Справа № 826/10435/13-а
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 березня 2014 року № 826/10435/13-а

Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі головуючого судді
Гарника К.Ю., суддів Григоровича П.О.,
Саніна Б.В., за участю секретаря
судового засідання Непомнящої А.О.
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "БНХ Україна"" до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м.Києві
Головного управління Міндоходів у
м.Києві Міністерства доходів і
зборів України проскасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 21.02.2013 та рішення про
розгляд скарги від 25.04.2013

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «БНХ Україна» (далі по
тексту - позивач) звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва (далі
по тексту - відповідач 1), Головного
управління Міндоходів у м.Києві (далі
по тексту - відповідач 2), Міністерства
доходів і зборів України (далі по
тексту - відповідач 3), в якому просить
суд: скасувати податкові
повідомлення-рішення ДПІ в
Шевченківському районі м.Києва від
21.02.2013 року № про донарахування
податкових зобов'язань і штрафних
санкцій з податку на прибуток, рішення
про розгляд скарги ДПС у м.Києві від
25.04.2013 року № 3947/10/12-1-03 та рішення
Міністерства доходів і зборів України
від 04.06.2013 року № 4224/6/99-99-10-01-15.

Позивач не погоджується з висновками
Акта перевірки та прийнятим на його
підставі податковим
повідомленням-рішенням, вважаючи, що
висновки прямо суперечать даним
податкового і бухгалтерського обліку
позивача, на які здійснюється
посилання в акті перевірки.

Представники відповідачів позовні
вимоги не визнали з посиланням на їх
безпідставність, просили суд відмовити
у їх задоволенні. Доводи відповідачів
викладені в письмових запереченнях,
наявних в матеріалах справи.
Відповідачі вважають обставини,
викладені в акті перевірки та рішеннях,
належними, достатніми та допустимими
доказами правомірності винесення
податкового повідомлення-рішення.

Шляхом процесуального
правонаступництва судом в
установленому порядку замінено
первісного позивача на Державну
податкову інспекцію у Шевченківському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві.

Керуючись приписами частини 4 статті 122
та частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, надавши можливість присутнім
учасникам судового розгляду у повній
мірі реалізувати свої процесуальні
права, та враховуючи відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
суд завершив розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Після розгляду адміністративного
позову та доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «БНХ Україна»
зареєстроване Дніпровською районною у
м. Києві державною адміністрацією та
перебуває на податковому обліку в ДПІ в
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві.

Згідно довідки АБ №695474 з ЄДРПОУ (т.1,
а.с.19) позивач здійснює діяльність у
сфері оптової торгівлі деталями та
приладдям для автотранспортних
засобів; неспеціалізованої оптової
торгівлі; оптової торгівлі іншими
проміжними продуктами; оптової
торгівлі хімічним продуктами; оптова
торгівля твердим, рідким, газоподібним
паливом і подібними продуктами; оптова
торгівля молочними продуктами, яйцями,
харчовими оліями та жирами.

В період з 11.12.2012 по 23.01.2013 року
посадовими особами відповідача 1
проведено планову виїзну перевірку
позивача з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.10.2011 року по 30.09.2012 року, валютного та
іншого законодавства за період з 01.10.2011
року по 30.09.2012 року, за результатами
якої складено акт перевірки від 30.01.2013
року № 279/22-90/32305906.

Як висновок проведеної перевірки
встановлено наступні порушення:

- п.п. 153.1.3 п. 153.1 ст. 153, п. 138.2 ст. 138 ПК
України, що призвело до заниження
податкового зобов'язання з податку на
прибуток на загальну суму 462119 грн., у
тому числі по періодам: 2011 рік - 26568 грн.,
півріччя 2012 року - 58238 грн., 9 місяців 2012
року - 435551 грн.; завищення від'ємного
значення з податку на прибуток у
наступних періодах: 2011 рік - 70536 грн., 1
квартал 2012 року - 119581 грн., півріччя 2012
року - 1727456 грн.;

- ст. 2 Закону України від 23.09.94р. № 185/94-ВР
«Про порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті» (далі по тексту -
Закон № 185/94-ВР), а саме: несвоєчасне
повернення авансового платежу на суму
141148,38 євро.

Керуючись вимогами абз. 2, 4 ст. 4 Закону
№ 185/94-ВР у зв'язку з прийняттям судом
рішення про задоволення позову ТОВ ІІ
«БНХ Україна» пеня за порушення
строків, передбачених ст. 2 цього
Закону, на сплачується з дати прийняття
позову до розгляду судом.

- ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів
України «Про систему валютного
регулювання та валютного контролю» від
19.02.93р. № 15-93, а саме: подання Декларації
про валютні цінності, доходи і майно, що
належать резиденту України і
знаходяться за її межами станом на
01.04.2012 року, в якій не відображено
прострочену дебіторську
заборгованість у сумі 1429628,00 грн.

За наслідками розгляду заперечень
позивача рішеннями ДПІ в
Шевченківському районі м. Києва ДПС від
18.02.2013 року № 2478/10/22-90 висновки акту
перевірки залишені без змін.

21 лютого 2013 року прийняте податкове
повідомлення-рішення року № ,
яким позивачу в порушення вимог п.п.
153.1.3 п. 153.1 ст. 153 ПК України збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на прибуток на 571007 грн., у тому числі за
основним платежем - 462119 грн. та за
штрафними санкціями - 108888 грн.

Не погоджуючись з винесеним податковим
повідомленням-рішенням, позивачем
подано скарги, за наслідками розгляду
якої ДПС у м. Києві 25.04.2013 року прийняте
рішення № 3947/10/12-1-03 про залишення
податкового повідомлення-рішення від
21.02.2013 року № без змін, а скаргу -
без задоволення, Міністерством доходів
і зборів України - рішення від 04.06.2013
року № 4224/6/99-99-10-01-15 про залишення
податкового повідомлення-рішення від
21.02.2013 року № без змін, а скаргу -
без задоволення.

Відповідачем зазначено, що відображені
позивачем у рядку 02 декларації з
податку на прибуток «Доходи від
операційної діяльності (дохід від
реалізації товарів)» показники за
період з 01.10.2011 року по 30.09.2011 року в сумі
169839466,00 грн., які було надано до ДПІ в
Шевченківському районі м. Києва, не
встановлено заниження/завищення
задекларованих позивачем показників.

Відповідно до п.п. 153.1.3 п. 153.1 ст. 153 ПК
України визначення курсових різниць
від перерахунку операцій, виражених в
іноземній валюті, заборгованості та
іноземної валюти здійснюється
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку.

При цьому прибуток (позитивне значення
курсових різниць) ураховується у
складі доходів платника податку, а
збиток (від'ємне значення курсових
різниць) ураховується у складі витрат
платника податку.

Відповідачем в акті перевірки
зазначено, що позивачем занижено
показники у рядку 03 Декларації «Інші
доходи» за період з 01.01.2011 року по 30.09.2012
року на загальну суму 1557448,00 грн., у тому
числі по періодам: 2011 рік - 100921,00 грн.; 1
квартал 2012 року - 47750,00 грн.; півріччя 2012
року - 1456527,00 грн.; 9 місяців 2012 року -
1456527,00 грн.

Відповідач вважає, що дані відхилення
утворились внаслідок заниження
показників, відображених у рядку 03
Декларації «Інші доходи», а саме у
рядку 03.19 «Позитивне значення курсових
різниць» додатку ІД до декларації.

Статтею 6 Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність»
визначено, що суб'єкти
зовнішньоекономічної діяльності мають
право укладати будь-які види
зовнішньоекономічних договорів
(контрактів), крім тих, які прямо та у
виключній формі заборонені законами
України.

Згідно п.п 1.7 п. 1 положення про форму
зовнішньоекономічних договорів
(контрактів), затвердженого наказом
Міністерства економіки та з питань
європейської інтеграції України від
06.09.2001р. № 201, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 21.09.2001р.
за № 833/6024 до умов платежів належать у
тому числі умови банківського переказу
до (авансового платежу) та/або після
відвантаження товару або умови
документарного акредитива, або інкасо
(з гарантією), визначені відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України і
Національного банку України від
21.06.1995р. № 444 «Про типові платіжні умови
зовнішньоекономічних договорів
(контрактів) і типові форми захисних
застережень до зовнішньоекономічних
договорів (контрактів), які
передбачають розрахунки в іноземній
валюті».

Пунктом 2 додаткових рекомендацій до
типових платіжних умов
зовнішньоекономічних договорів
(контрактів), передбачених постановою
Кабінету Міністрів України і
Національного банку України від
21.06.1995р. № 444 Про типові платіжні умови
зовнішньоекономічних договорів
(контрактів) і типових форм захисних
застережень до зовнішньоекономічних
договорів (контрактів), які
передбачають розрахунки в іноземній
валюті передбачено, якщо в договорі
(контракті) валюта ціни не буде
відповідати валюті платежу, у
платіжних умовах договору (контракту)
додатково зазначається курс
перерахунку валюти ціни у валюту
платежу.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.4 Інструкції про
порядок здійснення контролю за
експортними, імпортними операціями,
затвердженої постановою Правління
Національного банку України від
24.03.1999р. № 136, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 28.05.1999р.
за № 338/3631 валюта ціни - будь-яка валюта,
в якій встановлюється, згідно з умовами
договору, ціна товару; валюта платежу -
будь-яка валюта, в якій здійснюється,
згідно з умовами договору, оплата
товару.

Якщо згідно з умовами договору валюта
платежу відрізняється від валюти ціни,
то банк з метою контролю за повнотою
розрахунків за цією операцією
використовує передбачені у договорі
умови перерахування валюти ціни у
валюту платежу.

Згідно п.п. 153.1.3 п. 153.1 ст. 153 ПК України
визначення курсових різниць від
перерахунку операцій, виражених в
іноземній валюті, заборгованості та
іноземної валюти здійснюється
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку.

При цьому прибуток (позитивне значення
курсових різниць) ураховується у
складі доходів платника податку, а
збиток (від'ємне значення курсових
різниць) ураховується у складі витрат
платника податку.

Отже, даною нормою визначено, що
курсові різниця від перерахунку
операцій, виражених в іноземній валюті,
заборгованості та іноземної валюти
здійснюється відповідно до положень
(стандартів) бухгалтерського обліку.

При цьому прибуток (позитивне значення
курсових різниць) враховується у
складі доходів платника податку, а
збиток (від'ємне значення курсових
різниць) - у складі витрат платника
податку.

В матеріалах справи міститься наказ
«Про облікову політику на
підприємстві, податковий облік та
документообіг на підприємстві» та
Положення про облікову політику
позивача від 13.01.2010 року № 1/5-А, в якому
зазначено, що, у разі придбання
іноземної валюти до складу відповідно
витрат або доходів звітного періоду
включається позитивна або від'ємна
різниця між курсом іноземної валюти до
гривні, за яким придбавається іноземна
валюта, та курсом, за яким визначається
балансова вартість такої валюти.

Термін «балансова вартість іноземної
валюти» для цілей цього підпункту
означає вартість іноземної валюти,
визначену за офіційним курсом
національної валюти до іноземної
валюти, на дату звітного балансу.

Термін «вартість іноземної валюти на
дату здійснення операції» для цілей
цього підпункту означає вартість
іноземної валюти, визначену за
офіційним курсом національної валюти
до іноземної валюти, на дату здійснення
операції».

Згідно наказу Державної податкової
служби України від 05.07.2012 року № 574 «Про
затвердження Узагальнюючої податкової
консультації щодо визначення курсових
різниць від перерахунку операцій у
іноземній валюті, заборгованості та
іноземної валюти» термін «вартість
іноземної валюти на дату здійснення
операції» для цілей цього підпункту
означає вартість іноземної валюти,
визначену за офіційним курсом
національної валюти до іноземної
валюти, на дату здійснення операції.

Статтею 13 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначено, що
датами звітного балансу є останній
день кварталу, тобто: 31 березня, 30
червня, 30 вересня та 31 грудня.

Доходи та витрати відповідно до п. 135.2
ст.135 та п. 138.2 ст.138 ПК України
визначаються на підставі первинних
документів, що підтверджують отримання
платником податку доходів або
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Підпунктом 153.1.4 п. 153.1 ст.153 ПК України
передбачено, що, у разі здійснення
операцій з продажу іноземної валюти та
банківських металів до складу доходів
або витрат платника податку відповідно
включається позитивна або від'ємна
різниця між доходом від продажу та
балансовою вартістю такої валюти,
металів.

Термін «балансова вартість іноземної
валюти» для цілей цього підпункту
означає вартість іноземної валюти,
визначену за офіційним курсом
національної валюти до іноземної
валюти, на дату звітного балансу або на
дату здійснення операції залежно від
того, яка дата настала пізніше.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем подано до ДПІ в
Шевченківському районі декларацію з
податку на прибуток за період з 01.10.2011
року по 30.09.2012 року. Дані декларацій
складені згідно до вимог наказу
Міністерства фінансів України «Про
затвердження форми декларації з
податку на прибуток підприємства та
Порядку її складання» від 28.09.2011 року №
1213, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 20.10.2011 року за № 1215/19953.
В рядку 03 декларації відображаються
«Інші доходи», які формуються на основі
додатка ІД до декларації. В додатку ІД
«Інші доходи» відображаються всі інші
доходи, не пов'язані з основною
діяльністю підприємства. Перелік цих
доходів наведено у п. 135.5 ст.135
Податкового Кодексу, а зміст
показників додатка ІД повністю дублює
складові інших доходів, що
враховуються при обчисленні податку на
прибуток.

Позивачем в декларації на прибуток за
період з 01.10.2011 року по 30.09.2012 року в
рядку 03 «Інші доходи» відображено
доходи, які формуються на основі
додатка ІД до декларації, а саме у рядку
03.19 «Позитивне значення курсових
різниць» додаток ІД до декларації: 4
квартал 2011 року - в сумі 1 404 810,00грн.; 1
квартал 2012 року - в сумі 435 956,00грн.;
півріччя 2012 року - в сумі 1 378 556,00грн.; 9
місяців 2012 року - в сумі 1 452 164,00грн.

Відповідно до п. 4, 7, 8 Положення
(стандарту) бухгалтерського обліку 21
«Вплив змін валютних курсів»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 10.08.2000 року № 193,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 17.08.2000 року за № 515/4736:
курсова різниця - різниця між оцінками
однакової кількості одиниць іноземної
валюти при різних валютних курсах;
монетарні статті - статті балансу про
грошові кошти, а також про такі активи й
зобов'язання, які будуть отримані або
сплачені у фіксованій (або визначеній)
сумі грошей або їх еквівалентів;
немонетарні статті - статті інші, ніж
монетарні статті балансу; операція в
іноземній валюті - господарська
операція, вартість якої визначена в
іноземній валюті або яка потребує
розрахунків в іноземній валюті.

На кожну дату балансу: а) монетарні
статті в іноземній валюті
відображаються з використанням
валютного курсу на дату балансу; б)
немонетарні статті, які відображені за
історичною собівартістю і зарахування
яких до балансу пов'язано з операцією в
іноземній валюті, відображаються за
валютним курсом на дату здійснення
операції; в) немонетарні статті за
справедливою вартістю в іноземній
валюті відображаються за валютним
курсом на дату визначення цієї
справедливої вартості.

Визначення курсових різниць за
монетарними статтями в іноземній
валюті проводиться на дату здійснення
господарської операції та на дату
балансу.

Курсові різниці від перерахунку
грошових коштів в іноземній валюті та
інших монетарних статей про операційну
діяльність відображаються у складі
інших операційних доходів (витрат).

Курсові різниці від перерахунку
монетарних статей про інвестиційну і
фінансову діяльність відображаються у
складі інших доходів (витрат), за
винятком курсових різниць, які
відображаються згідно з пунктом 9
Положення (стандарту) 21.

В «Інструкцій про застосування Плану
рахунків бухгалтерського обліку
активів, капіталу, зобов'язань і
господарських операцій підприємств і
організацій», затвердженої наказом
Міністерства фінансів України від
30.11.1999 року № 291, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 21.12.1999
року за № 892/4185 (далі по тексту -
Інструкція № 291), визначено, що на
рахунку 71 «Інший операційний дохід»
ведеться узагальнення інформації про
інші доходи від операційної діяльності
підприємства у звітному періоді, крім
доходу (виручки) від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг).

До інших операційних доходів
відносяться: доходи від реалізації
іноземної валюти; доходи від
реалізації інших оборотних активів
(крім фінансових інвестицій); доходи
від операційної оренди активів; доходи
від операційної курсової різниці за
операціями в іноземній валюті; суми
штрафів, пені, неустойок та інших
санкцій за порушення господарських
договорів, які визнані боржником або
щодо яких одержані рішення суду,
господарського суду про їх стягнення;
доходи від списання кредиторської
заборгованості, щодо якої минув строк
позовної давності; відшкодування
раніше списаних активів (надходження
боргів, списаних як безнадійні); суми
одержаних безоплатно оборотних
активів та субсидій; інші доходи від
операційної діяльності.

За кредитом рахунку 71 «Інший
операційний дохід» відображається
збільшення (одержання) доходу, за
дебетом - суми непрямих податків
(податку на додану вартість, акцизного
збору та інших зборів (обов'язкових
платежів)) та списання в порядку
закриття на рахунок 79 «Фінансові
результати».

На субрахунку 714 «Дохід від операційної
курсової різниці» узагальнюється
інформація про доходи від курсових
різниць за активами й зобов'язаннями
підприємства - пов'язаними з
операційною діяльністю підприємства.

Позивачем долучено до матеріалів
справи «Розрахунок показника
позитивне значення курсових різниць р.
03.19 додатку ІД в податкової декларації
з податку на прибуток підприємства за 1
квартал 2012 року» в р. 4 «Значення р.3.19
додатку ІД в податковій декларації з
податку на прибуток підприємства за 1
квартал 2012 року» в сумі 435956,00 грн.
Згідно даних бухгалтерського обліку по
картці рахунку 714 «Дохід від
операційної курсової різниці» за 1
квартал 2012 року визначена сума
курсових різниць в сумі 435956,00 грн.

Щодо суми 47720,00 грн., то вона не
відноситься до курсових різниць, а була
зазначена як інші доходи в р.3.28 додатку
ІД в податковій декларації з податку на
прибуток підприємства за 1 квартал 2012
року.

Крім того, позивачем долучено до
матеріалів справи копію SWIFT ПАО
«Укргазпромбанк» від 26.06.2012 року, де
зазначено, що на розподільчий рахунок
надійшли грошові кошти («возврат
предоплати по контракту № 2-08-7/к») сумі
141148,38 євро.

Згідно Інструкції № 291 рахунок 312
«Поточні рахунки в іноземній валюті»
призначено для обліку наявності та
руху грошових коштів, що знаходяться на
рахунках в банку, які можуть бути
використані для поточних операцій.

ТОВ з II «БНХ Україна» надано банківську
виписку по рахунку № 1 за 26.06.2012
року, де зазначено, що підприємство ТОВ
з II «БНХ Україна» отримало на рахунок
грошові кошти від продажу валюти
згідно розпорядження від 26.06.2012 року в
сумі 1408806,78 грн. (у еквіваленті 141148,38
євро) та картку рахунок по рахунку 312 за
2 квартал 2012 року.

Відповідно п. 5 Положення (стандарту) 21,
операції в іноземній валюті під час
первісного визнання відображаються у
валюті звітності шляхом перерахунку
суми в іноземній валюті із
застосуванням валютного курсу на дату
здійснення операції (дата визнання
активів, зобов'язань, власного
капіталу, доходів і витрат).

Таким чином, відповідно Положення
(стандарту) 21 «Вплив змін валютних
курсів» тільки курсові різниці від
перерахунку монетарних статей про
інвестиційну і фінансову діяльність
відображаються у складі інших доходів,
а не кошти від реалізації валюти.

Отже, грошові кошти які позивачем
отримано на рахунок від продажу валюти
згідно розпорядження від 26.06.2012 року в
сумі 1408806,78 грн. не відносяться до
курсової різниці.

Слід зазначити, що позивачем на
підтвердження власної позиції
стосовно протиправності винесення
податкового повідомлення-рішення
долучено до матеріалів справи
«Розрахунок показника позитивне
значення курсових різнинкр.03.19 додатку
ІД в податковій декларації з податку на
прибуток підприємства за півріччя 2012
року» в р. 3 «Виправлення помилки
виключено вартість реалізованої
валюти» в сумі 1408806,78 грн.

Згідно даних бухгалтерського обліку
позитивне значення курсових різниць по
картці рахунку 714 «Дохід від
операційної курсової різниці» за
півріччя 2012 року визначене в сумі 1378556,00
грн.

Отже, згідно наданих ТОВ з II «БНХ
Україна» облікових регістрів
бухгалтерського обліку
(оборотно-сальдових відомостей карток
рахунків 312, 71, 74 за період з 01.10.2011 року
по 30.09.2012 року) підтверджено дохід від
перерахунку грошових коштів в
іноземній валюті т інших монетарних
статей балансу на загальну - суму
2853974,00грн., у т.ч.: 4 квартал 2011 року - в
сумі 1 404 810,00 грн.; 1 квартал 2012 року - в
сумі 435 956,00 грн.; півріччя 2012 року - в
сумі 1 378 556,00 грн.; 9 місяців 2012 року - в
сумі 1 452 164,00грн.

Таким чином, долучені до матеріалів
справи первинні бухгалтерські
документі відображені в
бухгалтерському обліку підприємства
відповідно до вимог чинного
законодавства та відображені в
деклараціях з податку на прибуток і
рядку 03 декларації «Інші доходи», а
саме у рядку 03.19 «Позитивне значенні
курсових різниць» додаток ІД до
декларації за період з 01.01.2012 року по
30.09.2012 року.

