Справа № 2а-8210/11/1370
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року
Справа
№ 9104/44976/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Святецького В.В.,

суддів
Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання
Шуптар Т.О.,

представника позивача
Біляк Н.М.,

представника відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 23
січня 2012 року у справі за позовом
державної податкової інспекції у
Сихівському районі м. Львова до ОСОБА_3,
третя особа - управління
Державтоінспекції ГУ МВСУ у Львівській
області, про стягнення податку,-

В С Т А Н О В И В :

21 липня 2011 року державна податкова
інспекція (ДПІ) у Сихівському районі м.
Львова звернулась до суду з
адміністративним позовом, в якому
просила стягнути з ОСОБА_3 податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів в
розмірі 33223,50 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
ОСОБА_3 всупереч вимогам Закону України
,,Про податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів" не сплатила податок з
власників транспортних засобів при
першій реєстрації в Україні
автомобілів VOLKSWAGEN T4 номерний знак
НОМЕР_1 2001 року випуску, а також VOLKSWAGEN T4
номерний знак НОМЕР_2 2001 року випуску.

Платіжні документи про сплату
вказаного податку відсутні, податок до
бюджету не надійшов, а тому його
фактично не сплачено.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 23 січня 2012
року позов задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, ОСОБА_3 подала
апеляційну скаргу, оскільки вважає що
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд
першої інстанції не дав належної
оцінки приписам ч.6 ст. 5 Закону України
,,Про податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів", згідно яких перша
реєстрація в Україні транспортних
засобів не проводиться у разі
відсутності документів про сплату
податку або документів, що дають право
на користування пільгами.

Також зазначає, що сам факт реєстрації
транспортного засобу стверджує те, що
на момент такої реєстрації
відповідачем було виконано всі
обов'язкові вимоги, в тому числі й щодо
сплати податку з власників
транспортних засобів.

Крім того, ОСОБА_3 акцентує увагу на
тому, що податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів
сплачується у розмірі 50 гривень з 100 куб
см. Оскільки зазначений вище
транспортний засіб використовувався
до 5 років у зв'язку з тим, що перша
реєстрація транспортного засобу
згідно відмітки у німецькому
техпаспорті є 12.12.2004 року, а дата
реєстрації в МРЕВ - 01.12.2009 року.
Враховуючи викладене, сума податку з
власників транспортних засобів, що
підлягає сплаті повинна становити лише
1230,50 грн. (2461/100*50).

ОСОБА_3 апеляційну скаргу також мотивує
тим, що слідчим відділом прокуратури
Львівської області за фактом
зловживання службовим становищем та
перевищення службових повноважень
службовими особами Львівського ВРЕР
УДАІ ГУ МВС України у Львівській
області закінчено досудове слідство та
скеровано до розгляду кримінальну
справу № 181-0290 порушеної за ознаками
злочинів передбачених ч.3 ст.364, ч.1 ст.365
КК України. З матеріалів зазначеної
кримінальної справи виділене в окреме
провадження кримінальну справу № 181-0311
за ознаками злочинів передбачених ч.3
ст.364, ч.1 ст.365, ч.1, 3 ст.358 КК України по
факту проведення реєстрації
транспортних засобів у 235 випадках
частково без сплати податку з
власників наземних транспортних
засобів, що реєструються вперше в
Україні, а у 1711 - повністю.

З огляду на викладене, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні апеляційного суду вимоги
апеляційної скарги підтримав та
просить її задовольнити в повному
обсязі.

Представник позивача вимоги
апеляційної скарги заперечив, просить
залишити оскаржене судове рішення без
змін, а подану апеляційну скаргу - без
задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи та
доводи скарги, апеляційний суд вважає,
що скарга не належить до задоволення з
таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що
01.12.2009 року ОСОБА_3 здійснила першу
реєстрацію в Україні автомобілів VOLKSWAGEN
T4 номерний знак НОМЕР_1 2001 року випуску,
об'єм двигуна 2461 см. куб., а також VOLKSWAGEN T4
номерний знак НОМЕР_2 2001 року випуску,
об'єм двигуна 2461 см. куб.

Згідно розрахунку суми податку з
власників транспортних засобів під час
здійснення першої реєстрації
транспортних засобів в Україні, сума
податку, що підлягає сплаті
відповідачем становить 33223,50 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
сума податку з власників транспортних
засобів, яка мала б бути сплачена
відповідачем під час першої реєстрації
до бюджету, на єдиний казначейський
рахунок державного бюджету не
зарахована, а тому відповідач не
виконав обов'язку із сплати податку.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку апеляційного суду, відповідають
фактичним матеріалам справи, нормам
матеріального права та є вірними.

