Справа № 2518/2-а-9152/11
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2518/2-а-9152/11 Головуючий у
1-й інстанції: Павленко О.В.
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

25 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Аліменка В.О.,

суддів: Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
відповідача Управління праці та
соціального захисту населення
Ріпкинської районної державної
адміністрації Чернігівської області
на постанову Ріпкинського районного
суду Чернігівської області від 11.01.2012
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Управління праці та
соціального захисту населення
Ріпкинської районної державної
адміністрації Чернігівської області
про оскарження бездіяльності та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача зобов'язати провести
нарахування допомоги на чисте
харчування у відповідності із ст.37 ЗУ
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" як особі,
проживаючій в зоні посиленого
радіоекологічного контролю у розмірі
30% від мінімальної заробітної плати.

Постановою Ріпкинського районного
суду Чернігівської області від 11.01.2012
року позовні вимоги - задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
апеляційну інстанцію скасувати
незаконне, на його думку, судове
рішенням та постановити нове, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач проживає на території
радіоактивного забруднення, в зоні
посиленого радіоекологічного
контролю.

Згідно ст. 37 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" громадянам, які проживають
на територіях радіоактивного
забруднення виплачується щомісячна
грошова допомога на придбання чистих
продуктів харчування у зоні посиленого
радіоекологічного контролю у розмірі
30% від мінімальної заробітної плати.

Позивач має право на грошову допомогу
на придбання чистих продуктів
харчування у розмірі 30% від мінімальної
заробітної плати.

Всупереч ст. 37 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" позивачу грошова допомога
на придбання чистих продуктів
харчування виплачувалось відповідно
до Постанов Кабінету Міністрів України
та Закону України "Про державний бюджет
на відповідний рік".

Закон України "Про статус і соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
має вищу юридичну силу в порівнянні з
Постановою Кабінету Міністрів України,
у зв'язку з чім відповідач неправомірно
виплачував грошову допомогу на
придбання чистих продуктів харчування
в меншому розмірі, ніж це передбачено
ст. 37, зазначеного Закону.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
наявність у позивача права на
перерахунок та виплату грошової
допомоги на придбання чистих продуктів
харчування у розмірах, визначених ст. 37
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Розглядаючи вимоги позивача про
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок щомісячної грошової
допомоги з урахуванням вимог ст. 37
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку, що вимоги позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню з вересня 2010
року в межах шестимісячного строку
звернення до суду з адміністративним
позовом, з врахуванням виплачених сум.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 201 - 204 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 183-2, 197, 198, 200, 205 та 206 КАС України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
Управління праці та соціального
захисту населення Ріпкинської
районної державної адміністрації
Чернігівської області - залишити без
задоволення.

Постанову Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 11.01.2012 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
Аліменко В.О.

Судді:
Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.

.

Головуючий суддя
Аліменко В.О.

Судді:
Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.