Справа № 826/3140/13-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Соколова
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

13 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

За участю секретаря:
Свириди Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційними скаргами Міністерства
внутрішніх справ України та
Національної академії внутрішніх
справ на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 травня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Національної академії внутрішніх
справ, Міністерства внутрішніх справ
України про визнання неправомірними
дій, висновки службового
розслідування, рішення комісії,
визнання нечинними наказів, поновлення
на навчанні, зобов'язання вчинити певні
дії та стягнення грошового утримання
за час вимушеного прогулу і моральної
шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до Національної академії
внутрішніх справ, Міністерства
внутрішніх справ України про визнання
неправомірними висновків службового
розслідування та рішення комісії,
визнання нечинними наказів
Міністерства внутрішніх справ України
та Національної академії внутрішніх
справ в частині притягнення до
дисциплінарної відповідальності,
поновлення на навчанні в Національній
академії внутрішніх справ,
зобов'язання провести повторне
службове розслідування, стягнення
грошового утримання за час вимушеного
прогулу і моральної шкоди.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 травня 2013 року адміністративний
позов задоволено частково.

Скасовано наказ Міністерства
внутрішніх справ України «Про
надзвичайну подію в НАВС та покарання
винних» № 103 від 25 січня 2013 року в
частині звільнення ОСОБА_3 з органів
внутрішніх справ України.

Скасовано наказ Національної академії
внутрішніх справ «По особовому складу»
№ 18 о/с від 11 лютого 2013 року року в
частині звільнення ОСОБА_3 з органів
внутрішніх справ.

Поновлено ОСОБА_3 на навчанні в
Національній академії внутрішніх
справ та на службі в органах внутрішніх
справ України, у званні рядового
міліції на посаді курсанта 3 курсу
факультету підготовки кадрів для
підрозділів боротьби з незаконним
обігом наркотиків Національної
академії внутрішніх справ України.

Зобов'язано Національну академію
внутрішніх справ нарахувати та
виплатити недоплачене грошове
утримання ОСОБА_3 за час вимушеного
прогулу з 12 лютого 2013 року у розмірі 1035
(однієї тисячі тридцяти п'яти) грн.

В інщій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач - Міністерство внутрішніх
справ України звернувся з апеляційною
скаргою, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та винести нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Також, відповідач - Національна
академія внутрішніх справ звернувся з
апеляційною скаргою, просить скасувати
постанову суду першої інстанції в
частині задоволених позовних вимог та
винести нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні суддю-доповідача, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційних
скарг, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги задоволенню не
підлягають, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч.1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 01
вересня 2010 року ОСОБА_3 зарахований на
службу в органах внутрішніх справ та
проходив навчання в Національній
академії внутрішніх справ на
факультеті підготовки кадрів для
підрозділів боротьби з незаконним
обігом наркотиків Національної
академії внутрішніх справ.

25 вересня 2010 року ОСОБА_3 прийняв
присягу працівника органів внутрішніх
справ України.

16 жовтня 2012 року за участю курсантів
Національної академії внутрішніх
справ, одним з яких був ОСОБА_3, під час
проведення тактико-спеціальних
навчань між курсантами факультету
підготовки для підрозділів боротьби з
незаконним обігом наркотиків рядовими
міліції ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виникла бійка,
внаслідок якої обидва отримали тілесні
ушкодження.

Так, пунктом 3 Наказу Міністерства
внутрішніх справ України від 25 січня 2013
року № 103 за порушення вимог ст. ст. 2, 4
та 7 Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, розв'язання
бійки, ігнорування наказів НАВС щодо
дотримання службової дисципліни
курсанта 3-го курсу факультету
підготовки кадрів для підрозділів
боротьби з незаконним обігом
наркотиків Національної академії
внутрішніх справ рядового міліції
ОСОБА_3 звільнено з органів внутрішніх
справ.

Наказом Національної академії
внутрішніх справ МВС України від 11
лютого 2013 року № 18 о/с «По особовому
складу», рядового міліції ОСОБА_3
звільнено зі служби в органах
внутрішніх справ в запас (з постановкою
на військовий облік) за п. 63 «є» (за
порушення дисципліни) з 08 лютого 2013
року.

Вважаючи прийняті відповідачами
накази протиправними, а звільнення
незаконним, позивач звернувся до суду з
позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 18 Закону України «Про
міліцію» від 20 грудня 1990 року № 565-XII,
порядок та умови проходження служби в
міліції регламентуються Положенням
про проходження служби особовим
складом органів внутрішніх справ,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» від 22 лютого
2006 року № 3460-IV, дисциплінарний
проступок - це невиконання чи неналежне
виконання особою рядового або
начальницького складу службової
дисципліни.

