Справа № 2а-5926/11/1070
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Щавінського В.Р.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

27 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Сорочка Є.О., Оксененка О.М.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Електросервіс» на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2012
року у справі за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м.Славутич Київської області
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Електросервіс» про
стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач Управління Пенсійного фонду
України в м.Славутич Київської області
звернулися в суд з адміністративним
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Електросервіс» про
стягнення заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах за списком №1 за
період з 25.05.2011 року по 25.11.2011 року в сумі
27 056,16 грн..

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2012
року вимоги позивача задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального права,
та ухвалити нове рішення про
задоволення вимог позивача.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без
змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, наданим доказам
дав правильну правову оцінку і прийшов
до обґрунтованого висновку про
задоволення вимог позивача.

Вирішуючи правомірність стягнення з
відповідача заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах за списком № 1,
колегія суддів зважає на наступні
обставини справи та норми
матеріального права.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом першої інстанції, що
у апелянта виникла заборгованість по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
період з 25.05.2011 року по 25.11.2011 року в сумі
27 056,16 грн..

Зазначена заборгованість
підтверджується розрахунком фактичних
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до п. «а» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

За ст. 8 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» виплата пенсій
здійснюється за рахунок коштів ПФУ.
Відшкодуванню підлягають витрати ПФУ
на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», в частині пенсій,
призначених згідно «а», «б»- «з» ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, значеним в
абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення». У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до ст. 27 та з урахуванням
норм ст. 28 цього Закону. При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно абз. 4 п.1 ст.2 вищезазначеного
Закону для платників збору, визначених
пунктами 1 та 2 ст.1 цього Закону, крім
тих, які є платниками фіксованого
податку, об'єктом оподаткування є
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до п.п.
«б»-«з» ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого ст.12 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Відповідно до абзацу 3 п. 1 ст 4 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» для
платників збору, визначених п.п.1 та 2 ст.
1 цього Закону встановлюються ставки
збору в розмірі 100 відсотків від
об'єкта оподаткування, визначеного
абзацом четвертим п. 1 ст. 2 цього Закону.

Згідно з п.6 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року № 21-1, відшкодуванню
підлягають витрати Пенсійного фонду на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до ч.2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в таких розмірах: для
платників, зазначених у пп.2.1.1 п. 2.1. цієї
Інструкції, - також 100% фактичних витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до абз.1 ч.2
Прикінцевих положень вищенаведеного
Закону застрахованим особам, які
працювали або працюють на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право призначення
пенсії за віком на пільгових умовах.

Розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до ч.2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», які
надсилаються підприємствам до 20 січня
поточного року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих) пенсій
(п. 6.4. вказаної Інструкції).
Підприємства щомісяця до 25 числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах( п. 6.8.
Інструкції).

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відповідач, як платник
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування та юридична особа,
працівники якого вийшли на пільгову
пенсію, зобов'язаний сплачувати
Пенсійному фонду витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій цим
працівникам, а за відсутності такого
відшкодування сплаті підлягає
заборгованість в розмірі 27 056,16 коп..

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України №36 від 16.01.2003 року
«Про затвердження списків виробництв,
робіт, професій , посад і показників,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах»
затверджено перелік за Списком №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників на підземних роботах, на
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, зайнятість в яких повний
робочий день дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах.

Згідно ст. 55 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи», на яку посилається
відповідач по справі, визначено, що
пенсії надаються із зменшенням
пенсійного віку таким категоріям
громадян: які працювали у зоні
відчуження з моменту аварії до 1 липня
1986 року незалежно від кількості
робочих днів, з 01 липня 1986 року по 31
грудня 1986 року не менше 5 календарних
днів - 10 років; учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які працювали у 1987 році у зоні
відчуження не менше 14 календарних днів
- 8 років; які працювали з 01 липня 1986 року
по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження
від 1 до 5 календарних днів, у 1987 року від
10 до 14 календарних днів, у 1988 році не
менше 30 календарних днів, на діючих
пунктах санітарної обробки населення і
дезактивації техніки або їх
будівництві не менше 14 календарних 14
календарних днів у 1986 році - 5 років;
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які
відпрацювали на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним у
встановленому порядку (чоловіки - 10
років і більше, жінки - 7 років 6 місяців
і більше), вік виходу на пенсію
зменшується додатково на три роки
понад передбачений цією статтею».

Відповідачем було визнано позов в
частині нарахування пенсій на
пільгових умовах ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

В свою чергу, ОСОБА_6 була призначена
пенсія (згідно поданої ним заяви та
доданих до неї документів) з 03.03.2010 року,
отже, вік виходу на пенсію для нього
склав 49 років (зменшення на 11 років: 8
років - робота у 1987 році у зоні
відчуження не менше 14 календарних днів
як учасник ЛНА на ЧАЕС 2 категорії 1987 р. +
3 роки - додатково, оскільки ним було
відпрацьовано за списком № 1 не менше 10
років). Отже, сума до відшкодування
виставлена до досягнення особою 52-
річного віку. Дана особа працювала на
ТОВ «Електросервіс»з ОШУП (у зоні
відчуження) з 24.09.2001 року по 25.01.2006 року
та з 01.02.2006 року по 31.12.2006 року (згідно
наданої довідки Ф -122 № 09-06/01.10 від 26.01.2010
р. та даних СПОВ).

Для зниження пенсійного віку робота у
зоні відчуження зараховується в 1,5-й
кратності, то загалом для зниження
пенсійного віку було зараховано 7 років
10 місяців 19 днів пільгового стажу
роботи у ТОВ «Електросервіс» (94 повних
місяців).

ОСОБА_4 працював на ТОВ
«Електросервіс»з ОШУП (у зоні
відчуження) з 01.04.2004 року по 02.08.2005 року
та з 01.09.2005 року по 26.04.2006 року (згідно
наданої довідки Ф-122 №280/2 від 16.06.2006 року
та даних СПОВ).

Для зниження пенсійного віку робота у
зоні відчуження зараховується в 1,5-й
кратності, то загалом для зниження
пенсійного віку було зараховано 2 роки
11 місяців 19 днів пільгового стажу
роботи у ТОВ «Електросервіс» (35 повних
місяців).

ОСОБА_7 пенсія призначена відповідно до
пункту «а» ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» зі зниженням
пенсійного віку на 6 років.

Виходячи з положень ч. 12 ст. 20 Закону,
страхові внески підлягають сплаті
незалежно від фінансового стану
платника та мають пріоритет перед
всіма іншими зобов'язаннями, у тому
числі із сплати податків та інших
обов'язкових платежів.

Отже, особи, які визначені в розрахунку
Пенсійного фонду України (а.с. 10)
відносяться до категорії працівників,
які мають право на пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до пунктів
«а», «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», а тому судом
першої інстанції зроблено правильний
висновок щодо задоволення позовних
вимог про стягнення з відповідача
заборгованості по виплаті і доставці
пільгових пенсій.

За ст. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Всупереч наведеним вимогам апелянт, не
надав суду апеляційної інстанції
достатніх беззаперечних доказів в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення.

Суд першої інстанції вірно застосував
норми матеріального права, правову
позицію з приводу яких аргументовано
виклав в мотивувальній частині
оскаржуваного позивачем рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 200,
205, 206, 212, 254, КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Електросервіс» -
залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2012
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено
07.03.2014 року.

Головуючий суддя:
Бистрик Г.М.

Судді:
Сорочко Є.О.

Оксененко О.М.

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Оксененко О.М.

Сорочко Є.О.