачених у 2007 році
відсотків за кредитами, залученими для
фінансування інноваційних та
інвестиційних проектів, у першу чергу з
впровадження у виробництво передових
технологій, що реалізуються в галузях
промисловості, зокрема технологічними
парками (далі - компенсація).
Компенсація надавалась за фактично
сплачені відсотки за користування
кредитами і не могла перевищувати
подвійну облікову ставку
Національного банку, що діяла на дату
їх нарахування. Пункт 3 вищевказаного
Порядку встановлював обмеження щодо
використання бюджетних коштів, а саме
неможливості їхнього спрямування на
погашення будь-яких штрафних санкцій
та (або) пені за порушення умов
користування кредитами.

Відповідно до пунктів 5, 6 вказаного
Порядку №329, право на компенсацію
суб'єктам господарювання, які залучили
кредити (далі - позичальники),
надавалось на конкурсних засадах.
Конкурсний відбір проводився у
порядку, визначеному Держінвестицій за
погодженням з Міністерством фінансів
України, Міністерством економіки
України та Міністерства освіти і науки
України.

Відповідно до пункту 8 Порядку №329
позичальники - переможці конкурсу
укладають з Держінвестицій та
Державною інноваційною
фінансово-кредитною установою
тристоронній договір на виплату
компенсації за формою, затвердженою
Держінвестицій.

Порядок конкурсного відбору
інноваційних та інвестиційних
проектів для їх фінансової підтримки
за рахунок коштів, передбачених у
Державному бюджеті на 2007 рік,
затверджено наказом Державного
агентства України з інвестицій та
інновацій від 24.04.2007 № 26 (далі - Порядок
№26). Згідно з пунктом 3 вказаного
Порядку №26 відбір указаних
інноваційних та інвестиційних
проектів здійснюється Конкурсною
комісією, яка утворюється наказом
Держінвестицій. До складу Комісії
входять представники Держінвестицій,
Мінфіну, Мінекономіки, МОН,
Мінпромполітики, НАЕР, Установи (ДІФКУ)
і Національної академії наук України.
Загальна чисельність Комісії
становить не більше 17 осіб.

Пунктом 7 Порядку №26 було установлено,
що інформаційне та організаційне
забезпечення роботи Комісії здійснює
ДІФКУ.

Відповідно до положень пункту 11
Порядку №26 ДІФКУ проводить перевірку
комплектності пакета документів,
наведених у пункті 9 цього Порядку, та в
разі, якщо він є повним і оформленим
належним чином, реєструє заявку у
спеціальному журналі.

Пунктом 15 вказаного Порядку визначено,
що Комісія шляхом голосування ухвалює
висновки щодо доцільності надання
фінансової підтримки щодо кожного
проекту з визначенням розміру
компенсації. Інформаційне та
організаційне забезпечення роботи
Комісії здійснює ДІФКУ.

Зважаючи на викладені положення
правових норм, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій щодо, зокрема,
персональної відповідальності ДІФКУ
за дії та рішення під час відбору
кандидатів для конкурсного відбору та
в ході використання у 2007 році коштів,
передбачених у державному бюджеті для
фінансової підтримки інноваційних та
інвестиційних проектів.

Ураховуючи, що в ході ревізії
діяльності позивача та судами
попередніх інстанцій установлено
наявність у ДІФКУ на час проведення
конкурсу інформації щодо фактично не
сплачених в окремих випадках
суб'єктами господарювання відсотків за
кредитами на час проведення конкурсу, а
в окремих випадках сплати ними
відсотків більших, ніж подвійна
облікова ставка Національного банку
України, колегія суддів погоджується з
висновком судів попередніх інстанцій
про обґрунтованість пункту 2 Вимоги,
оскільки ДІФКУ зобов'язаний був вжити
відповідних заходів щодо недопущення
до участі у конкурсі ВАТ «Іллічівський
олійножирновий завод», ВАТ
«Енергомашспецсталь», ТОВ «Торговий
Дім «Українські порошкові матеріали»,
ЗАТ «Веста-Дніпро» за наявності
установлених невідповідностей з
вимогами, передбаченими Порядком №329.

Таким чином, доводи касаційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування чи зміни оскаржуваних
судових рішень.

Згідно з частиною третьою статті 2201
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
інноваційної фінансово-кредитної
установи відхилити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 17 червня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 серпня 2013
року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 2391 КАС
України.