Справа № 1423/6111/2011
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2014 р. Справа № 1423/6111/2011

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1
інстанції: Алєйніков В.О.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі судової колегії:

головуючого-суддіМилосердного М.М.,
судді Алєксєєва В.О., судді
Ступакової І.Г.розглянувши в порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколєва на постанову Центрального
районого суду м. Миколаєва від 19 квітня
2013 року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва про
стягнення недоплаченої щомісячної
державної допомоги відповідно до
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни",-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва позовні вимоги
задоволені частково. Суд зобов'язав
управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва
нарахувати та виплатити ОСОБА_4
щомісячну державну соціальну допомогу
як дитині війни за період з 15 жовтня 2010
року по 31 грудня 2010 року з урахування
виплачених сум.

В апеляційній скарзі представник
відповідача, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржуване судове
рішення та постановити нове - про
відмову в задоволенні позову.

Судова колегія, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач є
пенсіонером та на неї розповсюджується
дія Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" №2195-IV від 19
листопада 2004 року (далі Закон №2195-IV).

Згідно зі ст. 6 Закону №2195-IV, дітям війни
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищується на 30% мінімальної
пенсії за віком. Мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений ч. 1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09 липня 2003 року і
дорівнює прожитковому мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Позивач звернулася до суду 15 квітня 2011
року та просила зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва
нарахувати та виплатити недоплачену
щомісячну державну соціальну допомогу
як дитині війни починаючи з 01 січня 2007
року по 31 грудня 2010 року включно, а
також нараховувати і виплачувати в
подальшому.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Пунктом 7 Закону України "Про внесення
змін до Закону України "Про Державний
бюджет України на 2011 рік" Кабінету
Міністрів України надано право
визначати розмір виплат, передбачених
Законом України "Про соціальний захист
дітей війни".

На реалізацію цього права Кабінетом
Міністрів України прийнято Постанову
"Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету" від 06 липня
2011 року №745 п.6 якої встановлено:
"….дітям війни (крім тих, на яких
поширюється дія Законів України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" та "Про жертви
нацистських переслідувань") до пенсії
або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення проводиться у
розмірі 49,8 гривні".

Ця Постанова набрала чинності з 23 липня
2011 року, відповідно, з цієї дати діти
війни не мають права на отримання
підвищення до пенсії у розмірі,
передбаченому ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", а їм
виплачується зазначена сума.

Стосовно визначення кінцевого періоду
часу, за який відповідачу слід провести
перерахунок пенсії позивача,
апеляційний суд вважає необхідним
зауважити наступне.

Абзацом дев'ятим статті 1 Закону
України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлено, що пенсія - це
щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Таким чином, пенсія є періодичним
платежем, виплата якої, за загальним
правилом, не обмежена у часі, а
підвищення до пенсії, яке є додатковою
виплатою особі, яка визнана такою, що
має на нього право, нерозривно
пов'язано з виплатою пенсії і також має
не визначений у часі граничний термін
виплати, тому суди не вправі обмежувати
виплату громадянам пенсії, а також
передбаченого чинним законодавством
підвищення до неї, встановлюючи для
цього певні граничні строки її
отримання, а тому судом першої
інстанції необґрунтовано зазначено
кінцевий термін перерахунку пенсії
позивача.

Судом першої інстанції встановлено, що
підвищення у такому розмірі позивач
отримує і сторони по справі цей факт не
заперечують.

Необгрунтованими є твердження
апелянта про те, що розмір мінімальної
пенсії за віком, встановлений Законом
№2195-IV не застосовується для розрахунку
підвищення до пенсії позивача, так як
дійсним законодавством іншого розміру
не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про
невизначеність законодавства з
питання, яким саме органом (Пенсійним
фондом або іншим органом), за рахунок
яких коштів і джерел та в якому
процедурному порядку здійснюється
призначення і виплата підвищення до
пенсії дітям війни, судова колегія
вважає необґрунтованими, так як згідно
з п. п. 7 п. 2.1. Положення про управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах і районах у містах управління
відповідно до покладених на нього
завдань призначає (здійснює
перерахунок) і виплачує пенсії,
допомогу на поховання та інші
соціальні виплати відповідно до
чинного законодавства.

Враховуючи наведене, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції вирішив
справу по суті правильно, але врахував
не всі вимоги позивача, а тому
помилково визначив період проведення
перерахунку.

Згідно ч.2 ст. 205 КАС України, судова
колегія за наслідками розгляду
апеляційної скарги може своєю
постановою змінити постанову суду
першої інстанції або прийняти нову
постанову, якими суд апеляційної
інстанції задовольняє або не
задовольняє позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС
України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва -
залишити без задоволення, постанову
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 19 квітня 2013 року -
змінити.

Викласти резолютивну частину судового
рішення в наступній редакції:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Центральному районі м.
Миколаєва нарахувати та виплатити
ОСОБА_4 щомісячну державну соціальну
допомогу як дитині війни починаючи з 15
жовтня 2010 року у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту постановлення,
є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Милосердний М.М.

Суддя:
Алєксєєв В.О.

Суддя:
Ступакова І.Г.