Суд зазначає, що позивачем в
адміністративному позові та в судовому
засіданні визнано заниження прибутку,
що підлягає оподаткуванню в 2011 році на
суму 100921,86 грн. Проте, зазначене
порушення не збільшує податкове
зобов'язання з податку на прибуток
підприємства в зв'язку з від'ємним
значенням об'єкту оподаткування.

Таким чином, висновки акту перевірки
щодо порушення позивачем п.п.153.1.3 п. 153.1
ст. 153 ПК України, в зв'язку з чим
занижено дохід від позитивного
значення курсових за 1 квартал 2012 року
та 1 півріччя 2012 року на суму 1456526,96 грн.,
а саме: за 1 квартал 2012 року - 47720,22 грн.,
за 1 півріччя 2012 року - 1456526,66 грн.,
документально нормативно відповідачем
не підтверджені.

Щодо правильного відображення у
бухгалтерському та податковому обліку
ТОВ з II «БНХ Україна» операцій з
повернення товарів та заниження
податкового зобов'язання з податку на
прибуток на загальну суму 462119,00 грн.,
суд зазначає наступне.

В акті перевірки зазначено, що за
період з 01.10.2011 року по 30.09.2012 року
позивачем задекларовано витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, у сумі 172458241,00 грн.

Перевіркою повноти визначення
задекларованих витрат, що враховуються
при обчисленні об'єкта оподаткування
за період з 01.10.2011 року по 30.09.2012 року
встановлено завищення витрат, на
загальну суму 655072,00грн. у тому числі по
періодах: 2011 рік - 85126,00 грн.; 1 квартал 2012
року - 71831,00 грн.; 1 півріччя 2012 року -
548251,00 грн.; 9 місяців 2012 року - 569946,00 грн.

В акті перевірки визначено, що
відображення позивачем у декларації з
податку на прибуток за період з 01.10.2011
року по 30.09.2012 року показники у рядку 05.1
декларації «Собівартість придбаних
(виготовлених) та реалізованих товарів
(робіт,послуг)» формувались на підставі
товарно-матеріальних цінностей для їх
подальшої реалізації, інших витрат
пов'язаних з веденням фінансово
господарської діяльності підприємства
у загальній сумі 157716499,00 грн.

Зазначені показники формувались на
підставі договорів купівлі-продажу,
виписок банку, видаткових накладних,
регістрів бухгалтерського обліку
(журналів-ордерів, оборотно-сальдових
відомостей по рахунках № 63,
68,30,31,90,92,93,94), які долучені до матеріалів
справи.

Відповідно Положення (стандарт)
бухгалтерського обліку 9 «Запаси»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 20.10.1999 року № 246,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 02.11.1999 року за № 751/4044
запаси - активи, які утримуються для
подальшого продажу за умов звичайної
господарської діяльності; перебувають
у процесі виробництва з метою
подальшого продажу продукту
виробництва; утримуються для
споживання під час виробництва
продукції, виконання робіт та надання
послуг, а також управління
підприємством.

В Інструкції № 291 визначено, що рахунок
90 «Собівартість реалізації»
призначено для узагальнення
інформації про собівартість
реалізованої готової продукції,
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг.

За дебетом рахунку 90 «Собівартість
реалізації» відображається виробнича
собівартість реалізованої готової
продукції, робіт, послуг; фактична
собівартість реалізованих товарів (без
торгових націнок).

Адміністративні витрати, витрати на
збут та інші операційні витрати не
включаються до складу виробничої
собівартості готової та реалізованої
продукції, а тому інформація про такі
витрати узагальнюється на рахунках
обліку витрат звітного періоду - 92
«Адміністративні витрати», 93 «Витрати
на збут», 94 «Інші витрати операційної
діяльності».

На субрахунку 902 «Собівартість
реалізованих товарів» відображається
собівартість реалізованих товарів, яка
визначається Положенням (стандартом
бухгалтерського обліку 9 «Запаси».

Правові засади регулювання,
організації, ведення
бухгалтерського обліку та складання
фінансової звітності в Україні
визначає Закон України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 року №
996-ХІV (далі по тексту - Закон № 996-ХІV).
Цей Закон поширюється на всіх
юридичних осіб, створених відповідно
до законодавства України, незалежно
від їх організаційно-правових форм і
форм власності, а також на
представництва іноземних суб'єктів
господарське: діяльності (надалі -
підприємства), які зобов'язані вести
бухгалтерський облік та подавати
фінансову звітність згідно з
законодавством.

Метою ведення бухгалтерського обліку і
складання фінансової звітності є
надання користувачам для прийняття
рішень повної, правдивої ті
неупередженої інформації про
фінансове становище, результати
діяльності та рух грошових коштів
підприємства. Бухгалтерський облік є
обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Згідно ст. 1 Закону № 996-ХІV господарська
операція - дія або подія, які викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капітал
підприємства.

Відповідно до цього ж Закону та
до Положення (Стандартів)
бухгалтерського обліку в Україні,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 31.03.1999 року № 87,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 21.06.1999 року за
№ 391/3684 (далі по тексту - Положення №
87), бухгалтерський облік базується
даних первинних документів, які
підтверджують здійснення господарок
операцій.

Первинний документ, згідно ст. 1 Закону
№ 996-ХІV - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

В статті 9 даного Закону зазначено, що
підставою для бухгалтерською обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні документи для надання їм
юридичної сили і доказовості повинні
мати такі обов'язкові реквізити: назву
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назву документа
(форми), код форми, дату і місце
складання; зміст господарської
операції, вимірювачі господарської
операції (у натуральному і вартісному
виразі), посади, прізвища і підписи
осіб, відповідальних за дозвіл та
здійснення господарської операції і
складання первинного документа.

Аналогічні за змістом вимоги щодо
господарських операцій і первинних
документів наявні і у Положенні «Про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку», затверджене
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року №88, зареєстроване в
Міністерстві юстиції України від 05.06.1995
року №168/704 (далі по тексту - Положення
№88).

Інформація, що міститься у прийнятих до
обліку первинних документах,
систематизується на рахунках
бухгалтерського обліку в регістрах
синтетичного та аналітичного обліку
шляхом подвійного запису їх на
взаємопов'язаних рахунках
бухгалтерського обліку.

Господарські операції повинні бути
відображені в облікових регістрах у
тому звітному періоді, в якому вони
були здійснені.

В п.13.8 наказу «Про облікову політику
ТОВ з II «БНХ Україна»» визначено, що
витрати формується та відображаються в
бухгалтерському обліку відповідно до
Положення (стандарту) бухгалтерського
обліку 16 «Витрати», затвердженого
наказом Мінфіну України від 31.12.1999 року
№ 318, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 19.01.2000 року за № 27/4248
(далі по тексту - Положення 16).

В зазначеному Положенні 16, визначено,
що витрати відображаються в
бухгалтерському обліку одночасно зі
зменшенням активів або збільшенням
зобов'язань.

Витратами звітного періоду визнаються
або зменшення активів, або збільшення
зобов'язань, що призводить до зменшення
власного капіталу підприємства (за
винятком зменшення капіталу внаслідок
його вилучення або розподілу
власниками), за умови, що ці витрати
можуть бути достовірно оцінені.
Витрати визнаються витратами певного
періоду одночасно з визнанням доходу,
для отримання якого вони здійснені.
Витрати, які неможливо прямо пов'язати
з доходом певного періоду,
відображаються у складі витрат того
звітного періоду, в якому вони були
здійснені.

Згідно ст.138 Податкового Кодексу,
витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із: витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами
138.10.2 - 138,10.4 пункт; 138.10, пунктом 138.11 цієї
статті; інших витрат, визначених згідно
з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 ці
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 08.08.2013 року
призначено судово-бухгалтерську
експертизу, на вирішення якої
поставлені питання за клопотаннями
представників позивача та відповідача.

Експертами було досліджено первинні
бухгалтерські документи щ підставі
яких ТОВ з II «БНХ Україна» формувало
показники у рядку 05 декларації
«Собівартість придбаних (виготовлених)
та реалізованих товар и (робіт,послуг)»,
а саме: товарно-матеріальних цінностей
для їх подальша реалізації, інших
витрат пов'язаних з веденням фінансово
господарської діяльності
підприємства.

Згідно даних бухгалтерського
обліку експертами встановлено, що
підприємство відповідно даних карток
рахунків, оборотно-сальдової відомості
по рахунку 902 «Собівартість
реалізованих товарів» мало підстави
віднести рядок 05.1 декларації
«Собівартість придбаних (виготовлених)
та реалізованих товарів (робіт,
послуг)» за період з 01.10.2011 року по 30.09.2012
рож показники, а саме по періодах: 4
квартал 2011 року: 57 295 730,00 грн. згідно
даних позивача, 57 210 604,00 згідно даних
експертизи, -85 126,00 - відхилення; І
квартал 2012 року: 29 147 206,00 згідно даних
позивача, 29 145 911,00 згідно даних
експертизи, -1 295,00 - відхилення; півріччя
2012 року: 51291 808,00 згідно даних позивача, 50
750 211,00 згідно даних експертизи, -541 597,00 -
відхилення; 9 місяців 2012 року: 100 420 769,00
згідно даних позивача, 124 257 866,00 згідно
даних експертизи, 23 837 097,00 - відхилення.

Таким чином, позивач згідно первинних
бухгалтерських документів за період з
01.10.2011 року по 30.06.2012 року завищило
показники в рядку 05.1 декларації
«Собівартість придбав: (виготовлених)
та реалізованих товарів (робіт,
послуг)» на загальну суму: 628018,00 грн. та
занизило значення вказаного рядка за
період з 01.01.20 року по 30.09.2012 року на суму
23837097,00 грн.

Відповідно до вимог п. 138.10.2 п. 138.10 ст.138
ПК України, складу інших витрат
включаються адміністративні витрати,
спрямовані обслуговування і
управлінням персоналом.

Згідно Інструкції № 291 визначено, що на
рахунку 92 «Адміністративні витрати»
відображаються загальногосподарські
витрати, пов'язані управлінням та
обслуговуванням підприємства. За
дебетом рахунку 92 «Адміністративні
витрати» відображається сума визнаних
адміністративних витрат, за кредитом -
списання на рахунок 79 «Фінансові
результати».

До загальногосподарських витрат,
зокрема, належать витрати на утримання
адміністративно-управлінського
персоналу, витрати на їх службові
відрядження, витрати на утримання
основних засобів, інших матеріальних
необоротних активів
загальногосподарського призначення
(оренда, амортизація, ремонт,
комунальні послуги), охорона, юридичні,
аудиторські, транспортні послуги,
поштово-телеграфні, канцелярські
витрати, сума податків, зборів
(обов'язкових платежів).

ТОВ з II «БНХ Україна» надало на
дослідження первинні бухгалтерські
документи на підставі яких експертами
встановлено, Що підприємством
відповідно даних карток рахунків,
оборотно-сальдової відомості по
рахунку 92 «Адміністративні витрати» і
були сформовані показники
адміністративних витрат, відображених
в рядку 06.2 АВ, 06.1 декларації
«Адміністративні витрати» за період з
01.10.2011 року по 30.09.2012 року, а саме по
періодах: 4 квартал 2011 року (Рядок
декларації 06.АВ): 1 600 855,00 згідно даних
позивача, 1758 719,00 згідно даних
експертизи, 157 864,00 - відхилення; І
квартал 2012 року (Рядок декларації 06.1): 1
526 953,00 згідно даних позивача, 1 537 392,00
згідно даних експертизи, 10 439,00 -
відхилення; півріччя 2012 року (Рядок
декларації 06.1): 3 049 015,00 згідно даних
позивача, 3 073 052,00 згідно даних
експертизи, 24 037,00 - відхилення; 9 місяців
2012 року (Рядок декларації 06.1): 4 075 038,00
згідно даних позивача, 5 463 524,00згідно
даних експертизи, 1 388 486,00 - відхилення;

Таким чином, ТОВ з II «БНХ Україна»,
згідно первинних бухгалтерських
документів, за період з 01.10.2011 року по
30.09.2012 року занизило показники в рядку
06.2 АВ, 06.1 декларації «Адміністративні
витрати» на загальну суму 1546350,00 грн.
(157864,00 + 1388486,00).

Відповідно до вимог п.138.10.2 п.138.10 ст.138
Податкового Кодексу, інші витрати
звичайної діяльності (крім фінансових
витрат), не пов'язані безпосередньо з
виробництвом та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг.

Згідно Інструкції № 291 визначено, що на
рахунку 93 «Витрати на збут» ведеться
облік витрат, пов'язаних із збутом
(реалізацією, продажем) продукції,
товарів, робіт і послуг.

За дебетом рахунку відображається сума
визнаних витрат на збут, за кредитом -
списання на рахунок 79 «Фінансові
результати». До витрат на збут, зокрема,
належать витрати пакувальних
матеріалів, транспортування продукції,
товарів за умовами договору, витрати на
маркетинг та рекламу, витрати на оплату
праці й комісійні продавцям, торговим
агентам, працівникам відділу збуту,
амортизація, ремонт та утримання
основних засобів, інших матеріальних
необоротних активів, що
використовуються для забезпечення
збуту продукції, товарів, робіт і
послуг.

ТОВ з II «БНХ Україна» надало на
дослідження первинні бухгалтерські
документи на підставі яких
експертами встановлено, що
підприємством і відповідно даних
карток рахунків, оборотно-сальдової
відомості по рахунку 93 «Витрати на
збут» були сформовані показники витрат
на збут, відображених в рядку 06.2 АВ, 06.1
декларації «Витрати на збут» за період
з 01.10.2011 року по 30.09.2012 року, а саме по
періодах: 4 квартал 2011 року (Рядок
декларації 06.3 ВЗ): 1751296,00 згідно даних
позивача, 1 762 598,00 згідно даних
експертизи, 11 302,00 - відхилення; І
квартал 2012 року (Рядок декларації 06.2): 1
437 778,00 згідно даних позивача, 1 437 778,00
згідно даних експертизи, 0,00 -
відхилення; півріччя 2012 року (Рядок
декларації 06.2): 2 515 362,00 згідно даних
позивача, 2 509 518,00 згідно даних
експертизи, -5 844,00 - відхилення; 9 місяців
2012 року (Рядок декларації 06.2): 2 515 362,00
згідно даних позивача, 4 462 904,00 згідно
даних експертизи, 1 947 542,00 - відхилення.

Таким чином, ТОВ з II «БНХ Україна»,
згідно первинних бухгалтерських
документів, за період з 01.10.2011 року по
30.09.2012 року занизило показники в рядку
06.2 АВ, 06.1 декларації «Витрати на збут»
на загальну суму 1953000,00 грн.

Згідно Інструкції № 291 визначено, що на
рахунку 95 «Фінансові витрати» ведеться
облік витрат на проценти та інших
витрат підприємства пов'язаних із
запозиченнями.

ТОВ з II «БНХ Україна» надало на
дослідження первинні бухгалтерські
документи на підстав яких експертами
встановлено, що підприємство
відповідно даних карток рахунків,
оборотно-сальдової відомості по
рахунку 95 «Фінансові витрати» були
сформовані показники фінансових
витрат, відображених в рядку 06.4, 06.3
декларації «Фінансові витрати
відповідно до п.п.138.10.5 п.138.10 ст.138
розділу III Податкового Кодексу» за
період : 01.10.2011 року по 30.09.2012 року, а саме
по періодах: 4 квартал 2011 року (Рядок
декларації 06.4): 1 179 956,00 згідно даних
позивача, 1 179 956,00 згідно даних
експертизи, 0,00 - відхилення; І квартал
2012 року (Рядок декларації 06.3): 1 194 650,00
згідно даних позивача, 1 194 650,00 згідно
даних експертизи, 0,00 - відхилення;
півріччя 2012 року (Рядок декларації 06.3): 1
194 650,00 згідно даних позивача, 2 355 177,00
згідно даних експертизи, 1 160 527,00 -
відхилення; 9 місяців 2012 року (Рядок
декларації 06.3): 1 194 650,00 згідно даних
позивача, 3 850 065,00 згідно даних
експертизи, 2 655 415,00 - відхилення. Всього
- 2 655 415,00

Таким чином, ТОВ з II «БНХ Україна»,
згідно первинних бухгалтерських
документів, за період з 01.10.2011 року по
30.09.2012 року занизило показники в рядку
06.4, 06.3 декларації «Фінансові витрати
відповідно до п.п.138.10.5 п.138.10 ст.138
розділу III ПК України на загальну суму
2655415,00 грн.

Згідно Інструкції № 291 визначено, що на
рахунку 94 «Інші витрати операційної
діяльності» ведеться облік витрат
операційної діяльності підприємства,
крім витрат, які відображаються на
рахунках 90 «Собівартість реалізації»,
91 «Загальновиробничі витрати», 92
«Адміністративні витрати», 93 «Витрати
на збут».

ТОВ з II «БНХ Україна» надало на
дослідження первинні бухгалтерські
документи на підставі яких експертами
встановлено, що підприємством
відповідно даних карток рахунків,
оборотно-сальдової відомості по
рахунку 94 «Інші витрати операційної
діяльності» були сформовані показники
інших витрат відображених в рядку 06.5
ІВ, 06.4 ІВ декларації «Інші витрати
звичайної діяльності та інші
операційної діяльності» за період з
01.10.2011 року по 30.09.2012 року, а саме по
періодах: 4 квартал 2011 року (Рядок
декларації 06.5ІВ): 1461502,00 згідно даних
позивача, 1660706,00 згідно даних
експертизи, 199204,00 - відхилення; І
квартал 2012 року(Рядок декларації 06.4ІВ):
1111961,00 згідно даних позивача, 1204651,00
згідно даних експертизи, 92690,00-
відхилення; півріччя 2012 року (Рядок
декларації 06.4ІВ): 945449,00 згідно даних
позивача, 2591721,00 згідно даних
експертизи, 1646272,00 - відхилення; 9
місяців 2012 року (Рядок декларації 06.4ІВ):
1647446,00 згідно даних позивача, 3618888,00
згідно даних експертизи, 1971442,00 -
відхилення

Таким чином, ТОВ з II «БНХ Україна»,
згідно первинних бухгалтерських
документів, за період з 01.10.2011 року по
30.09.2012 року занизило показники рядка 06.5
ІВ, 06.4 ІВ декларації «Інші витрати
звичайної діяльності та інші
операційної діяльності» на загальну
суму 2170646,00 грн. (199204,00 + 1971442,00).

Таким чином, ТОВ з ІІ «БНХ Україна»,
згідно первинних бухгалтерських
документів, за період з 01.10.2011 року по
30.09.2012 року занизило показники
декларації з податку на прибуток, а
саме: «Витрати, що враховуються при
визначені об'єкта оподаткування по
періодах: 4 квартал 2011 року: -85126 (Рядок
05.1 Декларації), 157864 (Рядок 06.1
Декларації), 11302 (Рядок 06.2 Декларації),
0,00 (Рядок 06.3 Декларації), 199204 (Рядок 06.4
Декларації), 283245 відхилення (1+2+3+4+5); І
квартал 2012 року: -1295 (Рядок 05.1
Декларації), 10439 (Рядок 06.1 Декларації),
0,00 (Рядок 06.2 Декларації), 0,00 (Рядок 06.3
Декларації), 92690 (Рядок 06.4 Декларації),
101834 відхилення (1+2+3+4+5); півріччя 2012 року:
-541597 (Рядок 05.1 Декларації), 24037 (Рядок 06.1
Декларації), -5844 (Рядок 06.2 Декларації),
1160527 (Рядок 06.3 Декларації), 1646272 (Рядок 06.4
Декларації), 2283395 відхилення (1+2+3+4+5); 9
місяців 2012 року: 23837097 (Рядок 05.1
Декларації), 1388486 (Рядок 06.1 Декларації),
1947542 (Рядок 06.2 Декларації), (Рядок
06.3 Декларації), 1971442 (Рядок 06.4
Декларації), 31799982 відхилення (1+2+3+4+5).

Отже, висновок акту перевірки в частині
порушення ст.138 ПК України ТОВ з II «БНХ
Україна», що призвело до завищення
витрат на загальну суму 655072,00 грн., у
тому числі по періодам: 2011 рік - 85 126,00
грн.; 1 квартал 2012 року - 71 831,00 грн.; 1
півріччя 2012 року - 548 251,00 грн.; 9 місяців
2012 року-569946,00 грн., не підтверджується
матеріалами справи.

Крім того, згідно наведених в
деклараціях з податку на прибуток за
період з 01.10.2011 року по 30.09.2012 року та
даними, визначеними експертами, ТОВ з II
«БНХ Україна» занизило показники
декларації з податку на прибуток, що
призвело до заниження від'ємного
значення з податку на прибуток в рядку
07 «Об'єкт оподаткування від усіх видів
діяльності» декларації, а саме: 4
квартал 2011 року (Рядок декларації 07): -70
536 згідно даних підприємства, -283 245
згідно даних підприємства, -212 709
відхилення; І квартал 2012 року (Рядок
декларації 07): -1 529 571 згідно даних
підприємства, -101 834 згідно даних
експертизи, 1 427 737 відхилення; півріччя
2012 року (Рядок декларації 07): -1 727 456
згідно даних підприємства, -2 283 395
згідно даних експертизи, -555 939
відхилення; 9 місяців 2012 року (Рядок
декларації 07): 47 577 згідно даних
підприємства, -31799 982 згідно даних
експертизи, -31752 405 відхилення.