Статтею 5 вищевказаного Закону
передбачено, що за вчинення
дисциплінарних проступків особи
рядового і начальницького складу
несуть дисциплінарну відповідальність
згідно з цим Статутом.

Облік заохочень і дисциплінарних
стягнень, що застосовуються до осіб
рядового і начальницького складу,
ведуть підрозділи по роботі з
персоналом органів внутрішніх справ на
підставі відповідних наказів.
Відомості про заохочення та
дисциплінарні стягнення, застосовані
до осіб рядового і начальницького
складу, заносяться в місячний строк до
особових справ цих осіб (стаття 6 Закону
№ 3460-IV).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України», службова
дисципліна базується на високій
свідомості та зобов'язує кожну особу
рядового і начальницького складу:
дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників; захищати і охороняти від
протиправних посягань життя, здоров'я,
права та свободи громадян, власність,
довкілля, інтереси суспільства і
держави; поважати людську гідність,
виявляти турботу про громадян і бути
готовим у будь-який час надати їм
допомогу; дотримуватися норм
професійної та службової етики;
берегти державну таємницю; у службовій
діяльності бути чесною, об'єктивною і
незалежною від будь-якого впливу
громадян, їх об'єднань та інших
юридичних осіб; стійко переносити всі
труднощі та обмеження, пов'язані зі
службою; постійно підвищувати свій
професійний та культурний рівень;
сприяти начальникам у зміцненні
службової дисципліни, забезпеченні
законності та статутного порядку;
виявляти повагу до колег по службі та
інших громадян, бути ввічливим,
дотримуватися правил внутрішнього
розпорядку, носіння встановленої форми
одягу, вітання та етикету; з гідністю і
честю поводитися в позаслужбовий час,
бути прикладом у дотриманні
громадського порядку, припиняти
протиправні дії осіб, які їх учиняють;
берегти та підтримувати в належному
стані передані їй в користування
вогнепальну зброю, спеціальні засоби,
майно і техніку.

У разі виявлення порушень
законодавства, зловживань чи інших
правопорушень у службовій діяльності
особа рядового або начальницького
складу повинна вжити заходів щодо
припинення цих порушень та доповісти
про це безпосередньому або старшому
прямому начальникові.

Статтею ст.12 вищевказаного Закону
передбачено, що на осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: усне зауваження; зауваження;
догана; сувора догана; попередження
про неповну посадову відповідність;
звільнення з посади; пониження в
спеціальному званні на один ступінь;
звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України», з метою
з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку, учиненого
особою рядового або начальницького
складу, начальник призначає службове
розслідування.

Як вбачається з матеріалів справи, 16
жовтня 2012 року, за участю курсантів
Національної академії внутрішніх
справ, одним з яких був ОСОБА_3, під час
проведення тактико-спеціальних
навчань між курсантами факультету
підготовки для підрозділів боротьби з
незаконним обігом наркотиків рядовими
міліції ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виникла бійка,
внаслідок якої обидва отримали тілесні
ушкодження.

Постановою слідчого прокуратури
Солом'янського району міста Києва в
порушенні кримінальної справи
відносно курсанта третього курсу
Національної академії внутрішніх
справ ОСОБА_3 відмовлено за відсутністю
в його діях, які виявились у
спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_4,
складу злочинів, передбачених ст. ст. 121,
122 Кримінального кодексу України.

Так, з даної постанови вбачається, що
згідно акту судово - медичного
дослідження № 1807/е, у ОСОБА_4 виявлені
легкі тілесні ушкодження у вигляді
синця (гематоми) над лівою бровою.

Згідно виписки з історії хвороби № 9276,
клінічний діагноз у ОСОБА_3: ЗЧМТ, струс
головного мозку, перелом кісток стінок
лівої орбіти, перелом кісток носу та
медіального краю передньої стінки
фронтальної пазухи зліва, перелом
стінок лівої верхньощелепної пазухи,
перелом сосцевидного відростку,
перелом тім'яних кісток, перелом
потиличної кістки, контузія лівого ока
1 ст., субкон'юктивальний крововилив
лівого ока, емфізема та гематоми повік
зліва, гострий бронхіт.

Матеріали справи свідчать, що за фактом
вказаної події, Національною академією
внутрішніх справ було проведено
службове розслідування, яким
встановлено наявність складу
дисциплінарного правопорушення в діях
обох курсантів та складено висновок
від 31 жовтня 2012 року, затверджений
ректором НАВС.

Крім того, відповідно до висновку за
матеріалами додаткового службового
розслідування за фактом порушення
службової дисципліни курсантами 3-го
курсу факультету підготовки кадрів дл
підрозділів боротьби з незаконним
обігом наркотиків НАВС рядовими
міліції ОСОБА_4 та ОСОБА_3,
затвердженого ректором Національної
академії внутрішніх справ 13 листопада
2012 року, за грубе порушення ст. 1,
абзаців 1, 4, 9 та 10 ч. 1 ст. 7
Дисциплінарного статуту України,
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 рекомендовано
притягнути до дисциплінарної
відповідальності - звільнити з органів
внутрішніх справ України та
відрахувати з числа курсантів
академії.

