Справа № 802/576/14-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 березня 2014 р.
Справа № 802/576/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Поліщук Ірини Миколаївни,

розглянувши в порядку письмового
провадження матеріали справи

за позовом: управління Пенсійного
фонду України у Липовецькому районі

до: ОСОБА_1

про: стягнення боргу зі сплати єдиного
соціального внеску

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулось
управління Пенсійного фонду України у
Липовецькому районі з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення боргу зі сплати
єдиного соціального внеску.

Позов мотивовано тим, що за
відповідачем рахується заборгованість
перед позивачем по сплаті єдиного
внеску на загальнообов`язкове державне
соціальне страхування в сумі 4010,30 грн.

Оскільки, в добровільному порядку
відповідач суму заборгованості зі
сплати єдиного внеску не сплатив, УПФ
України у Липовецькому районі
звернулося до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_1 на його користь
заборгованості у розмірі 4010,30 гривень.

Представник позивача в судове
засідання не з`явився, хоча про час,
дату та місце його розгляду
повідомлявся належним чином, що
підтверджується довідкою Вінницького
окружного адміністративного суду від
28.02.2014р., яка міститься в матеріалах
справи (а.с. 18). В прохальній частині
адміністративного позову позивач
просив здійснити розгляд даної справи
без участі його представника (а.с. 4).

Відповідач письмових заперечень на
позовну заяву з
нормативно-документальним
обґрунтуванням суду не надала, в судове
засідання не з'явилась, повноважного
представника не направила, хоча про
час, дату та місце його проведення
повідомлялась належним чином, про що
свідчить рекомендоване повідомлення
про вручення поштового відправлення,
яке міститься в матеріалах справи (а.с.
19).

Відповідно до ч. 4 статті 128 КАС України,
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про
дату, час і місце судового розгляду,
без поважних причин розгляд справи
може не відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Частиною 1 статті 49 КАС України
встановлено, що особи, які беруть
участь у справі, мають рівні
процесуальні права і обов'язки.
Відповідно до частини 2 зазначеної вище
статті особи, які беруть участь у
справі, зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами і неухильно
виконувати процесуальні обов'язки.

З огляду на вищевикладене, суд вважає,
що вжив всі залежні від нього заходи
для повідомлення відповідача належним
чином про час, дату і місце розгляду
судової справи з його участю та
реалізації ним права судового захисту
своїх прав та інтересів.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення справи, а
особиста участь сторін в судовому
засіданні не визнана обов'язковою, суд,
у відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС
України, визнав можливим проводити
розгляд справи в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані докази, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно наданих позивачем доказів
встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною
особою-підприємцем (а.с. 7),
зареєстрована в управлінні Пенсійного
фонду України у Липовецькому районі
(а.с. 6) та є платником єдиного внеску на
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначає Закон
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (тут і далі по
тексту Закон в редакції чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин).

Пунктом 4 частини 1 статті 4 вказаного
Закону передбачено, що платниками
єдиного внеску є фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Згідно з п. 1, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", платник
єдиного внеску зобов'язаний своєчасно
та в повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок; подавати звітність до
територіального органу Пенсійного
фонду у строки, в порядку та за формою,
встановленими Пенсійним фондом за
погодженням з відповідними фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади у
галузі статистики.

Відповідно до п. 3.2 розділу ІІІ Порядку
формування та подання
страхувальниками звіту щодо сум
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 08.10.2010 року №22-2 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 01.11.2010 року за
№1014/183-18309, ФО-підприємці, у тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, формують та подають до
органів Пенсійного фонду звіт самі за
себе один раз на рік до 10 лютого
року, наступного за звітним періодом.
Звітним періодом є календарний рік.

Частиною 8 ст. 9 Закону України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" та п. 4.3.6
Інструкції про порядок нарахування і
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 27.09.2010 року №21-5 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27.10.2010 року за №994/18289,
передбачено, що платники єдиного
внеску, зазначені у пункті 4 частини
першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний рік, до 10
лютого наступного року. Базовим
звітним періодом у даному випадку є
календарний рік.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", для платників,
зазначених у пункті 4 частини першої
статті 4 цього Закону, які обрали
спрощену систему оподаткування, єдиний
внесок нараховується на суми, що
визначаються такими платниками
самостійно для себе та членів сім'ї, які
беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, але не
більше максимальної величини бази
нарахування єдиного внеску,
встановленої цим Законом. При цьому
сума єдиного внеску не може бути меншою
за розмір мінімального страхового
внеску за кожну особу.

Мінімальний страховий внесок - сума
єдиного внеску, що визначається
розрахунково як добуток мінімального
розміру заробітної плати на розмір
внеску, встановлений законом на місяць,
за який нараховується заробітна плата
(дохід), та підлягає сплаті щомісяця (п. 5
ч.1 ст. 1 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування").

Всупереч вищенаведеним вимогам
чинного законодавства, відповідач не
сплатила суми єдиного соціального
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за 2011 рік,
внаслідок чого виникла заборгованість
в розмірі 4010,30 грн.

В силу ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" територіальні
органи Пенсійного фонду за формою і у
строки, встановлені Пенсійним фондом
за погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, надсилають
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.
Протягом десяти днів із дня
надходження вимоги про сплату
недоїмки, платник єдиного внеску
зобов'язаний сплатити суму недоїмки та
фінансових санкцій.

Позивачем вживались заходи для
погашення відповідачем заборгованості
зі сплати страхових внесків, а саме,
направлялась вимога про сплату боргу №
Ф 224У від 10.05.2013 р. на загальну суму 7849,08
грн. (а.с. 9), яка отримана відповідачем
28.05.2013 р. (а.с. 8). До даної вимоги увійшла
загальна сума заборгованості
відповідача по єдиному внеску. Однак,
боржник після отримання даної вимоги
її не оскаржила та зазначену у ній
суму боргу не сплатила.

Таким чином, за відповідачем рахується
заборгованість перед управлінням
Пенсійного фонду України у
Липовецькому районі по сплаті єдиного
внеску на загальнообов`язкове державне
соціальне страхування за 2011 рік в
розмірі 4010,30 грн., що підтверджується
витягом з картки особового рахунку ФОП
ОСОБА_1 (а.с. 11).

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Статтями 11, 71 КАС України передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, оцінивши
надані позивачем докази, суд дійшов
висновку, що вимоги позивача
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи та наявним матеріалам, у зв'язку
з чим позов підлягає задоволенню
відповідно до чинного законодавства та
у межах заявлених вимог.

Що стосується розподілу судових
витрат, то згідно з ч. 4 ст. 94 КАС України
у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь управління Пенсійного фонду
України у Липовецькому районі (22500,
Вінницька область, м. Липовець, вул.
Шевченка, 9, р/р 0210 в ГУДКСУ у
Вінницькій області, МФО 802015, код 20115403)
борг зі сплати єдиного соціального
внеску в сумі 4010,30 грн. (чотири тисячі
десять гривень 30 копійок).

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна