Справа № 818/8964/13-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 р.Справа № 818/8964/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду

у складі: головуючого судді

Старостіна В.В.

суддів:
Мінаєвої
О.М.

Шевцової
Н.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром" на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 28.01.2014р. по справі №
818/8964/13-а

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром"

до Сумської митниці Міндоходів та
зборів України

про коригування митної вартості
товарів, стягнення надмірно сплаченого
мита та ПДВ,

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство
"Сумихімпром" (далі - позивач),
звернулося до Сумського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Сумської
митниці Міндоходів та зборів України
(далі - відповідач), в якому просило суд:

- скасувати рішення Сумської митниці
Державної митної служби України від
14.06.13 року № 805130000/2013/000105/1 про
коригування митної вартості товарів;

- стягнути з Державного бюджету України
на користь ПАТ "Сумихімпром" суму
надмірно сплаченого ввізного мита у
розмірі 50 674, 82 грн.;

- стягнути з Державного бюджету України
на користь ПАТ "Сумихімпром" суму
надмірно сплаченого ПДВ у розмірі 516 883,
17 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 14.09.2012 року між ПАТ
"Сумихімпром" (покупець) та компанія
"Tolexis International" (продавець) укладено
контракт № 1409 RPT про поставку
фосфоритів. 15.04.2013 року сторонами
контракту укладено додаткову угоду № 7,
якою визначено ціну товару в розмірі
120,00 доларів США за 1 метричну тону. В
подальшому, 9 057 000 м/т товару було
імпортовано позивачем. З метою
оформлення зазначеного товару до
Сумської митниці було подано митну
декларацію від 14.06.2013 року №
805130000/2013/007034, якою визначено вартість
товару в розмірі 8 687 112, 12 грн., за ціною -
120,00 доларів США за 1 метричну тону (за
першим методом).

14.06.2013 року відповідачем прийнято
рішення № 805130000/2013/000105/1 про коригування
митної вартості товарів на рівні 155, 00
доларів США за 1 метричну тону за
другорядним методом - за ціною договору
щодо ідентичних товарів. Таке рішення
Сумської митниці призвело до сплати
ПАТ "Сумихімпром" додаткових платежів у
вигляді 50 674, 82 грн. мита та 516 883, 17 грн.
податку на додану вартість, які
перераховано до державного бюджету.
Вказане рішення Сумської митниці
позивач вважає протиправним, прийнятим
з порушенням норм Митного кодексу
України, та просив його скасувати.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 28.01.2014 року
в задоволенні адміністративного
позову Публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром" до Сумської
митниці Міністерства доходів і зборів
України про скасування рішення
Сумської митниці Державної митної
служби України від 14.06.2013 року №
805130000/2013/000105/1 про коригування митної
вартості товарів, стягнення надмірно
сплаченого мита та ПДВ - відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить суд
апеляційної інстанції оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

Виходячи з приписів ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справа розглядається в
порядку письмового провадження.

Колегія суддів. заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
14.09.2012 року між ПАТ "Сумихімпром"
(покупець) та компанія "Tolexis International Limited"
(продавець) укладено контракт № 1409 RPT
(а.с. 9-14).

Предметом зазначеного контракту,
згідно п. 1.2, є фосфорити виробництва
(походження) Алжир в кількості 320000
метричних тон.

15.04.2013 року між ПАТ "Сумихімпром" та
компанією "Tolexis International Limited" укладено
додаткову угоду № 7 до контракту № 1409
RPT, пунктом 1 якої встановлено ціну
товару, а саме: 120, 00 доларів США за 1
метричну тону на умовах CIF порт
Миколаїв/Бердянськ або інший
український порт Чорного моря за
попередньою згодою сторін (Інкотермс
2000). Загальна вартість контракту
складає 111 541 428, 15 доларів США (пункт 2
угоди № 7) (а.с. 16).

На виконання умов контракту позивачем
імпортовано на митну територію України
товар - фосфати кальцію розмелені в
кількості 9 057, 000 метричних тон, що
підтверджується копією коносамента №
32/2013 (а.с. 20, 21).

В подальшому, імпортований товар в
кількості 9 057000 кг. був транспортований
позивачу залізничним транспортом, що
підтверджується копіями залізничних
накладних від 29.05.2013 року № 41113374, від
02.06.13 року № 41142915, від 31.05.13 року № 41142951,
від 31.05.2013 року № 41142969, від 02.06.2013 року №
41192907, від 04.06.2013 року № 41230731 (а.с. 23-35).

Для митного оформлення імпортованого
товару позивачем було подано до
Сумської митниці митну декларацію від
14.06.2013 року № 805130000/2013/007034 (а.с. 36-41). Ціна
товару визначена на рівні 8 687 112, 12 грн. (1
086 840, 00 доларів за курсом долару США 7,993).

До зазначеної митної декларації
позивачем було додано: картку обліку
особи, яка здійснює операції з товарами
від 13.11.2012 року № 805/2012/0000152, залізничні
накладні від 29.05.2013 року № 41113374, від
02.06.13 року № 41142915, від 31.05.13 року № 41142951,
від 31.05.2013 року № 41142969, від 02.06.2013 року №
41192907, від 04.06.2013 року № 41230731, коносамент
від 15.05.2013 року № 32/2013, платіжне
доручення від 20.05.2013 року № 274,
рахунок-фактуру (інвойс) від 15.05.2013 року
№ 02967, контракт від 14.09.2013 року № 1409 RPT,
доповнення до контракту від 15.04.2013 року
№ 7 та від 30.04.2013 року № 8, довідку про
проведення декларування валютних
цінностей, доходів та майна, що
належать резиденту України і
знаходяться за її межами від 17.04.2013 року
№ 23, інформацію про позитивні
результати здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару № 2761 від 13.05.2013 року, інформацію
про позитивні результати здійснення
радіологічного контролю товару № 2721
від 29.05.2013 року, інформацію про
позитивні результати здійснення
радіологічного контролю товару № 2721
від 31.05.2013 року, інформацію про
позитивні результати здійснення
радіологічного контролю товару № 2721
від 02.06.2013 року, інформацію про
позитивні результати здійснення
радіологічного контролю товару № 2721
від 04.06.2013 року, декларацію про
походження товару № 02967 від 15.05.2013 року.

В ході митного оформлення товару
Сумською митницєю письмово
витребувані документи для визначення
митної вартості товару згідно ст. 53
Митного кодексу України (а.с. 39).
Додаткових документів позивачем не
надано та вчинено запис про
неможливість надати витребувані
митним органом документи.

За результатами розгляду поданих до
митного оформлення товару документів,
посадовою особою митного поста
"Суми-центральний" прийнято рішення про
коригування митної вартості товарів
від 14.06.2013 року № 805130000/2013/000105/1, згідно
якого використано другорядний метод
визначення вартості товару - за ціною
договору щодо ідентичних товарів (а),
оскільки наявна інформація по
операціях з ідентичними товарами, які
продаються на експорт в Україну з тієї
ж країни і час експорту яких збігається
з часом експорту оцінюваних товарів та
є максимально наближеним до нього (а.с.
42-43).

Крім того, митним органом прийнято
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
від 14.06.2013 року № 805130000/2013/00113 (а.с. 44-45).

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з їх
необгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 318 Митного кодексу
України (далі - МК України) митному
контролю підлягають усі товари,
транспортні засоби комерційного
призначення, які переміщуються через
митний кордон України. Митний контроль
здійснюється виключно митними
органами відповідно до цього Кодексу
та інших законів України.

Згідно із ч.1 ч.3 ст. 54 МК України
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Статтею 49 МК України визначено, що
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 5 ст. 58 МК України ціна,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті, - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Відомості про митну вартість
застосовуються для: 1) нарахування
митних платежів; 2) застосування інших
заходів державного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності
України; 3) ведення митної статистики; 4)
розрахунку податкового зобов'язання,
визначеного за результатами
документальної перевірки (ст. 50 МК
України).

Відповідно до ч. 2 ст. 51 МК України митна
вартість товарів, що ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, визначається
відповідно до глави 9 МК України.

Згідно із ч. 1 ст. 57 МК України,
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами: 1) основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) другорядні, зокрема: ґ)
резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції)
(ч. 2 ст. 57 МК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 58 МК України у разі
якщо митна вартість не може бути
визначена за основним методом,
застосовуються другорядні методи,
зазначені у пункті 2 частини першої
статті 57 цього Кодексу.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів, митний орган визнає
заявлену декларантом, або
уповноваженою ним особою, митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України
митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі: 1) невірно проведеного
декларантом або уповноваженою ним
особою розрахунку митної вартості; 2)
неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари; 3) невідповідності
обраного декларантом або
уповноваженою ним особою методу
визначення митної вартості товару
умовам, наведеним у главі 9 МК України; 4)
надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Відповідно до частини другої статті 334
Митного кодексу України, особи, які
переміщують товари, транспортні засоби
комерційного призначення через митний
кордон України, зобов'язані надавати
митним органам документи та відомості,
необхідні для здійснення митного
контролю, в усній, письмовій та/або
електронній формі.

