Справа № 539/4873/13-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2014-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

21 березня 2014 року м.
Київ К/800/14858/14

Суддя Вищого адміністративного суду
України Черпак Ю.К., розглянувши
матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 27 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області про
перерахунок пенсії,

встановив:

Постановою Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 19 жовтня 2010 року позов
задоволено частково: зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
м. Лубни призначити та виплачувати
ОСОБА_1, інваліду 2 групи, пенсію
відповідно до частини четвертої статті
54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" не нижчу 8 мінімальних
пенсій за віком та щомісячну додаткову
пенсію, передбачену частиною першою
статті 50 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком з урахуванням частини
першої статті 28 "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та Закону України "Про
державний бюджет України", з
врахуванням виплаченого, починаючи
стягнення з 21 серпня 2010 року. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постановою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 3 червня 2011 року постанову суду
першої інстанції скасовано в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
та прийнято в цій частині нову
постанову, якою збов'язано ГУ ПФУ в
Полтавській області провести
перерахунок та виплатити ОСОБА_1
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком відповідно до статті 50
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
відповідно до частини першої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" за період з 20 вересня 2009
року по 20 серпня 2010 року з урахуванням
виплачених сум. Позовні вимоги ОСОБА_1
за період з 27 листопада 2007 року по 19
вересня 2009 року залишено без розгляду.

ОСОБА_1 звернувся до Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області із заявою про зміну порядку і
способу виконання рішення суду.

Ухвалою Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 24 грудня 2013 року заяву
ОСОБА_1 про зміну способу і порядку
виконання судового рішення суду
задоволено: змінено спосіб і порядок
виконання постанови Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області у даній справі і стягнуто з
Управління Пенсійного фонду в м. Лубнах
та Лубенського району Полтавської
області на користь ОСОБА_1 нараховану
недоотриману пенсію, як інваліда 2
групи у відповідності до суму
недоотриманої допомоги, як дитині
війни у відповідності до статей 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
за період з 21 серпня 2010 року по 31 жовтня
2011 року в сумі 65274,56 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 27 лютого 2014
року ухвалу суду першої інстанції
скасовано, а в задоволенні заяви ОСОБА_1
про зміну порядку і способу виконання
рішення суду відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви
позивача, апеляційний суд виходив з
того, що її задоволення фактично змінює
зміст резолютивної частини судового
рішення, що є неприпустимим, а
матеріали справи не містять доказів
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення.

У касаційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на Закон України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень", яким змінено правове
регулювання порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру, що
унеможливлює їх виконання, і є
підставою для зміни порядку і способу
виконання рішення суду, просить
скасувати судове рішення апеляційного
суду та залишити в силі ухвалу суду
першої інстанції.

Згідно з пунктом 4 частини другої
статті 213 КАС України касаційна скарга
має містити обґрунтування вимог особи,
що подає касаційну скаргу, із
зазначенням того, у чому полягає
порушення норм матеріального чи
процесуального права та як вони
вплинули на правильність вирішення
справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини
п'ятої статті 214 КАС України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги
та оскаржуваних судових рішень,
касаційна скарга є необґрунтованою, а
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи, оскільки заявник не навів
підстав, які б дозволили вважати, що
суди неправильно застосували норми
матеріального або процесуального
права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5
частини п'ятої статті 214 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 27 лютого 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Головне управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області про перерахунок пенсії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Ю.К. Черпак