Справа № 2а-8892/11
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року № 9104/146367/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді
Сапіги В.П.,

суддів
Хобор Р.Б., Левицької Н.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в місті Ковелі та Ковельському
районі Волинської області на постанову
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 26 серпня 2011 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
місті Ковелі Волинської області про
стягнення заборгованості, -

В С
Т А Н О В И В :

08.08.2011 року позивач звернувся в суд
першої інстанції з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
місті Ковелі Волинської області, в
якому просив зобов'язати відповідача
нарахувати та виплатити щомісячну
соціальну допомогу відповідно до
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» за період починаючи з
січня 2006 року.

Ухвалою Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 10 серпня 2011
року адміністративний позов в частині
вимог за період з 01.01.2006 року по 07.02.2011
року залишено без розгляду з підстав
передбачених ст..100 КАС України.

В частині вимог за період з 08.02.2011 року
по 03.03.2011 року позов залишений без
розгляду відповідно до п.3 ч. 1 ст. 155 КАС
України.

Постановою Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 26 серпня 2011 року
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в місті Ковелі
Волинської області нарахувати та
виплатити на користь ОСОБА_1 підвищення
до пенсії як дитині війни згідно ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком з 04.03.2011 року по 18.06.2011
року з врахуванням ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з врахуванням
виплачених сум.

Не погодившись з прийнятим рішенням
суду першої інстанції, управління
Пенсійного фонду України в місті
Ковелі та Ковельському районі
Волинської області оскаржило його в
апеляційному порядку, вважає, що таке
рішення прийнято з порушенням норм
матеріального права, не з'ясовано всіх
обставин справи, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

У відповідності до ст.197 КАС України,
колегія суддів вважає за можливе
розглядати справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
суд апеляційної інстанції вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних міркувань.

Відповідно до ст.. 55 КАС України у разі
вибуття або заміни сторони чи третьої
особи у відносинах, щодо яких виник
спір, суд допускає на будь-якій стадії
адміністративного процесу заміну
відповідної сторони чи третьої особи
її правонаступником. Усі дії, вчинені в
адміністративному процесі до вступу
правонаступника, обов'язкові для нього
в такій самій мірі, у якій вони були б
обов'язкові для особи, яку він замінив.

Суд вважає за доцільне допустити
заміну відповідача управління
Пенсійного фонду України в
Ковельському районі його
правонаступником управлінням
Пенсійного фонду України в місті
Ковелі та Ковельському районі
Волинської області.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є дитиною війни, а відтак має
право на встановлене ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" підвищення до пенсії.

Суд апеляційної інстанції вважає
підставними заявлені вимоги позивача в
частині зобов'язання відповідача
нараховувати і виплачувати підвищення
до пенсії в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком у 2011 році, оскільки дія
норм ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» на 2011
рік не була зупинена чи обмежена іншими
нормативними актами, зокрема і нормами
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» у період до 23.07.2011
року не передбачено обмежень щодо
застосування положень ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

У відповідності до ст.99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Вимоги позивача задоволені судом
першої інстанції в межах
шестимісячного строку звернення до
суду з адміністративним позовом.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення в межах апеляційного
оскарження.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання про
підставність позовних вимог ОСОБА_1
щодо зобов'язання управління
Пенсійного фонду України в місті
Ковелі Волинської області провести
нарахування та виплату на його користь
підвищення до пенсії за період з 04.03.2011
року по 18.06.2011 року та правомірність
задоволення таких вимог судом першої
інстанції.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати пенсії позивачу
здійснює Пенсійний фонд України в
особі управління Пенсійного фонду
України в місті Ковелі Волинської
області, обов'язок щодо нарахування і
виплати спірної допомоги правильно
покладено на відповідача у справі.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивача у
передбаченому ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» розмірі
колегія суддів не вбачає.

Беручи до уваги, що правові положення,
які передбачають виплату підвищення до
пенсії особам, на яких поширюється дія
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» є чинними, а позивач
належить до вказаної групи осіб і має
право на її отримання, органи державної
влади не можуть свідомо зменшувати
розмір такої допомоги.

З врахуванням вищенаведеного суд
апеляційної інстанції вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а постанова відповідає
нормам матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 1832,195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.ст. 200, 206, 254 КАС України, суд
апеляційної інстанції, -

У Х
В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в місті
Ковелі та Ковельському районі
Волинської області залишити без
задоволення, постанову Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 26 серпня 2011 року у справі №
2а-8892/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
В.П.Сапіга

Судді:
Р.Б.Хобор

Н.Г.Левицька

Головуючий суддя:
В.П.Сапіга

Судді:
І.М.Обрізко

Н.Г.Левицька