Згідно підпунктів 2.4 - 2.7, 2.9 - 2.10 пункту 2
розділу 2 Методичних рекомендацій щодо
роботи посадових осіб митних органів з
аналізу, виявлення та оцінки ризиків
при здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, затверджених наказом
Державної митної служби України від
13.07.2012 року № 362 (далі - Методичні
рекомендації щодо роботи посадових
осіб митних органів), робота посадових
осіб з аналізу, виявлення та оцінки
ризиків здійснюється шляхом, зокрема:

- порівняння рівня заявленої митної
вартості товарів з наявною у митного
органу інформацією про рівень цін на
такі товари або вартість прямих витрат
на їх виробництво, у тому числі
сировини, матеріалів та/або
комплектувальних виробів, які входять
до складу товарів.

- порівняння рівня заявленої митної
вартості товарів з рівнем митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, митне оформлення
яких вже здійснено.

- перевірки наявності взаємозв'язку
продавця та покупця.

- перевірки інформації, наданої
декларантом або уповноваженою особою,
при продажу товарів між пов'язаними
особами, щодо наближеності митної
вартості товарів, визначеної основним
методом до однієї з операцій, які
наведені у частині вісімнадцятій
статті 58 Кодексу.

- перевірки наявності
знижок/нарахувань з/до ціни оцінюваних
товарів, перевірки наявності продажу
оцінюваних товарів на експорт в
Україну.

Згідно із ч. 2 ст. 53 МК України
документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є в тому числі, якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару.

Відповідно до ст. 49 МК України митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є вартість
товарів, що використовуються для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Відповідно до частини другої статті 52
Митного Кодексу декларант або
уповноважена ним особа, які заявляють
митну вартість товару, зобов'язані
декларувати достовірні відомості про
визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 МК України
контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюються митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у ч.1 ст. 58 МК України.

Згідно ч. 2 ст. 58 МК України метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні.

Митний орган з метою здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів має право,
зокрема, упевнюватися в достовірності
або точності будь-якої заяви, документа
чи розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості, а у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості
(частина 5 статті 54 МК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу ми

Як вбачається з матеріалів справи, що в
поданих позивачем до митного
оформлення товару документах
містяться розбіжності в найменуванні
товару, а саме: у графі 31 митної
декларації зазначена назва товару
"Фосфорит природний розмелений". В
залізничній накладній вказано товар "
Фосфориты АЛЖИРСКИЕ". В пункті 2
контракту від 14.09.2013 року №1409 товар
"Фосфорит зарубежный".

Додаткових документів, які б могли
спростувати виявлені розбіжності та
містити усі відомості, необхідні для
підтвердження числових значень
складових митної вартості товарів
підприємством не надано.

Таким чином, враховуючи викладене,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
відповідач діяв у відповідності до
норм чинного законодавства, оскільки в
ході перевірки відповідачем було
встановлено і підтверджено судом
першої інстанції, що подані до митного
оформлення документи містять
розбіжності, - що згідно ч. 3 ст. 53 МК
України є підставою для письмової
вимоги митниці надати додаткові
документи, які б підтверджували
заявлену митну вартість товару.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 59 МК України у
разі якщо митна вартість оцінюваних
товарів не може бути визначена згідно з
положеннями статті 58 цього Кодексу, за
основу для її визначення береться
вартість операції з ідентичними
товарами, що продаються на експорт в
Україну з тієї ж країни і час експорту
яких збігається з часом експорту
оцінюваних товарів або є максимально
наближеним до нього. При застосуванні
цього методу визначення митної
вартості за основу береться прийнята
митним органом вартість операції з
ідентичними товарами з дотриманням
умов. При цьому, під ідентичними
розуміються товари, однакові за всіма
ознаками з оцінюваними товарами, у тому
числі за такими, як: 1) фізичні
характеристики; 2) якість та репутація
на ринку; 3) країна виробництва; 4)
виробник.

Таким чином, враховуючи, що декларантом
не спростовано факт впливу
взаємозв'язку з продавцем товару на
ціну товарів, заявлені відомості не
були підтверджені документально,
Сумською митницею правомірно було
визначено митну вартість товарів на
підставі митної декларації від 14.06.2013
року № 805130000/2013/007034 згідно ст. 59 МК
України.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Отже, враховуючи приписи ч. 2 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України, якою передбачено обов'язок
відповідача щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності, колегія суддів вважає,
що відповідачем доведено
правомірність рішення Сумської
митниці про коригування митної
вартості товарів від 14.06.2013 року №
805130000/2013/000105/1 за другорядним методом
(ціною договору щодо ідентичних
товарів), оскільки з урахуванням
приписів ст. ст. 51, 53-55, 59, 61 МК України
неможливо застосування першого методу
визначення митної вартості.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
Сумського окружного адміністративного
суду від 28.01.2014 року відповідає вимогам
ст. 159 КАС України, а тому відсутні
підстави для її скасування та
задоволення апеляційних вимог
позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків, щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Сумихімпром"
залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 28.01.2014р. по
справі № 818/8964/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Мінаєва О.М.
Шевцова Н.В.