Також, 25 січня 2013 року комісією
Міністерства внутрішніх справ України
складено висновок службового
розслідування за заявою ОСОБА_3 від 29
листопада 2012 року.

За результатами встановлених у
висновку від 25 січня 2013 року обставин,
комісія дійшла висновку, що за
порушення вимог ст.ст.2, 4, 7, 8 та 12
Дисциплінарного статуту, розв'язання
бійки, курсантів 3-го курсу факультету
підготовки кадрів для підрозділів
боротьби з незаконним обігом
наркотиків рядових міліції ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 слід звільнити з органів
внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 25 січня 2013 року № 103 за
порушення вимог ст. ст. 2, 4 та 7
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, розв'язання
бійки, ігнорування наказів НАВС щодо
дотримання службової дисципліни
курсанта 3-го курсу факультету
підготовки кадрів для підрозділів
боротьби з незаконним обігом
наркотиків Національної академії
внутрішніх справ рядового міліції
ОСОБА_3 звільнено з органів внутрішніх
справ України.

Крім того, наказом Національної
академії внутрішніх справ МВС України
від 11 лютого 2013 року № 18 о/с «По
особовому складу», рядового міліції
ОСОБА_3 звільнено зі служби в органах
внутрішніх справ в запас (з постановкою
на військовий облік) за п. 63 «є» (за
порушення дисципліни) з 08 лютого 2013
року.

Разом з тим, відповідно до положень ст.
14 Закону України «Про Дисциплінарний
статут органів внутрішніх справ
України», при визначенні виду
дисциплінарного стягнення мають
враховуватися тяжкість проступку,
обставини, за яких його скоєно,
заподіяна шкода, попередня поведінка
особи та визнання нею своєї вини, її
ставлення до виконання службових
обов'язків, рівень кваліфікації тощо. У
разі вчинення незначного порушення
службової дисципліни начальник може
обмежитись усним попередженням особи
рядового або начальницького складу
щодо необхідності суворого додержання
службової дисципліни. У разі
притягнення до дисциплінарної
відповідальності осіб рядового і
начальницького складу, які мають
дисциплінарне стягнення і знову
допустили порушення службової
дисципліни, дисциплінарне стягнення,
що накладається, має бути більш
суворим, ніж попереднє. Звільнення осіб
рядового і начальницького складу з
органів внутрішніх справ як вид
стягнення є крайнім заходом
дисциплінарного впливу.

Проаналізувавши вищенаведені
положення Закону № 3460-IV, колегія суддів
вважає висновки відповідачів щодо
застосування до позивача такого виду
дисциплінарного стягнення, як
звільнення з органів внутрішніх справ
безпідставними та неправомірними,
оскільки при цьому не було враховано
тяжкість проступку; обставин, за яких
його скоєно; заподіяної шкоди;
попередню поведінку та визнання особою
своєї вини; ставлення до виконання
службових обов'язків.

Крім того, відповідачами не було взято
до уваги, що ОСОБА_3 до жодних
дисциплінарних стягнень не
притягувався, про що свідчить його
послужний список, а дії позивача не
призвели до негативних (тяжких)
наслідків.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів зазначає, що відповідачами
необґрунтовано, тобто без врахування
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішень були видані накази
про притягнення до дисциплінарної
відповідальності позивача - звільнення
з органів внутрішніх справ України.

Таким чином, колегія суддів вважає
вірним висновок суду першої інстанції
про протиправність звільнення ОСОБА_3 з
органів внутрішніх справ України та
протиправність оскаржуваних позивачем
наказів Міністерства внутрішніх справ
України та наказу Національної
академії внутрішніх справ.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про часткове задоволення
позову - скасування наказу
Міністерства внутрішніх справ України
«Про надзвичайну подію в НАВС та
покарання винних» № 103 від 25 січня 2013
року, наказу Національної академії
внутрішніх справ «По особовому складу»
№ 18 о/с від 11 лютого 2013 року.

Зважаючи на протиправність та
скасування вищезазначених наказів,
колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції також правомірно задоволено
позовні вимоги щодо поновлення ОСОБА_3
на навчанні в Національній академії
внутрішніх справ, на службі в органах
внутрішніх справ України та
зобов'язано Національну академію
внутрішніх справ нарахувати та
виплатити недоплачене грошове
утримання ОСОБА_3 за час вимушеного
прогулу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційних скарг не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Міністерства
внутрішніх справ України та
Національної академії внутрішніх
справ - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 14 травня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

Повний текст ухвали виготовлено 19.02.2014
року.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.