Справа № 826/1519/14
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2014-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2014 року
№ 826/1519/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва, у складі: судді Добрянської Я.І.,
розглянув відповідно до вимог ч. 6 ст. 128
КАС України в порядку письмового
провадження адміністративну справу:
до відповідача: Управління Пенсійного
фонду України у Дніпровському районі м.
про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивачка ОСОБА_1 звернулася в Окружний
адміністративний суд м. Києва з позовом
до відповідача начальника Управління
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва Божок
Людмили Борисівни про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання вчинити певні дії.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 10.02.2014 р. суддею
Добрянською Я.І. було відкрито
провадження в адміністративній справі
№ 826/1519/14, та призначено справу до
судового розгляду.
В позовній заяві позивачка просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність
начальника Управління Пенсійного
фонду України у Дніпровському районі м.
Києва Божок Людмили Борисівни, яка
виявилась у ненаданні відповідей на
запити від 25.06.2013 р. та від 21.08.2013 р.
ОСОБА_1 на отримання публічної
- зобов'язати начальника Управління
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва Божок
Людмилу Борисівну надати, відповідно
до законодавства, належну відповідь на
запити від 25.06.2013 р. та від 21.08.2013 р.
ОСОБА_1 на отримання публічної
інформації на вказану адресу у
п'ятиденний строк із дня набрання
судовим рішенням законної сили;
- стягнути з Державного бюджету на
користь ОСОБА_1 усі судові витрати.
В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивачка у позовній заяві
зазначає про те, що відповідачем
начальником Управління Пенсійного
фонду України у Дніпровському районі м.
Києва Божок Людмилою Борисівною було
протиправно не надано ОСОБА_1 відповіді
на письмові запити позивачки від 25.06.2013
р. та від 21.08.2013 р., оскільки таке право
на отримання відповідної інформації
забезпечене ст.ст. 3, 4, 10, 12 Закону
України «Про доступ до публічної
Відповідачем, у свою чергу, до
канцелярії суду 05.03.2014 р. було подано
письмове клопотання про заміну
неналежної сторони, а саме неналежного
відповідача начальника Управління
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва Божок
Людмили Борисівни, що не є суб'єктом
владних повноважень, а діє від імені
відповідного суб'єкта владних
повноважень, на належного відповідача
Управління Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва, що саме і
є суб'єктом владних повноважень до
якого можуть бути заявлені позовні
Крім того, до вказаного клопотання про
заміну неналежної сторони
відповідачем також було долучено
докази щодо надання Управлінням
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва
позивачці відповідей на письмові
запити останньої від 25.06.2013 р. та від
05.07.2013 р. та № 296/09/17-290 від 27.08.2013 р.
Однак в судове засідання, призначене на
11.03.2014 р. позивачка та відповідач не
прибули, хоча останні належним чином
були повідомленні про дату, час та
місце судового засідання, докази чого
наявні в матеріалах справи.
З даного приводу позивачкою 05.03.2014 р. до
канцелярії суду було подано письмову
заяву про слухання справи № 826/1519/14 без
Отже, зважаючи на неприбуття всіх осіб,
що беруть участь у справі, в судове
засідання 11.03.2014 року, в даному випадку:
позивачки та відповідача, які були
повідомлені належним чином про
слухання справи, суд, на підставі вимог
ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, ухвалив
розглядати дану адміністративну
справу № 826/1519/14 в порядку письмового
Про перехід до розгляду зазначеної
справи в порядку письмового
провадження позивачку та відповідача
було належним чином повідомлено листом
від 11.03.2014 р., який отриманий останніми
відповідно повідомлень про вручення
поштового відправлення, які містяться
в матеріалах справи.
Станом на 21.03.2014 р. інших документів з
приводу даного спору по справі № 826/1519/14
від сторін до канцелярії суду не
Так, в порядку письмового провадження
судом ухвалою від 21.03.2014 р. було
задоволено письмове клопотання
відповідача про заміну неналежної
сторони, та замінено неналежного
відповідача начальника Управління
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва Божок
Людмили Борисівни, що не є суб'єктом
владних повноважень, а лише діє від
імені відповідного суб'єкта владних
повноважень, на належного відповідача
Управління Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва, що саме і
є суб'єктом владних повноважень до
якого можуть бути заявлені позовні
Розглянувши по суті подані позивачкою
та відповідачем документи та
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд м.
Як вбачається з наявних матеріалів
справи, 25.06.2013 року позивачка ОСОБА_1,
реалізуючи своє конституційне право на
отримання інформації, звернулась до
відповідача Управління Пенсійного
фонду України у Дніпровському районі м.
Києва із запитом на отримання
публічної інформації (далі - запит № 1),
у якому просила надати запитувачу
відповідні документи та інформацію, що
зазначені в даному запиті.
Відповідно до поштового повідомлення
про вручення, запит № 1 надійшов до
відповідача 01.07.2013 року.
Також, як підтверджується наявними
матеріалами справи, 21.08.2013 року
позивачка ОСОБА_1, реалізуючи своє
конституційне право на отримання
інформації, вдруге звернулась до
відповідача Управління Пенсійного
фонду України в Дніпровському районі м.
Києва із повторним запитом на
отримання публічної інформації (далі -
запит № 2), у якому також просила надати
запитувачу відповідні документи та
інформацію, що зазначені в даному
Відповідно до поштового повідомлення
про вручення, запит № 2 надійшов до
відповідача 23.08.2013 року.
Проте, як зазначає позивачка в позовній
заяві, відповідачем Управлінням
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва в обох
випадках не було надано ОСОБА_1 жодної
відповіді на вказані письмові запити №
1 та № 2, що відповідно і стало підставою
для звернення останньої до Окружного
адміністративного суду м. Києва для
захисту своїх прав та інтересів.
Дослідивши наявні у справі докази,
проаналізувавши матеріали справи та
вивчивши норми відповідного
законодавства України, що було чинним
на час виникнення спірних
правовідносин, суд дійшов до висновку
про відсутність правових підстав для
задоволення позовних вимог позивачки,
зважаючи зокрема на наступне.
Відповідно до ст. 40 Конституції
України, усі мають право направляти
індивідуальні чи колективні письмові
звернення або особисто звертатися до
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування та посадових
і службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.
Згідно з ч. 2 ст. 34 Конституції України,
кожен має право вільно збирати,
зберігати, використовувати і
поширювати інформацію усно, письмово
або в інший спосіб - на свій вибір.
Відповідно до ч. 3 ст. 32 Конституції
України, кожний громадянин має право
знайомитися в органах державної влади,
органах місцевого самоврядування,
установах і організаціях з відомостями
про себе, які не є державною або іншою
захищеною законом таємницею.
Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»,
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом. Публічна
інформація є відкритою, крім випадків,
встановлених законом.
Статтею 3 Закону України «Про доступ до
публічної інформації», визначені
гарантії забезпечення права на доступ
до публічної інформації, відповідно до
якої право на доступ до публічної
інформації гарантується: обов'язком
розпорядників інформації надавати та
оприлюднювати інформацію, крім
випадків, передбачених законом:
визначенням розпорядником інформації
спеціальних структурних підрозділів
або посадових осіб, які організовують у
встановленому порядку доступ до
публічної інформації, якою він володіє;
максимальним спрощенням процедури
подання запиту та отримання
інформації; доступом до засідань
колегіальних суб'єктів владних
повноважень, крім випадків,
передбачених законодавством;
здійсненням парламентського,
громадського та державного контролю за
дотриманням прав на доступ до
публічної інформації; юридичною
відповідальністю за порушення
законодавства про доступ до публічної
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»,
доступ до публічної інформації
здійснюється на принципах: прозорості
та відкритості діяльності суб'єктів
владних повноважень; вільного
отримання та поширення інформації,
крім обмежень, встановлених законом;
рівноправності, незалежно від ознак
раси, політичних, релігійних та інших
переконань, статі, етнічного та
соціального походження, майнового
стану, місця проживання, мовних або
Згідно зі ст. 10 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
передбачено, що кожна особа має право
доступу до інформації про неї, яка
збирається та зберігається.
