Справа № 2а-2680/12/2670
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2014 року 16:40
справа №2а-2680/12/2670
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Кузьменка В.А., за
участю секретаря Калужського Д.О.,
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомФізичної особи-підприємця
ОСОБА_1доДержавної податкової
інспекції у Святошинському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у місті
Києвіза участюПрокуратури
Святошинського району міста
Києвапроскасування податкових
повідомлень-рішеньОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі
п тексту - позивач, ФОП ОСОБА_1)
звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі міста Києва Державної
податкової служби (далі по тексту - ДПІ
у Святошинському районі м. Києва), в
якому просить: 1) скасувати податкові
повідомлення-рішення від 03 листопада
висновки, викладені в акті перевірки.
Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
30 травня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2012 року адміністративний позов
задоволено частково, скасовано
податкові повідомлення-рішення від 03
іншій частині позовних вимог
Ухвалою Вищого адміністративного суду
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30 травня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2012 року скасовано, а справу направлено
на новий розгляд до суду першої
Автоматизованою системою
документообігу Окружного
адміністративного суду міста Києва
адміністративну справу передано на
розгляд судді Кузьменку В.А.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 02 січня 2014 року
прийнято адміністративну справу
№2а-2680/12/2670 до провадження та
призначено судове засідання.
В судовому засіданні 27 лютого 2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав, представник відповідача
проти задоволення позовних вимог
заперечив; прокуратура Святошинського
району міста Києва свого представника
до суду не направила.
Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Враховуючи неприбуття представника
прокуратури Святошинського району
міста Києва та положення частини
шостої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, беручи до уваги відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта, в
судовому засіданні 27 лютого 2014 року суд
ухвалив перейти до розгляду справи в
письмовому провадженні.
Судом встановлено, що постановою
Кабінету Міністрів України від 20
березня 2013 року №229 "Про утворення
територіальних органів Міністерства
доходів і зборів" утворено як юридичні
особи публічного права територіальні
органи Міністерства доходів і зборів,
зокрема Державну податкову інспекцію у
Святошинському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві;
реорганізовано шляхом приєднання до
відповідних територіальних органів
Міністерства доходів і зборів
територіальні органи Державної
податкової служби, у тому числі
Державну податкову інспекцію у
Святошинському районі міста Києві
Державної податкової служби, та
визначено, що територіальні органи
Міністерства доходів і зборів є
правонаступниками територіальних
органів Державної податкової служби та
Державної митної служби, що
реорганізуються, зокрема Державна
податкова інспекція у Святошинському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві (далі по тексту - ДПІ у
Святошинському районі) є
правонаступником Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
міста Києві Державної податкової
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
Відповідно до податкового
повідомлення-рішення ДПІ у
Святошинському районі м. Києва від 03
підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54,
пунктом 7 підрозділу 10 розділу 20
Податкового кодексу України, за
порушення підпункту "а" пункту 19.1
статті 19 Закону України "Про податок з
доходів фізичних осіб" ФОП ОСОБА_1
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб на 755
972,13 грн., у тому числі за основним
платежем - 755 972,13 грн.
Відповідно до податкового
повідомлення-рішення ДПІ у
Святошинському районі м. Києва від 03
статті 1 Указу Президента України від 12
червня 1995 року №436/95 "Про застосування
штрафних санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки", за
порушення пунктів 2.2, 2.6 постанови
Правління Національного банку України
від 15 грудня 2004 року №637 "Про
затвердження Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні" за не оприбуткування готівки
до ФОП ОСОБА_1 застосовано суму
штрафних (фінансових) санкцій у розмірі
повідомлення-рішення прийняті на
підставі акта від 20 липня 2011 року
№1820/17-40/НОМЕР_1 "Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_1, АДРЕСА_1, за період з
01.10.2008р. по 30.06.2011р." (далі по тексту - Акт
У висновку Акта перевірки встановлено
1) в порушення частини четвертої статті
1, частини восьмої статті 4 Указу
Президента України від 03 липня 1998 року
№727/98 "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва" дохід
від посередництва у торгівлі товарами
широкого асортименту (спортивні товари
та інвентар) зарахований у звіті за 2010
рік на суму 217 390,00 грн., не відповідає
фактично отриманій позивачем виручці
від посередництва у спеціалізованій
торгівлі товарами широкого
асортименту (спортивні товари та
2) в порушення статті 1 Указу Президента
України від 03 липня 1998 року №727/98 "Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва" ФОП ОСОБА_1,
перебуваючи на спрощеній системі
оподаткування за період з 01 січня 2010
року по 31 грудня 2010 року отримав
виручку 8 563 489,38 грн. (з податком на
додану вартість), в тому числі виручку,
яка надійшла платнику податків згідно
відомостей центральної бази даних
державного реєстру фізичних осіб
Державної податкової адміністрації
України про суми виплачених доходів в
розмірі 1 861 719,54 грн. та згідно договору
від 01 серпня 2010 року №19 в розмірі 6 701
770,80 грн., що перевищує обсяг виручки,
який встановлений спеціальним
законодавством, на 8 063 489,38 грн.;
3) в порушення вимог статті 5 Указу
Президента України від 03 липня 1998 року
№727/98 "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва"
позивач отримав виручку за період з 01
січня 2010 року по 31 грудня 2010 року, яка
перевищує 500 тис. грн., заява на право
застосування загальної системи
оподаткування на 2011 рік до ДПІ у
Святошинському районі м. Києва
подавалась 13 грудня 2010 року за №7710;
4) в порушення пункту 4 статті 14 Декрету
Кабінету Міністрів України "Про
прибутковий податок з громадян" та
підпункту "а" пункту 19.1 статті 19 Закону
України "Про податок з доходів фізичних
осіб" позивач не подав декларації про
доходи за 4 квартал 2010 року та 1, 2
квартали 2011 року, не задекларував дохід
за 4 квартал 2010 року у розмірі 8063 489,38
грн., та дохід за 1, 2 квартали 2011 року у
розмірі 483 575,00 грн.;
5) в порушення вимог статті 13 Декрету
Кабінету Міністрів України "Про
прибутковий податок з громадян"
встановлено заниження
оподатковуваного валового доходу на
суму 5 402 362,11 грн., у тому числі за 4
квартал 2010 року - 5 039 680,86 грн. та за 2011
рік - 362 681,25 грн., що призвело до
заниження зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб на загальну суму
6) на порушення вимог пунктів 2.2, 2.6
постанови Правління Національного
банку України від 15 грудня 2004 року №637
"Про затвердження Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні" позивач
не оприбуткував готівкові кошти в
розмірі 8 063 489,38 грн.
Встановлені в Акті перевірки порушення
мотивовані тим, що задекларовані
позивачем за 2010 рік доходи, не
відповідають фактично отриманим, а
саме: у звіті суб'єкта малого
підприємництва-фізичної
особи-платника єдиного податку за 2010
рік позивачем задекларовано дохід у
розмірі 217 390,00 грн., однак, за даним
роздруківки відомостей центральної
бази даних державного реєстру фізичних
осіб Державної податкової
адміністрації України про суми
виплачених доходів за 3 квартал 2010 року
ФОП ОСОБА_1 отримав дохід від
підприємств в розмірі 1 861 719,54 грн.; за
період з 01 серпня 2010 року по 31 грудня 2010
року позивач отримав від ТОВ "Ріалпром"
дохід у розмірі 6 701 770,80 грн. за
договором про надання послуг від 01
серпня 2010 року №19.
Позивач вважає протиправними спірні
податкові повідомлення-рішення,
оскільки висновки Акта перевірки про
отримання ФОП ОСОБА_1 виручки у розмірі
8 563 489,38 грн. документально не
підтверджуються, а згідно первинних
документів за 2010 рік розмір фактично
отриманої виручки складає лише 217 367,58
Відповідач проти задоволення позовних
вимог заперечив з підстав, викладених в
Акті перевірки, та додатково зазначив,
що взаємозалік вимог між позивачем та
ТОВ "Ріалпром" не відповідає вимогам
законодавства, а тому вважається, що
розрахунки проведені в грошовій формі
і позивач отримав від ТОВ "Ріалпром" за
відвантажену продукцію готівкові
Крім того, обґрунтовуючи розмір
отриманої позивачем виручки
відповідач посилається на
задекларовані ФОП ОСОБА_1 в податкових
деклараціях з податку на додану
вартість за серпень-грудень 2010 року
показники обсягів поставки.
Окружний адміністративний суд міста
Києва, виходячи із розміру пред'явлених
позовних вимог, звертає увагу на
Відповідно статі 1 Указу Президента
України від 03 липня 1998 року №727/98 "Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва" установлено, що
спрощена система оподаткування, обліку
та звітності запроваджується, зокрема
для фізичних осіб, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і у трудових
відносинах з якими, включаючи членів їх
сімей, протягом року перебуває не
більше 10 осіб та обсяг виручки яких від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) за рік не перевищує 500 тис.
Виручкою від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) вважається
сума, фактично отримана суб'єктом
підприємницької діяльності на
розрахунковий рахунок або (та) в касу за
здійснення операцій з продажу
продукції (товарів, робіт, послуг).
Таким чином, обсяг виручки
визначається із розміру фактично
отриманої суми на розрахунковий
рахунок або в касу суб'єкта
підприємницької діяльності за
операціями з реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг).
Як зазначено в Акті перевірки та не
заперечується сторонами, за період з 01
жовтня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01
квітня 2009 року по 30 червня 2011 року
застосовував спрощену систему
оподаткування та сплачував єдиний
Суд встановив, що за період І - IV
квартали 2010 року в звітах суб'єкта
малого підприємництва-фізичної
особи-платника єдиного податку обсяг
виручки ФОП ОСОБА_1 від реалізації
товарів (робіт, послуг) наростаючим
підсумком з початку терміну дії
свідоцтва про сплату єдиного податку в
календарному році становить 217 380,00 грн.
Відповідач зазначає, що за період І - IV
квартали 2010 року ФОП ОСОБА_1 фактично
отримав виручку у розмірі 8 563 489,38 грн., в
тому числі: 1 861 719,54 грн. отримано від
підприємств за даними відомостей
центральної бази даних державного
реєстру фізичних осіб Державної
податкової адміністрації України про
суми виплачених доходів, та 6 701 770,80 грн.
отримано від ТОВ "Ріалпром" за
договором про надання послуг від 01
серпня 2010 року №19.
В обґрунтування отримання виручки у
розмірі 1 861 719,54 грн. відповідач
посилається на відомості центральної
бази даних державного реєстру фізичних
осіб Державної податкової
адміністрації України про суми
виплачених доходів, на підтвердження
чого надав суду роздруківку (т. 3 а.с. 147)
із зазначенням прізвища, ім'я та
по-батькові позивача, адреси його
проживання, назв підприємств, сум та
Суд звертає увагу, що надана
відповідачем роздруківка не містить
ідентифікуючих ознак та підпису
уповноваженої особи, які б вказували,
що інформація, зазначена у роздруківці,
є відомостями з центральної бази даних
державного реєстру фізичних осіб
Державної податкової адміністрації
України про суми виплачених доходів
ФОП ОСОБА_1; крім того, з наданої
роздруківки неможливо встановити, які
суми доходів нараховано або виплачено
позивачу за перевірений період.
Згідно частини першої статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
Як встановлює частина четверта статті
70 Кодексу адміністративного
судочинства України, обставини, які за
законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування, крім
випадків, коли щодо таких обставин не
Виходячи з поняття доказів надана
відповідачем роздруківка не є належним
та допустимим доказом отримання
позивачем виручки у розмірі 1 861 719,54 грн.
та не приймається судом до уваги.
Суд звертає увагу, що інших доказів, які
б підтверджували отримання позивачем
за перевірений період від підприємств
виручки у розмірі 1 861 719,54 грн.,
відповідачем на вимогу суду не надано.
При цьому відповідні докази
відповідача зобов'язано надати ухвалою
Окружного адміністративного суду
міста Києва про витребування доказів
від 17 лютого 2014 року.
Досліджуючи обставини отримання
позивачем виручки у розмірі 6 701 770,80 грн.
від ТОВ "Ріалпром" за договором про
надання послуг від 01 серпня 2010 року №19
суд встановив наступне.
Матеріали справи підтверджують, що між
ФОП ОСОБА_1 (виконавець) та ТОВ
"Ріалпром" (замовник) укладено договір
про надання послуг від 01 серпня 2010 року
№19, за умовами якого виконавець
зобов'язується за завданням замовника
надати послуги з передпродажної
підготовки товарів спортивного
призначення, пакування товарів без
залучення найманої сили та
посередницькі послуги з оптового
продажу товарів спортивного
Згідно додаткової угоди від 03 серпня 2010
року до вказаного договору вартість
послуг визначається сторонами по факту
їх надання та фіксується в документах
по наданих послугах - накладних на
відвантаження товарів ат актах
прийому-передачі послуг.
За актом прийому-передачі товару від 01
грудня 2010 року та актом
прийому-повернення товару від 10 грудня
2010 року виконавець прийняв від
замовника та потім повернув замовнику
товар (спортивні товари в асортименті)
згідно відповідних видаткових
Відповідно до акта прийому-передачі
наданих послуг від 27 грудня 2010 року
позивач надав ТОВ "Ріалпром" обумовлені
договором послуги на загальну суму 414
За поставлені послуги ФОП ОСОБА_1 за
перевірений період отримав від ТОВ
"Ріалпром" на розрахунковий рахунок
суму у розмірі 160 000,00 грн., що
підтверджується відповідною випискою
банку за 29 грудня 2010 року (т. 1, а. с. 114).
Доказів отримання на розрахунковий
рахунок або у касу ФОП ОСОБА_1 суми у
розмірі 6 701 770,80 грн. від ТОВ "Ріалпром"
відповідачем до суду не надано.
Вищий адміністративний суд України,
скасовуючи попередні судові рішення, в
ухвалі від 10 грудня 2013 року зазначив
наступне: "…в обґрунтування скасування
спірних податкових повідомлень-рішень
судами визначено, що при проведенні
перевірки фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 не взято до уваги додаткову
угоду №1 до договору про надання послуг
№19 від 03.08.2010 року, акт прийому-передачі
товару від 01.12.2010 року, акт
прийому-повернення товару від 10.12.2010
року до зазначеного договору та
додаткової угоди…Проте, незважаючи на
те, що копії договору про надання
послуг №19 від 01.08.2010 року та додаткової
угоди №1 до нього, що наявні в
матеріалах справи, не містять підпису
уповноваженої особи ТОВ "Ріалпром" та
відтиску печатки товариства, останні
прийняті судами як доказ…Також без
оцінки судів залишились наявні в
справі копії платіжних доручень про
перерахування коштів позивачу, в яких
зазначено підставою платежу оплата за
товар, а не за надані послуги".
На виконання вимог Вищого
адміністративного суду України
позивач надав до суду копії договору
про надання послуг від 01 серпня 2010 року
№19 та додаткової угоди №1 до нього з
підписом директора ТОВ "Ріалпром" -
Вітчинкіна О.В. та відтиском печатки
останнього (т. 3 а. с. 21, 23).
Разом з тим, на думку суду, договір про
надання послуг від 01 серпня 2010 року №19,
додаткова угода №1 до нього та акти
приймання-передачі товарів та акт
прийому-передачі послуг не є доказами,
які підтверджують отримання ФОП ОСОБА_1
виручки, тобто фактичного отримання на
розрахунковий рахунок позивача або у
касу суми в розмірі 6 701 770,80 грн.
Належних доказів, які б підтвердили
фактичне отримання позивачем суми в
розмірі 6 701 770,80 грн. на розрахунковий
рахунок або в касу за операціями з
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг), зокрема платіжних доручень,
виписок банку, прибуткових ордерів,
матеріали справи не містять.
Що стосується посилань Вищого
адміністративного суду України на
наявність у справі платіжних доручень,
то таких в матеріалах справи не
виявлено; в якості доказу отримання від
ТОВ "Ріалпром" виручки є лише виписки
банку за 29 грудня 2010 року на загальну
суму 160 000,00 грн., при цьому призначенням
платежу визначено "за товари спорт.
Призначення згідно договору №019 від
Водночас таке призначення платежу не
змінює суми фактично отриманої
позивачем виручки від ТОВ "Ріалпром".
Посилання відповідача на дані
податкових декларацій позивача з
податку на додану вартість за
серпень-грудень 2010 року в частині
обсягів поставки є безпідставними та
не стосуються обставин справи.
Так, судом встановлено, що у податкових
деклараціях з податку на додану
вартість за серпень-грудень 2010 року ФОП
ОСОБА_1 задекларував обсяги поставки з
операцій на митній території України,
що оподатковуються за ставкою 20%, на
рівні 1 370 543,00 грн., 1 791 383,00 грн., 208 110,00
грн., 2 659 663,00 грн. та 672 073,00 грн.,
Разом з тим, суд зауважує, що відповідно
до підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статі 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" (який застосовувався до
спірних правовідносин на момент їх
виникнення) визначено, що датою
виникнення податкових зобов'язань з
поставки товарів (робіт, послуг)
вважається дата, яка припадає на
податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
або дата зарахування коштів від
покупця (замовника) на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів (робіт, послуг), що підлягають
поставці, а у разі поставки товарів
(робіт, послуг) за готівкові грошові
кошти - дата їх оприбуткування в касі
платника податку, а при відсутності
такої - дата інкасації готівкових
коштів у банківській установі, що
обслуговує платника податку;
або дата відвантаження товарів, а для
робіт (послуг) - дата оформлення
документа, що засвідчує факт виконання
робіт (послуг) платником податку.
Наведена правова норма вказує, що
декларування позивачем в податковій
декларації податкових зобов'язань з
податку на додану вартість не є доказом
зарахування коштів на його банківський
рахунок, оскільки виникнення податних
зобов'язань пов'язується також із
моментом відвантаження товарів чи
оформленням документа, що засвідчує
факт виконання робіт (послуг).
Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що висновки Акта перевірки
про те, що ФОП ОСОБА_1, перебуваючи на
спрощеній системі оподаткування за
період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2010
року, отримав виручку у розмірі 8 563 489,38
грн. нормативно та документально не
Оскільки факт отримання позивачем
виручки у розмірі 8 563 489,38 грн. не
підтверджується, необґрунтованими та
помилковими є також висновки Акта
перевірки про перевищення виручки у
розмірі 500 тис. гривень, дозволеної
Указом Президента України від 03 липня
1998 року №727/98 "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва" для
застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності, про
необхідність переходу на загальну
систему оподаткування та подання
декларації про суми одержаного доходу,
а також про заниження оподатковуваного
валового доходу і порушення підпункту
"а" пункту 19.1 статті 19 Закону України
"Про податок з доходів фізичних осіб".
Отже, збільшення позивачу суми
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб на 755 972,13 грн.
повідомлення-рішення ДПІ у
Святошинському районі м. Києва від 03
протиправним, а таке податкове
повідомлення-рішення підлягає
В частині висновків Акта перевірки про
не оприбуткування позивачем
готівкових коштів у розмірі 8 063 489,38 грн.
суд звертає увагу на наступне.
Відповідно до пункту 2.2 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15
грудня 2004 року №637 (далі по тексту -
Положення) (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
визначено, підприємства (підприємці)
здійснюють розрахунки готівкою між
собою і з фізичними особами
(громадянами України, іноземцями,
особами без громадянства, які не
здійснюють підприємницької
діяльності) через касу як за рахунок
готівкової виручки, так і за рахунок
коштів, одержаних із банків. Зазначені
розрахунки проводяться також шляхом
переказу готівки для сплати
відповідних платежів.
Підприємства (підприємці) здійснюють
облік операцій з готівкою у
відповідних книгах обліку.
Згідно з пунктом 2.6 Положення уся
готівка, що надходить до кас, має
своєчасно (у день одержання готівкових
коштів) та в повній сумі
Оприбуткуванням готівки в касах
підприємств, які проводять готівкові
розрахунки з оформленням їх касовими
ордерами і веденням касової книги
відповідно до вимог глави 4 цього
Положення, є здійснення обліку готівки
в повній сумі її фактичних надходжень у
касовій книзі на підставі прибуткових
У разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням РРО або
використанням РК оприбуткуванням
готівки є здійснення обліку зазначених
готівкових коштів у повній сумі їх
фактичних надходжень у книзі обліку
розрахункових операцій на підставі
фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).
Підприємствам, яким Законом України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" надано право проводити
розрахунки готівкою із споживачами без
використання РРО та РК і специфіка
функціонування яких унеможливлює
оформлення ними кожної операції
касовим ордером (продаж проїзних і
перевізних документів; білетів
державних лотерей; квитків на
відвідування культурно-спортивних і
видовищних закладів тощо),
дозволяється оприбутковувати готівку
наприкінці робочого дня за сукупністю
операцій у цілому за робочий день з
оформленням касовими документами і
відображенням у відповідній книзі
Суми готівки, що оприбутковуються,
мають відповідати сумам, визначеним у
відповідних касових (розрахункових)
У свою чергу за визначенням пункту 1.2
Положення готівкова виручка (виручка) -
сума фактично одержаних готівкових
коштів від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) і
позареалізаційні надходження.
Пунктом 1 Указу Президента України "Про
застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки" від 12 червня 1995 року №436/95,
установлено, що у разі порушення
юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами -
громадянами України, іноземними
громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами
підприємницької діяльності, а також
постійними представництвами
нерезидентів, через які повністю або
частково здійснюється підприємницька
діяльність, норм з регулювання обігу
готівки у національній валюті, що
встановлюються Національним банком
України, зокрема, за неоприбуткування
(неповне та/або несвоєчасне)
оприбуткування у касах готівки
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафу у п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми.
З огляду на не доведення відповідачем
фактичного одержання ФОП ОСОБА_1
готівкових коштів від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг) у
розмірі 8 063 489,38 грн. та відсутність в
матеріалах справи відповідних доказів,
висновки Акта перевірки про
неоприбуткування готівкових коштів є
необґрунтованими, що виключає
правомірність застосування до
позивача штрафних санкцій у
п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми, а саме 40 317 446,90
грн. на підставі податкового
повідомлення-рішення ДПІ у
Святошинському районі м. Києва від 03
Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, ДПІ у Святошинському
районі не доведена правомірність та
обґрунтованість прийняття спірних
податкових повідомлень-рішень з
урахуванням вимог встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов ФОП ОСОБА_1 в цій частині підлягає
Водночас позовні вимоги про скасування
висновків, викладених в Акті перевірки,
не підлягають задоволенню, оскільки
висновки актів перевірок не є рішенням,
дією чи бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки
позивача у сфері публічно-правових
відносин, а є лише викладенням
суб'єктивної думки посадової особи, що
здійснила перевірку. Крім того,
визнання протиправними та скасування
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень є достатнім
способом захисту порушеного права
Згідно з частиною третьою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України визначено, якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.
Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
1. Адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити
2. Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі міста Києва
Державної податкової служби від 03
3. В іншій частині адміністративного
4. Присудити з Державного бюджету
України на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 понесені ним
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 2 113,81 грн. (дві тисячі сто
тринадцять гривень вісімдесят одна
Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.А. Кузьменко