Справа № 2а-7647/11
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-7647/11
у 1-й інстанції: Міланіч А.М.
Суддя-доповідач: Мамчур Я.С.
У Х В А Л А

Іменем України

25 березня 2014 року
м.
Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді:
Мамчура Я.С.

суддів:
Горяйнова А.М., Желтобрюх І.Л.,

розглянувши в порядку письмового
провадження відповідно до ст. ст. 41, 197
КАС України в м. Києві апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України у Бородянському районі
Київської області на постанову
Бородянського районного суду
Київської області від 06 грудня 2011 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у Бородянському районі
Київської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Бородянського
районного суду Київської області від 06
грудня 2011 року позовні вимоги
задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати дану постанову та прийняти
нову про відмову в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на те, що
судом першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково, постанову суду
в частині задоволення позовних вимог
за період з 01 листопада 2010 року по 22
лютого 2011 року - скасувати, дані позовні
вимоги - залишити без розгляду. В іншій
частині оскаржувану постанову -
залишити без змін.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.198 КАС
України суд апеляційної інстанції
скасовує постанову суду та залишає
позовні заяву без розгляду з підстав,
передбачених ст.100 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне

З матеріалів справи вбачається,
що позивач отримує пенсію по втраті
годувальника та має статус «дитина
війни». Також, позивач є непрацюючим
пенсіонером, який проживає в зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи 4-ої
категорії.

Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» громадянам, які працюють
на територіях радіоактивного
забруднення, провадиться доплата в
таких розмірах:

- у зоні безумовного (обов'язкового)
відселення - три мінімальні заробітні
плати;

- у зоні гарантованого добровільного
відселення - дві мінімальні заробітні
плати;

- у зоні посиленого радіоекологічного
контролю - одна мінімальна заробітна
плата. Пенсії непрацюючим пенсіонерам,
які проживають на цих територіях, і
стипендії студентам, які там
навчаються, підвищуються у розмірах,
встановлених частиною першою цієї
статті. Пенсіонерам, які працюють у
зонах радіоактивного забруднення,
оплата праці додатково підвищується на
25 процентів від розміру мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до ст.51 ЗУ «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам, віднесеним до
категорії 4, щомісячна додаткова пенсія
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається в розмірі 15 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до положень ч.1 ст. 52 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
щомісячна компенсація в разі втрати
годувальника призначається на кожного
непрацездатного члена сім'ї, який був
на його утриманні, в розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком
незалежно від пенсії, передбаченої
законодавством України.

ЗУ «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» до ст. ст.
39, 51, 52 ЗУ «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
були внесені змін, якими зменшено
розмір, зазначених в них виплат.

Рішенням Конституційного Суду
України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
року визнано таким, що не відповідають
Конституції України положення ЗУ «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» якими
внесено зміни до ст.ст. 39, 51, 52 ЗУ «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Так, відповідно до ст.6 ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни» дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно якої мінімальна
пенсія за віком дорівнює прожитковому
мінімуму, встановленому для осіб, що
втратили працездатність. Розмір
прожиткового мінімуму для осіб щорічно
встановлюється ЗУ «Про державний
бюджет України» на відповідний рік.

На момент звернення позивача до суду,
нарахування доплати до її пенсії в
розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком, відповідно до положень ст. 6 ЗУ
«Про соціальний захист дітей війни»
відповідачем не здійснено, у зв'язку з
чим вона звернулась до суду за захистом
своїх прав.

Всупереч ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист
дітей війни» позивачу щомісячне
підвищення до пенсії виплачувалась
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 28 травня 2008 року
№ 530.

Частиною 2 ст. 99 КАС України
встановлено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Про порушення свого права на
отримання вищеперелічених виплат в
розмірах, визначених положеннями
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 01 листопада 2010 року по 22 лютого
2011 року позивач мала дізнатися
відповідно у зазначений період. Однак,
з позовною заявою позивач звернувся
тільки 22 серпня 2011 року, підтвердженням
чого є відбиток штампу реєстрації
вхідної кореспонденції Бородянського
районного суду Київської області.
Тобто, позивачем пропущено строк,
встановленого ст.99 КАС України.

Суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про необхідність
задоволення позовних вимог за період з
01 листопада 2010 року по 22 лютого 2011 року,
чим порушив норми процесуального
права.

Відповідно до ст.100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала,
не знайде підстав для поновлення
позивачу строку, про що
постановляється ухвала. Колегія суддів
не вбачає підстав для поновлення
позивачу пропущеного строку звернення
до суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
задоволенню підлягають тільки позовні
вимоги за період з 23 лютого 2011 року по 22
липня 2011 року.

Отже, оскаржувана постанова суду в
частині задоволення позовних вимог за
період з 01 листопада 2010 року по 22 лютого
2011 року підлягає скасуванню, а дані
позовні вимоги залишенню без розгляду.
В частині задоволення позовних вимог з
23 лютого 2011 року по 22 липня 2011 року -
оскаржувану постанову суду слід
залишити без змін.

Керуючись статтями 41, 99, 100, 197, 183-2, 198,
200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Бородянському районі Київської
області - задовольнити частково.

Постанову Бородянського районного
суду Київської області від 06 грудня 2011
року в частині задоволення
адміністративного позову за період з 01
листопада 2010 року по 22 лютого 2011 року
скасувати, адміністративний позов в
цій частині - залишити без розгляду.

В частині задоволення
адміністративного позову за період з 23
лютого 2010 року по 22 липня 2011 року
постанову Бородянського районного
суду Київської області від 06 грудня 2011
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та подальшому
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Мамчур Я.С.

Судді Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.

.

Головуючий суддя
Мамчур Я.С

Судді:
Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.