Так, відповідно до ст. 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Статтею 2 та пунктом 1 частини 1 статті 10
Закону України ,,Про державну податкову
службу в Україні"(чинного на час
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що завданнями органів
державної податкової служби є, зокрема,
здійснення контролю за додержанням
податкового законодавства,
правильністю обчислення, повнотою і
своєчасністю сплати до бюджетів,
державних цільових фондів податків і
зборів (обов'язкових платежів), а також
неподаткових доходів, установлених
законодавством.

Згідно статті 14 Закону України ,,Про
систему оподаткування" (чинного на час
виникнення спірних правовідносин)
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів належить до
загальнодержавних податків і зборів
(обов'язкових платежів).

За змістом ст.1 Закону України від 11
грудня 1991 року № 1963-ХІІ ,,Про податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів"
(чинного на час виникнення спірних
правовідносин) платниками цього
податку є, в тому числі, громадяни
України, які здійснюють першу
реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію транспортних засобів,
які відповідно до статті 2 цього Закону
є об'єктами оподаткування, зокрема:
автомобілі, призначені для перевезення
не менше 10 осіб, включаючи водія, - код
8702; автомобілі легкові - код 8703;
автомобілі вантажні - код 8704.

Статтею 5 Закону № 1963-ХІІ передбачено,
що податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів сплачується фізичними
особами перед проведенням першої
реєстрації в Україні.

Перша реєстрація в Україні, згідно зі
ст.3 Закону № 1963-ХІІ, - це реєстрація
транспортного засобу в Україні, яка
здійснюється уповноваженими
державними органами України вперше
щодо цього транспортного засобу.

Виходячи із встановленої ст.6 Закону №
1963-ХІІ ставки податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів під час
здійснення першої реєстрації
транспортних засобів в Україні, сума
податку, що підлягає сплаті, становить
17227,00 грн.

При цьому відповідач сплатила 1230,50 грн.
податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів, що не оспорюється
позивачем.

Відсутність надходження від ОСОБА_3
вказаної суми податку підтверджується
довідкою ДПІ у Сихівському районі м.
Львова за № 7588/17-115 від 23.05.2011 року.

Відповідно до ч.5 ст.50 Бюджетного
кодексу України податки, збори
(обов'язкові платежі) та інші доходи
державного бюджету визнаються
зарахованими в доход державного
бюджету з моменту зарахування на
єдиний казначейський рахунок
державного бюджету.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Відповідач не надав жодного доказу на
підтвердження реєстрації на його
прізвище автомобіля з порушенням
чинного законодавства.

Оскільки сума податку з власників
транспортних засобів при першій
реєстрації відповідачем автомобілів
на рахунок державного бюджету не
надійшла, відповідач не надав доказів
сплати такого податку, суд першої
інстанції дійшов вірного та
обґрунтованого висновку про
задоволення позову.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

ОСОБА_3 не надала жодного доказу на
підтвердження вчинення щодо неї
шахрайських дій службовими особами
Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у
Львівській області, а тому суд
апеляційної інстанції не бере до уваги
покликання апелянта щодо порушення
слідчим відділом прокуратури
Львівської області кримінальної
справи за ознаками злочинів
передбачених ч.3 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1, 3 ст.358
КК України по факту проведення
реєстрації транспортних засобів без
сплати податку з власників наземних
транспортних засобів, що реєструються
вперше в Україні.

Крім того, позивач не надала належних
та допустимих доказів першої
реєстрації на території Німеччини в 2004
році транспортних засобів 2001 року
випуску.

За таких обставин апеляційний суд
визнає безпідставними доводи
апеляційної скарги, позаяк вони не
містять жодного доказу на спростування
висновків суду першої інстанції.

В силу ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення з
одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний
суд визнає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив обставини
справи та ухвалив законне рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, доводи апеляційної скарги
їх не спростовують, а тому підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції немає.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 23
січня 2012 року у справі № 2а-8210/11/1370 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції, а в разі складення ухвали в
повному обсязі відповідно до статті 160
КАС України - з дня складення ухвали в
повному обсязі.

Ухвала в повному обсязі складена 17
березня 2014 року.

Головуючий суддя
В.В. Святецький

Судді
Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов