Справа № 1424/466/2012
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1424/466/2012

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції:
Далматова Г.А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Димерлія О.О. та
Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Южноукраїнської
міської ради Миколаївської області на
постанову Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 07.03.2012
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Южноукраїнської
міської ради Миколаївської області про
визнання протиправними рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Южноукраїнської міської ради
Миколаївської області про визнання
протиправними рішення.

Постановою Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 07.03.2012
року позов задоволено. Визнано
протиправними рішення Управління
праці та соціального захисту населення
Южноукраїнської міської ради
Миколаївської області щодо
необхідності надання ОСОБА_1 довідки,
що дає право на пільги по оплаті жилої
площі та комунальних послуг,
виключення з Єдиного державного
автоматизованого реєстру осіб, які
мають право на пільги та позбавлення
пільг. Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Южноукраїнської міської ради
Миколаївської області поновити ОСОБА_1
в Єдиному державному автоматизованому
реєстрі осіб, які мають право на пільги
та поновити надання йому пільг по
оплаті жилої площі та комунальних
послуг.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, Управління
праці та соціального захисту населення
Южноукраїнської міської ради
Миколаївської області в апеляційній
скарзі зазначає про невідповідність
висновків суду обставинам справи. При
цьому апелянт вважає, що судом допущено
порушення матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи по
суті. У зв'язку з чим в апеляційній
скарзі ставиться питання про
скасування постанови суду першої
інстанції і винесення нової постанови
із відмовою в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про відсутність підстав для її
задоволення.

ОСОБА_1 наказом УМВС України в
Миколаївській області № 9 о/с від 09
лютого 1998 року був звільнений з органів
внутрішніх справ України на підставі
ст. 64 п. «ж» Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 114 від 29 липня 1991
року, в запас Збройних Сил України з
пільговою вислугою понад 25 років.

Відповідно до Закону України від 09
квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» позивачу призначена пенсія за
вислугу років, що підтверджується
копією пенсійного посвідчення із
відповідним записом виду пенсії.

Згідно ст. 22 Закону України «Про
міліцію» № 565-ХІІ від 20 грудня 1990 року, в
редакції станом на час звільнення
позивача, було передбачено, що за
працівниками міліції, звільненими зі
служби за віком, хворобою або вислугою
років, зберігається право на пільги за
цим законом. На підставі цього закону
йому були надані пільги - 50-процентна
знижка по оплаті жилої площі та
комунальних послуг, якими він
користувався до листопада 2011 року.

В серпні 2011 року позивач одержав лист
УПСЗН Южноукраїнської міської ради
Миколаївської області №3849/07 від 15
серпня 2011 року з вимогою надати до 15
вересня 2011 року довідку про право
користування пільгами, а в разі
ненадання вказаної довідки пільги
будуть призупинені.

В січні 2012 року позивач звернувся до
відповідача з проханням відновити йому
надання ЗС пільг або надати мотивовану
відповідь щодо причин позбавлення його
пільг. Відмова УПСЗН Южноукраїнської
міської ради Миколаївської області
мотивувалася тим, що згідно листа
Департаменту роботи з персоналом МВС
України № 612-3341 від 30 червня 2005 року
підставою для надання пільг є довідка
про право на пільги. Пенсійне
посвідчення є це документом, що
підтверджує право на одержання пенсії
і засвідчує особу його власника при
одержанні належних до виплат сум
пенсії, при зверненні до органів
Пенсійного фонду та інших державних
органів з питань пенсійного
забезпечення. Для включення позивача
до Єдиного державного
автоматизованого реєстру необхідно
надати документ, що підтверджує право
на г з пільги із зазначенням категорії
пільговика (а.с.8).

Однак, зазначений лист Департаменту
роботи з персоналом МВС України, згідно
листа Міністерства юстиції України №
К-11855 від 20 квітня 2010 року «Щодо порядку
винесення та виконання припису
прокурора», не є нормативно-правовим
актом, має роз'яснювальний,
інформаційний характер та не повинен
встановлювати правові норми, а тому
суд, керуючись п. 4 ст. 9 КАС України,
повинен застосувати правовий акт, який
має вишу юридичну силу.

Вирішуючи спір по суті суд першої
інстанції вірно дійшов висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позовних вимог, виходячи з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 29 січня 2003 року № 117 «Про Єдиний
державний автоматизований реєстр осіб,
які мають право на пільги»,
запроваджено Єдиний державний
автоматизований реєстр осіб, які мають
право на пільги та затверджено
Положення про Єдиний державний
автоматизований реєстр осіб, які мають
право на пільги.

Відповідно до абз. 1 п. 5 зазначеного
Положення, для включення до Реєстру
інформації про пільговика він подає
уповноваженому органу довідку про
склад сім'ї, копії документів, що
підтверджують право пільговика та
членів його сім'ї на пільги (з
пред'явленням оригіналів цих
документів), копію довідки про
присвоєння ідентифікаційного номера у
Державному реєстрі фізичних осіб -
платників податків та інших
обов'язкових платежів, пред'являє
паспорт та надає інформацію про
характеристику житла та послуги, щодо
отримання яких він має пільги та
реально ними користується.

Згідно пунктів 3 та 7 Положення про
Єдиний державний автоматизований
реєстр осіб, які мають право на пільги,
структурні підрозділи з питань праці
та соціального захисту населення
виконавчих органів місцевих рад
здійснюють ведення цього Реєстру та
забезпечують автоматизоване
використання інформації, яка
знаходиться в Реєстрі, для контролю за
відомостями, які подаються
підприємствами та організаціями, що
надають послуги для розрахунків за
надані пільговикам послуги.

Вищевказаний Реєстр ведеться
уповноваженими органами за місцем
проживання пільговика.

Пунктом «а» ст. 12 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» № 2262-ХІІ в редакції, яка діяла на
момент спірних правовідносин,
встановлено право на пенсію за
вислугою років особам офіцерського
складу, прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, іншим особам, зазначеним у
п. «б»-«д» ст. 1-2 цього Закону, незалежно
від віку в разі, якщо вони мають на день
звільнення зі служби вислугу 20 років і
більше.

Відповідно до п. «б» ст. 1-2 Закону №
2262-ХП право на пенсійне забезпечення на
умовах цього Закону, мають звільнені зі
служби особи начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ
України, особи начальницького складу
податкової міліції, особи
начальницького і рядового складу
Державної кримінально-виконавчої
служби України, особи начальницького і
рядового складу органів і підрозділів
цивільного захисту.

Згідно з пунктом 64 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ особи середнього,
старшого і вищого начальницького
складу звільняються зі служби в запас
(з постановкою на військовий облік): а)
за віком; б) через хворобу; в) через
обмежений стан здоров'я; г) через
скорочення штатів; д) через службову
невідповідність; є) за порушення
дисципліни; ж) за власним бажанням; з) у
зв'язку з переходом у встановленому
порядку на роботу в інші міністерства і
відомства (організації); и) через
сімейні обставини або з інших поважних
причин, перелік яких затверджується
Кабінетом Міністрів України; і) у
зв'язку з непроходженням випробування
в період іспитового строку.

З наведеного переліку вбачається, що
такої підстави для звільнення як
"вислуга років" немає, що означає
відсутність у законодавстві
можливості звільнення осіб
начальницького складу, до яких
належить позивач, з зазначенням
підстави "за вислугу років".

Водночас термін "за вислугу
років"вживається у Законах України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб"та "Про міліцію"у контексті
соціального захисту осіб, звільнених
зі служби по причині наявності вислуги
-20 і більше років.

Згідно ст. 22 Закону України «Про
міліцію» № 565-ХІІ в редакції, що діяла
на момент звільнення позивача, за
працівниками міліції, звільненими за
вислугою років, зберігаються пільги,
встановлені цим Законом, а саме знижка
по оплаті жилої площі, комунальних
послуг, а також палива.

Призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою
років свідчить про те, що відповідно до
ст. 22 Закону України «Про міліцію» №
565-ХІІ, він має право на користування
пільгами, а тому його позовні вимоги
підлягають задоволенню.

З огляду на викладене апеляційний суд
не приймає до уваги доводи апелянта,
оскільки доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків, зазначених у
рішенні суду першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, суд апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 200 КАС України,
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову місцевого
суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Южноукраїнської міської ради
Миколаївської області - залишити без
задоволення, а постанову
Южноукраїнського міського суду
Миколаївської області від 07.03.2012 року-
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили в порядку, встановленому
частиною 5 статті 254 КАС України, і може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого Адміністративного Суду
України протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя
Зуєва Л.Є.

суддя
Димерлій О.О.

суддя
Єщенко О.В.