Справа № 2а-1593/12/2770
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року
м. Київ К/800/9085/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.,

секретар Мороз Ю.М.,

за участю представника
відповідача Малиш Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
виконавчої служби України на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Севастополя від 26 вересня 2012 року
та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 23 січня 2013 року у справі за позовом
Севастопольської міської Ради до
Державної виконавчої служби України
про визнання дій протиправними та
скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2012 року Севастопольською
міською Радою подано позов до
Державної виконавчої служби України
про визнання дій протиправними та
скасування постанови від 21 червня 2012
року щодо стягнення виконавчого збору
за виконавчим провадженням ВП №29316157.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста
Севастополя від 26 вересня 2012 року позов
задоволено. Визнано протиправними дії
державного виконавця Державної
виконавчої служби України щодо
стягнення з Севастопольської міської
Ради виконавчого збору у розмірі 1360
грн. у виконавчому провадженні ВП
№29316157. Скасовано постанову державного
виконавця Державної виконавчої служби
України від 21 червня 2012 року про
стягнення з Севастопольської міської
Ради виконавчого збору у розмірі 1360 грн
у виконавчому провадженні ВП №29316157.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 23 січня 2013 року апеляційну скаргу
Державної виконавчої служби України
залишено без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Севастополя від 26 вересня 2012 року
-без змін.

Не погоджуючись із судовими рішеннями
першої та апеляційної інстанцій
відповідач звернувся з касаційною
скаргою в якій посилаючись на допущені
судом порушення норми матеріального та
процесуального права просить їх
скасувати та постановити нове про
відмову у задоволення позовних вимог.

Перевіривши доводи касаційної
скарги, правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, у межах, визначених
ст. 220 КАС України, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга підлягає
залишенню без задоволення.

Судами встановлено, що на підставі
постанови Окружного адміністративного
суду міста Севастополя від 06 вересня 2010
року, яка набрала законної сили 17
березня 2011 року, Окружним
адміністративним судом міста
Севастополя 29 червня 2011 року видано
виконавчий лист у адміністративні
справі 2а-2400/10/2770 згідно з яким,
Севастопольську міську Раду
зобов'язано розглянути на сесії
питання про прийняття рішення про
надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,06 га, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1 для
обслуговування кафе - бару «ОСОБА_4».

На підставі виконавчого листа у
адміністративній справі № 2а-2400/10/2770,
старшим державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження від 18 жовтня
2011 року ВП № 29316157, яку було отримано
Севастопольською міською Радою 24
жовтня 2011 року.

24 листопада 2011 року відповідачем було
винесено вимогу № 38393/5-8 про негайний
розгляд на сесії питання про прийняття
рішення про надання дозволу ОСОБА_3 на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею 0,
06 га, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1 для обслуговування кафе - бару
«ОСОБА_4», яку було отримано
Севастопольською міською Радою 02
грудня 2011 року.

Крім того, старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України 21 червня 2012 року було
винесено постанову ВП № 29316157 про
закінчення виконавчого провадження,
яка була отримана Севастопольською
міською Радою 02 липня 2012 року постанову
ВП № 29316157 про стягнення виконавчого
збору з Севастопольської міської Ради
у розмірі 1 360 гривень 00 копійок, у
зв'язку з невиконанням боржником у
наданий строк виконавчого листа у
адміністративній справі № 2а-2400/10/2770,
виданого 29 червня 2011 року. Дана
постанова була отримана
Севастопольською міською Радою 02 липня
2012 року.

Закон України «Про виконавче
провадження» (далі -Закон) визначає
умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку.

Відповідно до частини другої статті 11
Закону державний виконавець здійснює
заходи, необхідні для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення (далі - виконавчий
документ), у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Згідно з частиною другої статті 25
Закону державний виконавець протягом
трьох робочих днів з дня надходження до
нього виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Частиною першою статті 27 Закону
передбачено, що у разі ненадання
боржником у строки, встановлені
частиною другою статті 25 цього Закону
для самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

Відповідно до частини першоі статті 28
Закону у разі невиконання боржником
рішення майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Судами встановлено, що листом від 13
грудня 2011 року вих. № 03-15/4740
Севастопольська міська Рада
повідомила Відділ примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України про те, що питання про
прийняття рішення про надання дозволу
ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою
щодо відводу земельної ділянки площею
0,06 га для обслуговування кафе - бару
«ОСОБА_4», буде розглянуто на черговому
засіданні міської Ради з урахуванням
вимог статті 15 Закону України "Про
доступ до публічної інформації".

Проект рішення щодо надання дозволу
ОСОБА_3 на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,06 га, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1 для обслуговування
кафе - бару «ОСОБА_4», було опубліковано
на сайті Севастопольської міської Ради
16 грудня 2011 року. Мінімальний строк,
після закінчення якого проект
зазначеного рішення можливо
розглянути на пленарному засідання
Севастопольської міської Ради,
закінчився 17 січня 2012 року.

Перше пленарне засідання сесії
Севастопольської міської Ради, після
закінчення строку оприлюднення
рішення, відбулось 07 лютого 2012 року.

На пленарному засіданні
Севастопольської міської Ради 07 лютого
2012 року було розглянуто питання про
надання дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,06 га, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, для реконструкції
кафе -бару кафе - бару «ОСОБА_4» та
прийнято рішення з даного питання від 07
лютого 2012 року № 2498 "Про відмову ОСОБА_3
у наданні згоди на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки пл. 0, 06 га, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1 для обслуговування
кафе - бару «ОСОБА_4».

07 травня 2012 року на адресу відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Севастопольською міською Радою
надіслано лист № 0315/1762 в якому
зазначено, що Севастопольською міською
Радою розглянуто заяву ОСОБА_3 про
надання дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,06 га, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1 для обслуговування
кафе - бару «ОСОБА_4» про що прийнято
рішення від 07 лютого 2012 року № 2498.

Отже, задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції, з рішенням якого
погодився суд апеляційної інстанції,
зробив висновок про те, що державним
виконавцем безпідставно встановив
пропущення боржником строку виконання
постанови суду, оскільки
Севастопольська міська Рада
добровільно виконала рішення суду та
строки і в порядку, визначеними
резолютивною частиною цього рішення, а
також на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Враховуючи те, що посилання
відповідача в касаційній скарзі на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права не знайшли свого
підтвердження при розгляді даної
справи, та ним повно та всебічно
перевірені надані сторонами докази,
дана їм належна оцінка у рішеннях, які
належним чином мотивовані і за своїм
змістом та формою відповідають вимогам
матеріального та процесуального
закону, касаційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а судові
рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 220, 221, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну Державної виконавчої служби
України залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Севастополя від 26 вересня 2012
року та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 23 січня 2013 року у справі за позовом
Севастопольської міської Ради до
Державної виконавчої служби України
про визнання дій протиправними та
скасування постанови - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.В. Ліпський

Судді:
С.В. Головчук

Ю.К. Черпак