Розпорядники інформації, які володіють
інформацією про особу, зобов'язані
зокрема надавати її безперешкодно і
безкоштовно на вимогу осіб, яких вона
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»,
суб'єктами відносин у сфері доступу до
публічної інформації є: запитувачі
інформації - фізичні, юридичні особи,
об'єднання громадян без статусу
юридичної особи, крім суб'єктів владних
повноважень; розпорядники інформації -
суб'єкти, визначені у статті 13 цього
Закону; структурний підрозділ або
відповідальна особа з питань запитів
на інформацію розпорядників
Розпорядники інформації, відповідно до
ст. 13 Закону України «Про доступ до
публічної інформації» - органи
державної влади, інші державні органи,
органи місцевого самоврядування,
органи влади Автономної Республіки
Крим, інші суб'єкти, що здійснюють
владні управлінські функції
відповідно до законодавства та рішення
яких є обов'язковими для виконання.
Так, як зазначає позивачка в своїй
позовній заяві, відповідачем
Управлінням Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м. Києва взагалі
не було надано їй (ОСОБА_1) жодної
відповіді на письмові запити останньої
від 25.06.2013 р. та від 21.08.2013 р., чим
відповідно було порушено вимоги ст.ст.
3, 4, 10, 12 Закону України «Про доступ до
публічної інформації».
Проте, зазначені посилання позивачки
спростовуються наявними у справі
доказами, що були надані відповідачем
Управлінням Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м. Києва.
Зокрема, до клопотання про заміну
неналежної сторони відповідачем
Управлінням Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м. Києва було
долучено докази щодо надання
Управлінням Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва
позивачці ОСОБА_1 відповідей на
письмові запити останньої від 25.06.2013 р.
та від 21.08.2013 р., а саме копії
та № 296/09/17-290 від 27.08.2013 р.
Крім того, до копій зазначених листів
відповідей на письмові запити
296/09/17-290 від 27.08.2013 р. відповідачем були
також надані копії конвертів
відправлення таких листів-відповідей
із штампами поштового відділення
Таким чином, посилання позивачки на
ненадання відповідачем Управлінням
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м. Києва жодних
відповідей на письмові запити
останньої від 25.06.2013 р. та від 21.08.2013 р. -
не відповідають дійсності та
спростовуються наявними у справі
Більш того, в даній адміністративній
справі № 826/1519/14 позивачкою не
заявлялося позовних вимог щодо
невідповідності таких відповідей
відповідача на письмові запити ОСОБА_1
27.08.2013 р.) вимогам чинного
законодавства, визнання дій
відповідача щодо надання таких
відповідей протиправними, чи щодо
зобов'язання відповідача надати інші
відповіді з урахуванням тих чи інших
Отже, відповідно до наявних у справі
доказів, відповідачем Управлінням
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м. Києва на
виконання вимог наведеного
законодавства України (ст.ст. 3, 4, 10, 12
Закону України «Про доступ до
публічної інформації»), були надані
296/09/17-290 від 27.08.2013 р.) на письмові запити
позивачки ОСОБА_1 від 25.06.2013 р. та від
21.08.2013 р., відповідно до чого позовні
вимоги позивачки є необґрунтованими
(спростовуються наявними у справі
доказами) та такими, що не підлягають
Згідно зі ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
9) з урахуванням права особи на участь
у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного
Згідно вимог ч. 1 ст. 9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, довів суду
необґрунтованість та безпідставність
заявлених позивачкою позовних вимог,
що спростовуються наявними у справі
Натомість позивачка не надала суду
обґрунтованих пояснень та допустимих
доказів на їх підтвердження, щодо
заявлених нею позовних вимог.
Зважаючи на таке, суд дійшов до
висновку про відмову у задоволенні
Враховуючи вищенаведене в сукупності,
та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, 158-163 КАС
України, Окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В И В:
1. В адміністративному позові
Строк і порядок набрання судовим
рішенням законної сили встановлені у
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя:
Я.І. Добрянська

Дата складання та підписання в повному
обсязі постанови - 21.03.2014 р.