Справа № 279/8205/13-а
Суддя: Зарудяна Л.О.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Зарудяна Л.О.
УХВАЛА

іменем України

26 березня 2014 року Справа №
279/8205/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого-судді Зарудяної Л.О.

суддів: Іваненко Т.В.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Коростені
та Коростенському районі Житомирської
області на ухвалу Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 19 грудня 2013 року про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення за поданням головного
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Коростенського міськрайонного
управління юстиції у справі за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України в м.Коростені та
Коростенському районі Житомирської
області про визнання бездіяльності
протиправною і зобов'язання вчинити
дії,-

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець ВДВС
Коростенського МРУЮ звернувся до суду
з поданням про зміну способу і порядку
виконання рішення у виконавчому
провадженні з виконання виконавчого
листа №2-а-4466/2011, виданого 22.05.2013
Коростенським міськрайонним судом
Житомирської області.

Ухвалою Коростенського міськрайонного
суду Житомирської області від 19.12.2013
року подання головного державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Коростенського
міськрайонного управління юстиції
задоволено.

Змінено порядок виконання рішення суду
від 28.09.2012 року по справі №2-а-4466/2011 за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в м.Коростені
та Коростенському районі Житомирської
області про визнання дій
неправомірними та стягнення
невиплачених коштів, передбачених
Законом України Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Стягнуто з Управління Пенсійного фонду
України в м. Коростені та
Коростенському районі на користь
ОСОБА_3 кошти в сумі 7689,69 грн.,
передбачених ст.39 ЗУ "Про статус та
соціальний захист громадян, потерпілих
від аварії на ЧАЕС", за період з 22.08.2010
року по 01.01.2011 року.

Не погоджуючись з постановленою судом
першої інстанції ухвалою, боржник
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить ухвалу скасувати та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні
подання відмовити.

Сторони не скористалися своїм правом
на участь в судовому засіданні:
повноважних представників в засідання
суду не направили, про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином.

За таких підстав, з врахуванням
приписів ч.4 ст.196 КАС України, п.2 ч.1 ст.197
КАС України розгляд апеляційної скарги
здійснюється судовою колегією за
відсутності позивача та представника
відповідача, в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення,
враховуючи наступне.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Судом встановлено, що постановою
Коростенського міськрайонного суду
Житомирської області від 28.09.2012р.,
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 07.02.2013 року,
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Коростені та
Коростенському районі нарахувати та
виплатити на користь ОСОБА_3 кошти,
передбачені ст. 39 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", в розмірі 2
мінімальних заробітних плат щомісячно,
за період з 22.08.2010 року по 01.01.2011 року, з
врахуванням проведених виплат.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
суду першої інстанції та синтез
наведених процесуальних норм дають
підстави зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин виконавча служба
просила змінити не спосіб виконання
постанови суду, а судове рішення по
суті позовних вимог і вирішити
додаткову позовну вимогу про стягнення
коштів, яка не була предметом розгляду
та дослідження адміністративного суду
під час прийняття цієї постанови. Хоча
в адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо,
для зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
судове рішення не виконується через
відсутність коштів, виплата яких буде
здійснена за наявності відповідного
фінансування з Державного бюджету
України.

Отже, виконання рішення суду фактично
можливе, хоча й за певних умов, тому
відсутні підстави для зміни способу
виконання рішення суду першої
інстанції.

Крім того, відповідно до положень ч. 1 та
ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець, зокрема,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

В матеріалах справи відсутні докази
того, що державним виконавцем вчинено
всі необхідні дії, спрямовані на
виконання судового рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає
безпідставною заяву про зміну способу
і порядку виконання рішення суду.

Колегія суддів звертає увагу суду
першої інстанції на те, що ОСОБА_3 11.02.2014
року помер, про що свідчить свідоцтво
про смерть серії І-ТП №23578, видане
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану по м. Коростеню
реєстраційної служби Коростенського
міськрайонного управління юстиції у
Житомирській області. Питання про
правонаступництво у виконавчому
провадженні вирішено не було.

Відповідно до ст. 199 КАС України - за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право,
зокрема, скасувати ухвалу суду і
постановити нову ухвалу.

Керуючись ст.ст.195, 197, 199, 202, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Коростені
та Коростенському районі Житомирської
області задовольнити, ухвалу
Коростенського міськрайонного суду
Житомирської області від 19 грудня 2013
року про зміну способу і порядку
виконання судового рішення скасувати а
ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні подання
головного державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Коростенського міськрайонного
управління юстиції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.О. Зарудяна

судді:
Т.В. Іваненко

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
м.Коростені та Коростенському районі
Житомирської області
вул.Грушевського,
16/1,м.Коростень,Коростенський район,
Житомирська область,11501

4-заявник про зміну спосообу: Відділ
державної виконавчої служби
Коростенського міськрайонного
управління юстиції вул.
Сосновського,28-Г,м.Коростень,Коростенс
ький район, Житомирська область,11500