Таким чином, висновок акту перевірки в
частині порушення підпункту 153.1.3
пункту 153.1 статті 153, пункту 138.2 статті 138
Податкового кодексу України, що
призвело до завищення від'ємного
значення з податку на прибуток у
наступних періодах: 2011 рік - в сумі 70536
грн., 1 квартал 2011 року - в сумі 119581 грн.,
півріччя 2012 року - в сумі 1727456 грн.,
документально та нормативно не
підтверджується.

Відповідно п. 140.2. ст.140 Податкового
кодексу України, у разі якщо після
продажу товарів, виконання робіт,
надання послуг здійснюється будь-яка
зміна суми компенсації їх вартості, в
тому числі перерахунок у випадках
повернення проданих товарів чи права
власності на такі товари (результати
робіт, послуг) продавцю, платник
податку - продавець та платник податку -
покупець здійснюють відповідний
перерахунок доходів або витрат
(балансової вартості основних засобів)
у звітному періоді, в якому сталася
така зміна суми компенсації.

Таким чином, при реалізації товарів у
продавця виникає дохід та витрати
(собівартість товару), який
відображається в рядку 02 та 05.1
декларації з податку на прибуток.

Відповідно п. 140.2. ст.140 ПК України, коли
у продавця виникає повернення товару,
продавець здійснює перерахунок доходу
та витрат.

При поверненні товару в період не
реалізації ТОВ з II «БНХ України»
повинен відкоригувати доходи зі знаком
(-) в рядку 03.26 додатка ІД до декларації і
в той же час пропорційно сумі
відкоригованих доходів повинен
відкоригувати собівартість
реалізованих товарів та відобразити в
рядку 06.4.25 додатку ІВ, 06.5 ІВ до
декларації.

ТОВ з II «БНХ України» в деклараціях з
податку на прибуток за період з 01.10.2011
року по 30.09.2012 року, які було надано до
ДШ у Шевченківському районі м. Києва, в
рядку 03.26 декларації відображено
«Перерахунок доходів у разі зміни суми
компенсації вартості товарів (робіт,
послуг) (+, -)», які формуються на основі
додатка ІД до декларації, зменшення на
суму 919 413,00грн., а саме: 4 квартал 2011 року:
291 046,00 І квартал 2012 року: -1 616,00 грн.;
півріччя 2012 року: -603 912,00 грн.; 9 місяців
2012 року: -628 367,00 грн.

Необхідно зазначити, що в акті
перевірки заниження показників щодо
визначення «Інших доходів»
підприємством, відображених у додатку
ІД до декларації з податку на прибуток,
не встановлено.

Таким чином, ТОВ з II «БНХ України» не
порушило вимоги п. 140.2 ст.140 Податкового
Кодексу щодо перерахунку доходів у
звітному періоді, в якому сталася така
зміна ТОВ з II «БНХ України» в
деклараціях з податку на прибуток за
період з 01.10.2011 року по 30.09.2012 року, які
було надано до ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва, в рядку 06.4.25 декларації
відображено «Перерахунок витрат у разі
зміни суми компенсації вартості
товарів (робіт, послуг) (+, -)», які
формуються на основі додатка ІВ до
декларації, зменшення на суму 618
420,00грн., а саме: 4 квартал 2011 року -85 125,00
грн.; І квартал 2012 року -1 295,00 грн.;
півріччя 2012 року -533 295,00 грн.; 9 місяців
2012 року: -533 295,00 грн.

Таким чином, ТОВ з II «БНХ України» не
порушило вимоги п. 140.2 ст. 140 ПК України
щодо перерахунку витрат у звітному
періоді, в якому сталася така зміна.

Експертами складено висновок за
результатами проведення
судово-економічної експертизи від 30
грудня 2013 року, відповідно до якого
надано наступні відповіді:

1) по першому питанню - операції з
продажу валюти в 2 кварталі 2012 року,
зокрема - операція продажу від 26.06.2012
року на суму 141148,38 євро ТОВ з ІІ «БНХ
Україна» відображено у
бухгалтерському і податковому обліку
відповідно до вимог чинного
законодавства;

2) по другому питанню - операції з
повернення товарів в розрізі
відображення повернення товарів,
продаж яких було здійснено у минулих
податкових періодах у період з 01.10. 2011
року по 30.09.2012 року ТОВ з ІІ «БНХ
Україна» відобразило у
бухгалтерському та податковому обліку
відповідно до вимог п. 140.2. ст.140 ПК
України;

3) по третьому питанню - висновок акту
перевірки в частині порушення п.п.153.1.3
п.153.1 ст.153, п.138.2 ст.138 ПК України, що
призвело до заниження податкового
зобов'язання з податку на прибуток на
загальну суму 462119 грн., у тому числі по
періодам: 2011 рік - в сумі 26568 грн.,
півріччя 2012 року - в сумі 58238 грн., 9
місяців 2012 року - в сумі 435551 грн.,
документально та нормативно не
підтверджується;

4) по четвертому питанню - висновок акту
перевірки в частині порушення п.п.153.1.3
п.153.1 ст.153, п.138.2 ст.138 ПК України, що
призвело до завищення від'ємного
значення з податку на прибуток у
наступних періодах: 2011 рік - в сумі 70536
грн., 1 квартал 2011 року - в сумі 119581 грн.,
півріччя 2012 року - в сумі 1727456 грн.
документально та нормативно не
підтверджується;

5) по п'ятому питанню - позивач порушив
вимоги ст. 2 Закону України «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті», а саме, відбулось несвоєчасне
повернення авансового платежу на суму
141148,38 євро, проте зазначене порушення
не призвело до заниження податкового
зобов'язання з податку на прибуток, а
відтак, і не вплинуло на суму
донарахування податку на прибуток, яка
зазначена в податковому
повідомленню-рішенні від 21.02.2013 року
№;

6) по шостому питанню - позивач порушив
вимоги ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів
України «Про систему валютного
регулювання і валютного контролю» від
19.02.1993 року № 15-93, а саме, не подав до
регіонального відділення
Національного банку України та до
державної податкової інспекції за
місцем знаходження суб'єкта
підприємницької діяльності Декларацію
про валютні цінності, доходи та майно,
що належать резиденту України і
знаходяться за її межами станом на
01.04.2012 року, в якій не відображено
прострочену дебіторську
заборгованість у сумі 1429628,00 грн. , проте
зазначене порушення не призвело до
заниження податкового зобов'язання з
податку на прибуток, а відтак, і не
вплинуло на суму донарахування податку
на прибуток, яка зазначена в
податковому повідомленню-рішенні від
21.02.2013 року №.

Дослідивши матеріали адміністративної
справи та висновок експерта, суд дійшов
висновку стосовно правомірності та
відповідності вимогам чинного
законодавства відображення позивачем
у бухгалтерському та податковому
обліку операції з повернення товарів в
розрізі відображення повернення
товарів, продаж яких було здійснено у
минулих податкових періодах у період з
01.10.2011 року по 30.09.2012 року.

Таким чином, висновок акту перевірки в
частині порушення підпункту 153.1.3
пункту 153.1 статті 153, пункту 138.2 статті 138
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження податкового
зобов'язання з податку на прибуток на
загальну суму 462119 грн., у тому числі по
періодам: 2011 рік - в сумі 26568 грн.,
півріччя 2012 року - в сумі 58238 грн., 9
місяців 2012 року - в сумі 435551 грн.,
документально та нормативно не
підтверджується.

Згідно ст.2 Закону України «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті» імпортні операції резидентів,
які здійснюються на умовах
відстрочення поставки, в разі, коли
таке відстрочення перевищує 180
календарних днів з моменту здійснення
авансового платежу або виставлення
векселя на користь постачальника
продукції (робіт, послуг), що
імпортується, потребують висновку
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
економічного розвитку.

При застосуванні розрахунків щодо
імпортних операцій резидентів у формі
документарного акредитиву строк,
передбачений частиною першою цієї
статті, діє з моменту здійснення
уповноваженим банком платежу на
користь нерезидента.

Строк та умови завершення імпортної
операції без увезення товару на
територію України визначаються у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України за погодженням з
Національним банком України.
Національний банк України має право
запроваджувати на строк до шести
місяців інші строки розрахунків, ніж
ті, що визначені частиною першою цієї
статті.

Згідно п.2, п. 3 постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Порядку визначення строку та умов
завершення імпортної операції без
увезення товару на територію України»
від 05.12.2007 року № 1392, строк завершення
імпортної операції без увезення товару
на територію України за
зовнішньоекономічними договорами
(контрактами) не може перевищувати 180
календарних днів з моменту здійснення
резидентом авансового платежу або
виставлення векселя на користь
нерезидента, а у разі проведення
розрахунків у формі документарного
акредитиву - з момент здійснення
уповноваженим банком платежу на
користь нерезидента.

Імпортна операція резидента без
увезення товару на територію України
вважається завершеною за наявності
однієї з таких умов: зарахування
виручки, одержаної від нерезидента, на
рахунок резидента в уповноваженому
банку в разі продажу нерезиденту
товару за межами України; подання
документів, що підтверджують
використання резидентом товару за
межами України, перелік яких
визначається Національним банком.

В акті перевірки зазначено, що ТОВ з II
«БНХ України» при здійснені
розрахунків по імпортному контракту
від 15.07.2011 року № 2-0807/к, укладеному з
ПДКУП «Веско-Эмульбит» згідно акту від
24.02.2012 року № 178/2308/32305906 попередньої
планової документальної перевірки
встановлено дебіторську
заборгованість в сумі 1429628,00 грн.,
граничний термін надходження товару по
імпорту - 25.01.2012 року.

Кошти в сумі 141148,38 євро надійшли на
рахунок підприємства 26.06.2012 року, про що
свідчить, наявна в матеріалах справи
виписка банку за 26.06.2012 року.

Таким чином, ТОВ з II «БНХ України»
порушило вимоги ст.2 Закону України
«Про порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті», а саме: несвоєчасне
повернення авансового платежу на суму
141148,38 євро.

Згідно ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів
України «Про систему валютного
регулювання і валютного контролю»,
валютні цінності та інше майно
резидентів, яке перебуває за межами
України, підлягає обов'язковому
декларуванню у Національному банку
України.

Порядок і терміни декларування
встановлюються Національним банком
України. Національний банк України
гарантує таємницю інформації,
зазначеної в пункті 1 цієї статті,
відповідно до положень статті 52 Закону
України «Про банки і банківську
діяльність».

В листі Національного банку України
«Про порядок декларування валютних
цінностей, доходів та майна, що
знаходяться за межами України» від
28.07.2005 року № 13-122/3484 визначено, що
відповідно до вимог п.2 наказу
Міністерства фінансів України від
25.12.1995 року № 207, декларування валютних
цінностей, доходів та майна
здійснюється суб'єктами
підприємницької діяльності за
встановленою формою в регіональних
відділеннях Національного банку
України та в державних податкових
інспекціях за місцем знаходження
суб'єктів підприємницької діяльності.

В акті перевірки зазначено, що ТОВ з II
«БНХ України» не надавало Декларації
про валютні цінності, доходи та майно,
що належать резиденту України і
знаходяться за її межами станом на 01
квітня 2012 року, в якій не відображено
прострочену дебіторську
заборгованість у сумі 1429628,00 грн.

Таким чином, ТОВ з II «БНХ України»
порушило вимоги ст.9 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про систему
валютного регулювання і валютного
контролю» від 19.02.1993 року № 15-93, а саме,
не подало до регіонального відділення
Національного банку України та до
державної податкової інспекції за
місцем знаходження суб'єкта
підприємницької діяльності Декларацію
про валютні цінності, доходи та майно,
що належать резиденту України і
знаходяться за "її межами станом на 01
квітня 2012 року, в якій не відображено
прострочену дебіторську
заборгованість у сумі 1429628,00 грн.

Вирішуючи адміністративну справу в
частині визнання протиправними та
скасування рішення про розгляд скарги
ДПС у м. Києві від 25.04.2013 року № 3947/10/12-1-03
та рішення про розгляд скарги
Міністерства доходів і зборів України
від 04.06.2013 року № 4224/6/99-99-10-01-15 колегія
суддів зазначає наступне.

Стаття 17 Податкового кодексу України
закріплює право платників податків
оскаржувати в порядку, встановленому
цим Кодексом, рішення, дії
(бездіяльність) контролюючих органів
(посадових осіб), а також надані
контролюючими органами роз'яснення
(пункт 17.1.7 статті 17 Податкового кодексу
України).

Оскарженням рішень контролюючих
органів є оскарження платником податку
податкового повідомлення-рішення про
визначення сум грошового зобов'язання
платника податків або будь-якого
рішення контролюючого органу в порядку
і строки, які встановлені цим Кодексом
за процедурами адміністративного
оскарження, або в судовому порядку
(пункт 14.1.7 статті 14 Податкового кодексу
України).

Відповідно до пункту 56.8. статті 56
Податкового кодексу України
контролюючий орган, який розглядає
скаргу платника податків, зобов'язаний
прийняти вмотивоване рішення та
надіслати його протягом 20 календарних
днів, наступних за днем отримання
скарги, на адресу платника податків
поштою з повідомленням про вручення
або надати йому під розписку.

Рішення центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує, державну
податкову і митну політику, прийняте за
розглядом скарги платника податків, є
остаточним і не підлягає подальшому
адміністративному оскарженню, але може
бути оскаржене в судовому порядку
(пункт 56.10. статті 56 Податкового кодексу
України).

Як вбачається з матеріалів справи та не
спростовано сторонами у судовому
засіданні, спірні рішення про
результати розгляду скарг надані з
дотриманням процедури
адміністративного оскарження,
визначеної Податковим кодексом
України, відтак позовні вимоги в цій
частині не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, відповідачем не доведена
правомірність та обґрунтованість
прийняття спірного податкового
повідомлення-рішення, а отже, з
урахуванням вимог встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, виходячи з системного аналізу
положень законодавства України та
доказів, наявних у матеріалах справи,
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями «БНХ Україна»
підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 94, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями «БНХ Україна»
задовольнити частково.

2.Скасувати податкове
повідомлення-рішення ДПІ в
Шевченківському районі м. Києва від
21.02.2013 року № .

3. В решті позовних вимог відмовити.

4.Зобов'язати відповідний підрозділ
Державної казначейської служби
України стягнути судові витрати в сумі
2294,00 грн. на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями «БНХ Україна»
за рахунок Державного бюджету України
шляхом їх безспірного списання із
рахунків Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві за рахунок бюджетних
асигнувань.

Постанова набирає законної сили в
строки та порядку, встановленому
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції за
правилами, встановленими статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
К.Ю. Гарник

Судді
П.О. Григорович

Б.В. Санін