Справа № 822/2331/13-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/2331/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Матущак В.В.
Суддя-доповідач: Білоус О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Городоцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Хмельницькій області
на ухвалу Хмельницького окружного
адміністративного суду від 18 лютого 2014
року у справі за адміністративним
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Городоцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у
Хмельницькій області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького
окружного адміністративного суду з
позовом до Городоцької ОДПІ про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення.
Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 21 серпня 2013
року у справі №822/2331/13-а позовні вимоги
задоволено. Ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 15.10.2013 року апеляційну скаргу
Городоцької ОДПІ залишено без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 21
серпня 2013 року - без змін. 18 листопада 2013
року Хмельницьким окружним
адміністративним судом видано
виконавчий лист.

ГУ ДКСУ у Хмельницькій області 06 лютого
2014 року звернулося із заявою про
роз'яснення судового рішення в частині
стягнення судових витрат. Ухвалою
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 18.02.2014 року
заяву задоволено. Не погоджуючись із
рішенням суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить суд скасувати ухвалу
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 18.02.2014 року,
посилаючись при цьому на неповне
з'ясування обставин, які мають значення
для справи та порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання.

В судове засідання представники сторін
не з'явився, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлялися
своєчасно та належним чином. Про
причини неявки в судове засідання суд
не повідомили, клопотань про
відкладення розгляду справи не
направляли.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про його дату, час і
місце, а також враховуючи те, що їх явка
в судове засідання не визнавалась
обов'язковою, колегія суддів визнала за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження, відповідно до
п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, за наявними у
справі матеріалами, при цьому, згідно
частини 6 статті 12, частини 1 статті 41
КАС України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції необхідно залишити
без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Частиною 1 ст. 195 КАС України
встановлено, що суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, в провадженні
Хмельницького окружного
адміністративного суду перебувала
дана справа. Постановою Хмельницького
окружного адміністративного суду від 21
серпня 2013 року у справі №822/2331/13-а
позовні вимоги задоволено. Ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 15.10.2013 року
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 21 серпня 2013
року залишено без змін.

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд
першої інстанції при винесенні
постанови від 21.08.2013 року вирішив також
питання про розподіл судових витрат.

Приймаючи рішення про роз'яснення
постанови від 21.08.2013 року, Хмельницький
окружний адміністративний суд
керувався тим, що Постановою Кабінету
Міністрів України від 3 серпня 2011 року
№845 затверджено Порядок виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або боржників
(далі - порядок). Відповідно до п.1
Порядку він визначає механізм
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників (далі - рішення про стягнення
коштів), прийнятих судами, а також
іншими державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення.

Зокрема, Порядком регламентовано
процедури безспірного списання коштів
державного та місцевих бюджетів за
судовими рішеннями про стягнення
надходжень бюджету (пункти 16-23), а також
безспірного списання коштів з рахунків
боржника (пункти 24-34).

Згідно з ч.1 ст. 87 КАС України судові
витрати складаються із судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Під час прийняття постанови суд,
зокрема, вирішує, як розподілити між
сторонами судові витрати (стаття 161
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Відповідно до підпункту 3 пункту 9
розділу VI Прикінцевих та перехідних
положень Бюджетного кодексу України у
разі безспірного списання коштів
державного бюджету (місцевих бюджетів)
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, відображає в обліку
відповідні бюджетні зобов'язання
розпорядника бюджетних коштів, з вини
якого виникли такі зобов'язання.
Погашення таких бюджетних зобов'язань
здійснюється виключно за рахунок
бюджетних асигнувань цього
розпорядника бюджетних коштів.
Одночасно розпорядник бюджетних
коштів зобов'язаний привести у
відповідність з бюджетними
асигнуваннями інші взяті бюджетні
зобов'язання.

Крім того, стягнення судових витрат з
відповідача на користь позивача не
стосується стягнення надходжень
бюджету, оскільки позивачем
сплачується до бюджету тільки судовий
збір, який є лише складовою частиною
судових витрат.

Відповідно до частини третьої статті 7
Закону України "Про судовий збір"
повернення сплаченої суми судового
збору здійснюється в порядку,
встановленому центральним органом
виконавчої влади із забезпечення
реалізації державної фінансової
політики.

Листом від 11.06.2012 р. N 31-08330-10-18/14701
Міністерство фінансів України
роз'яснило, що у разі виникнення
підстави для повернення судового збору
його повернення здійснюється
відповідно до Порядку виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 N
845.

Таким чином, шляхом безспірного
списання коштів державного та місцевих
бюджетів за судовими рішеннями про
стягнення надходжень бюджету
виконуються судові рішення щодо
повернення позивачу сплаченої суми
судового збору у передбачених Законом
України "Про судовий збір" випадках.

З огляду на викладене та з урахуванням
принципу пріоритетності законів над
підзаконними актами судові витрати
підлягають стягненню з Державного
бюджету України шляхом їх безспірного
списання із рахунку суб'єкта владних
повноважень-відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КАС України якщо
судове рішення є незрозумілим, суд,
який його ухвалив, за заявою осіб, які
беруть участь у справі, або державного
виконавця ухвалою роз'яснює своє
рішення, не змінюючи при цьому його
змісту.

Враховуючи те, що судом першої
інстанції при вирішенні питання про
роз'яснення судового рішення дотримано
зазначених вимог, ухвала від 18.02.2014 року
є правомірною і не підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищенаведеним,
матеріалами справи, а тому колегією
суддів відхиляються, оскільки не дають
підстав для висновку про порушення
судом першої інстанції норм права, які
призвели до неправильного вирішення
питання, тобто прийнята ухвала
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, і підстав для її
скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо роз'яснення
судового рішення у спосіб та межах,
визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Городоцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Хмельницькій області, - залишити без
задоволення, а ухвалу Хмельницького
окружного адміністративного суду від 18
лютого 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Білоус О.В.

Судді
Курко О. П.

Совгира Д. І.