Справа № 199/10202/13-а
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2014 рокусправа № 199/10202/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А.
Лукманової О.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
матеріали адміністративної справи за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська на постанову
Амур-Нижньодніпровського районного
суду від 09 січня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2013 року позивач звернулась до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська в якому просила:

- визнати протиправними дії
відповідача щодо неврахування при
розрахунку розміру пенсії повної суми
винагороди за вислугу років у розмірі
40% посадового окладу з надбавкою за
ранг, на які нараховувалися страхову
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування;

- зобов'язати відповідача здійснити з
15.03.2004 року розрахунок та виплату
пенсії з урахуванням винагороди за
вислугу років у розмірі 40 відсотків
посадового окладу з надбавкою за ранг.

Постановою Амур-Нижньодніпровського
районного суду від 09 січня 2014 року
позовні вимоги задоволено, зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок та
виплату пенсії позивачу з 13.02.2003 року з
урахуванням винагороди за вислугу
років у розмірі 40 відсотків посадового
окладу.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду,
прийняти нове рішення яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
права та правової оцінки обставин у
справі, суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, та матеріалами
справи підтверджено, що позивач є
пенсіонером, вийшла на пенсію 13.02.2003
року, позивачеві призначена пенсія за
віком відповідно до Закону України "Про
державну службу", 16.03.2004 року та в
подальшому пенсію було перераховано
згідно довідок про складові заробітної
плати (посадовий оклад, надбавка за
ранг, надбавка за високі досягнення у
праці, надбавка за вислугу років - 20%),
виданих КРУ в Дніпропетровській
області. На теперішній час позивач
надала довідки про складові заробітної
плати (посадовий оклад, надбавка за
ранг, надбавка за високі досягнення у
праці, винагорода за вислугу років - 40%,
видані Державною фінансовою інспекцію
в Дніпропетровській області №04-11-0519/10753
від 29.08.2013 р. станом на 15.03.2004 р.,
№04-11-05-19/10619 від 22.008.2013 р. станом на 01.11.2004
р., №04-11-05-19/10621 від 22.08.2013 р. станом на
01.04.2006 р., №04-11-5-19/10086 від 22.08.2013 р. станом
на 01.02.2008 р. (а.с.12-16).

30 серпня 2013 року позивач звернулася до
відповідача з заявою, в якій просила
здійснити розрахунок розміру пенсії з
урахуванням 40% отримуваної при
проходженні державної служби
винагороди за вислугу років,
відповідно до уточнюючих довідок
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області №04-11-0519/10753
від 29.08.2013 р. станом на 15.03.2004 р.,
№04-11-05-19/10619 від 22.008.2013 р. станом на 01.11.2004
р., №04-11-05-19/10621 від 22.08.2013 р. станом на
01.04.2006 р., №04-11-5-19/10086 від 22.08.2013 р. станом
на 01.02.2008 р.

Листом від 06.09.2013 року №3968/06 відповідач
у здійсненні такого розрахунку
відмовив з посиланням на те, що стаж
державної служби позивача становить 11
років 01 місяць 7 днів, тобто відсоток
надбавки за вислугу років - 20%.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
"Про оплату праці" від 24 березня 1995 року
№108/95ВР (далі Закон №108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України "Про
державну службу" від 16 грудня 1993 року №
3723-XII (далі - Закон № 3723-XII) передбачено,
що заробітна плата державних
службовців складається з посадових
окладів, премій, доплати за ранги,
надбавки за вислугу років на державній
службі та інших надбавок.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12.09.97 № 1013 затверджено Порядок
виплати винагороди за вислугу років
посадовим особам органів державної
податкової служби, які мають
спеціальні звання, відповідно до
положень якого винагорода за вислугу
років виплачується посадовим особам
органів державної податкової служби
залежно від стажу роботи і
обчислюється у відсотках, виходячи з
посадового окладу та надбавки за
спеціальне звання. Нарахування та
виплата винагороди за вислугу років
провадяться щомісяця за фактично
відпрацьований час у межах
встановленого фонду оплати праці.
Винагорода за вислугу років
враховується при обчисленні
середнього заробітку, що зберігається
за посадовою особою відповідно до
законодавства.

Отже, з наведеного вбачається, що
винагорода за вислугу років,
встановлена посадовим особам органів
державної податкової служби, які мають
спеціальні звання, є частиною
заробітної плати зазначених посадових
осіб, виплачується за рахунок та у
межах фонду оплати праці,
передбаченого органам державної
податкової служби в Державному бюджеті
України, враховується при обчисленні
середнього заробітку, що зберігається
за посадовою особою відповідно до
законодавства, на неї нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, а тому повинна
враховуватись при обчисленні розміру
пенсії державного службовця у
розмірах, що виплачуються на день
звільнення посадової особи з роботи, що
дає право на відповідний вид пенсії, у
даному випадку пенсію державного
службовця.

За таких обставин, суд дійшла висновку,
що судом першої інстанції вірно були
застосовані норми матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновку суду першої інстанції і не
можуть бути підставою для скасування
постанови суду, а тому апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

Керуючись ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська - залишити без
задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського
районного суду від 09 січня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та відповідно до ч.10
ст.183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Т.С. Прокопчук

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова