Справа № 671/1975/13-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 671/1975/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Чорний С.Б.
Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В.,
Мельник-Томенко Ж.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду у
Волочиському районі Хмельницької
області на постанову Волочиського
районного суду Хмельницької області
від 19 вересня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду у
Волочиському районі Хмельницької
області про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

10.09.2013 року позивач - ОСОБА_2 звернувся
до Волочиського районного суду
Хмельницької області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду у
Волочиському районі Хмельницької
області про перерахунок пенсії.

Постановою Волочиського районного
суду Хмельницької області від 19.09.2013
року адміністративний позов
задоволено, а саме:

визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України у
Волочиському районі щодо відмови
позивачу у перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці з 10 березня 2013 року
відповідно до вимог ч.3 ст.138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів»;

зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України у Волочиському районі
Хмельницької області здійснити
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
ОСОБА_2 відповідно до вимог ч.3 ст.138
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів» за період з 10 березня 2013
року по 10 вересня 2013 року включно, з
врахуванням рішення Конституційного
суду України від 03.06.2013 року №3-рп/2013, та
в подальшому при зміні прожиткового
мінімуму і відповідно збільшенні
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді, перераховувати
і виплачувати позивачу щомісячне
довічне грошове утримання судді у
відставці згідно ч.3 ст.138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» в редакції до змін внесених
законом від 08.07.2011 року №3668-VI, по день
припинення права на таке утримання.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Волочиського
районного суду Хмельницької області
від 19.09.2013 року та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Оскільки рішення суду першої інстанції
прийняте у порядку скороченого
провадження за результатами розгляду,
передбаченого п. 2 ч.1 ст. 183-2 КАС України,
у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, справа розглянута в порядку
письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково, а постанову
суду першої інстанції - скасувати та
прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов задовольнити
частково з наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи, з
11.04.1976 року по 22.06.1987 року позивач
працював суддею, головою
Ярмолинецького районного суду
Хмельницької області, з 22.06.1987 року по
06.05.1999 року працював суддею, головою
Волочиського районного суду
Хмельницької області. Постановою ВР
України від 18.02.1999 року №445-XIV був
звільнений з посади судді в зв'язку з
поданням заяви про відставку з 06.05.1999
року.

Позивач, як суддя у відставці,
перебуває на обліку у відповідача з
01.07.2007 року та отримує з 01.01.2013 року
довічне грошове утримання судді у
відставці в розмірі 5224,26 грн.

Відповідно до вимог ч.3 ст.138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» щомісячне грошове утримання
судді у відставці виплачується в
розмірі 80 % грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. З
січня 2012 року було підвищено заробітну
плату працюючим суддям. Згідно довідки
ТУ ДСА України в Хмельницькій області
від 05.07.2013 року №234, суддівська
винагорода судді Волочиського
районного суду за період з 01.01.2012 року
по 01.06.2013 року складала від 13734,40 грн. до
18352 грн.

30.07.2013 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
його щомісячного довічного грошового
утримання, проте, 09.08.2013 року отримав
письмові відмови відповідача з
посиланням на те, що чинним
законодавством не передбачено
перерахунку довічного грошового
утримання суддям районних суддів у
відставці, а лише суддям
Конституційного суду України. Вказане
стало причиною звернення позивача до
суду.

За результатом розгляду справи, суд
першої інстанції, прийшов до висновку
про задоволення позовних вимог. В тому
рахунку, суд першої інстанції прийшов
до висновку, що порушене право
позивача слід захистити таким чином,
щоб запобігти виникненню умов, які
становлять таке порушення та
недопустити подальшого існування
таких умов. Тобто, слід зобов'язати
відповідача в подальшому при зміні
прожиткового мінімуму і відповідно
збільшенні грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді,
перераховувати і виплачувати позивачу
щомісячне довічне грошове утримання
судді у відставці згідно ч.3 ст.138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» в редакції до змін внесених
законом від 08.07.2011 року №3668-VI.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами та висновкам суду першої
інстанції, колегія суддів враховує
наступне.

Особливий статус судді, гарантії його
незалежності визначено Конституцією і
законами України, зокрема - на час
виникнення спірних відносин - Законом
України "Про судоустрій та статус
суддів" від 07.07.2010 року.

Гарантії незалежності суддів
закріплені, зокрема, у ч.4 ст.47 цього
закону, згідно з якою незалежність
судді забезпечується окремим порядком
фінансування та організаційного
забезпечення діяльності судів,
установлених законом, належним
матеріальним та соціальним
забезпеченням судді.

Частиною 1 ст.138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів»
встановлено, що судді, який вийшов у
відставку, після досягненнями
чоловіками віку 62 роки, жінками -
пенсійного віку, встановленого ст.26
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», виплачується пенсія на
умовах, передбачених ст.37 Закону
України «Про державну службу», або за
його вибором щомісячне довічне грошове
утримання.

Відповідно до ст.129 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів», яка діє з
01.01.2012 року, змінено розмір посадових
окладів працюючих суддів та інших
виплат, з яких складається заробітна
плата, у бік їх збільшення.

Згідно з ч. 3 ст. 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80 %
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання, збільшується на 2%
заробітку, але не більше ніж 90 %
заробітної плати судді, без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання.

Така редакція частини 3 статті 138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" була чинна до 01 жовтня 2011 року,
та після набуття чинності на підставі
змін, внесених згідно із Законом
України "Про заходи щодо законодавчого
реформування пенсійної системи" від
08.07.2011 року , була викладена у новій
редакції, де безпосередньо щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80%
грошового утримання судді з якого було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

У разі зміни розміру грошового
утримання діючих суддів
Конституційного Суду України
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання.
Перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання здійснюється з
усієї суми заробітної плати діючих
суддів Конституційного Суду України з
дня виникнення права на відповідний
перерахунок (ч.4 ст.138 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів").

Таким чином, розмір довічного
грошового утримання безпосередньо
пов'язаний із розміром заробітної
плати суддів відповідних судів.

Щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді, в період до 03.06.2013
року, у розмірі не більше десяти
прожиткових мінімумів, установлених
для осіб, які втратили працездатність.

Як зазначив Конституційний Суд України
у мотивувальній частині рішення від 14
грудня 2011 року № 18-рп/2011, щомісячне
довічне грошове утримання судді є
самостійною гарантією незалежності
судді та складовою його правового
статусу. Правова природа щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці та щомісячного грошового
утримання працюючого судді є
однаковою, а самі ці поняття -
однорідними та взаємопов'язаними.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, щомісячне довічне грошове
утримання виплачувалось позивачеві у
відповідності до норм Порядку подання
документів для призначення і виплати
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці органами
Пенсійного фонду України,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 25 січня 2008
року № 3-1, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 12 березня
2008 року за № 200/14891, яким не передбачено
перерахунку довічного грошового
утримання суддів у відставці.

Зазначений порядок не може бути
застосований у спірних
правовідносинах як такий, що прийнятий
раніше, ніж Закон України "Про
судоустрій і статус суддів", оскільки
відповідно до ст.58 Конституції України
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії у часі, а ст. 22
Конституції України встановлено, що
при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру довічного
грошового утримання позивача як судді
у відставці застосуванню підлягають
положення ст.138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів", а не
наведена вище постанова правління
Пенсійного фонду України, яка істотно
звужує обсяг встановлених законом прав
позивача.

У відповідності до ст. 6.4 Європейської
хартії про статус суддів суддя, що
досяг встановленого законом віку для
виходу у відставку з суддівської
посади, яку займав протягом певного
часу, повинен отримувати пенсію по
виходу у відставку, рівень якої повинен
бути як можна ближче до рівня останньої
заробітної плати в якості судді.

Разом з тим, приймаючи оскаржуване
рішення суд першої інстанції не
врахував положення частини 5 статті 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» (в редакції Закону
України від 08 липня 2011 року № 3668-VI) та не
обмежив довічне грошове утримання, яке
підлягає виплаті позивачу у
встановленому цією нормою
максимальному розмірі по 02.06.2013 рік.

При цьому, рішенням Конституційного
суду України від 03.06.2013 року №3-рп/2013
визнано такою, що не відповідає
Конституції України частину 3 ст.138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» у редакції Закону
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08.07.2011 року №3668-VI, тобто
відновили дію положення ч.3 ст.138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» згідно якої щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 % грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді, а за
кожний повний робочий рік роботи на
посаді судді понад 20 років розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на 2% заробітку,
але не більше ніж 90% заробітної плати
судді, без обмеження граничного
розміру щомісячного довічного
грошового утримання.

Конституційний суд України у
мотивувальній частині рішення від
14.12.2011 року №18-рп/2011 року вказав, що
щомісячне довічне грошове утримання
судді є самостійною гарантією
незалежності судді та складовою його
правового статусу, а правова природа
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці та
щомісячне грошове утримання діючого
судді однакова, а самі ці поняття є
однорідні та взаємопов'язані,
ідентичні, відрізняються лише за
способом фінансування: судді у
відставці сплачує Пенсійний фонд
України за рахунок Державного бюджету,
а діючому судді виключно з Державного
бюджету України. Зазначено про
неможливість звуження змісту, об'єму
гарантій незалежності суддів,
матеріального та соціального
забезпечення.

Отже, розмір довічного грошового
утримання судді у відставці
безпосередньо пов'язаний із розміром
заробітної плати працюючих суддів
відповідних суддів.

Відповідно до статті 52 Конституції
України закони та Інші правові акти за
рішенням Конституційного Суду України
визнаються неконституційними повністю
чи в окремій частині, якщо вони не
відповідають Конституції України або
якщо була порушена встановлена
Конституцією України процедура їх
розгляду, ухвалення або набрання ними
чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, оскільки з 03.06.2013 року
правове регулювання спірних
правовідносин здійснювалося
відповідно до частини 3 статті ,138
Закону України «Про судоустрій і
статус судді» в редакції до змін
внесених Законом України від 08 липня 2011
року 3668-VI, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції правильно прийшов до
висновку, що щомісячне довічне грошове
утримання повинно виплачуватись судді
у розмірі 80 % грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді, а за
кожний повний робочий рік роботи на
посаді судді понад 20 років розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на 2% заробітку,
але не більше ніж 90% заробітної плати
судді, без обмеження граничного
розміру щомісячного довічного
грошового утримання.

Разом з тим, колегія суддів не може
погодитись з наступними висновками
суду першої інстанції.

Приймаючи оскаржуване рішення, судом
першої інстанції зобов"язано пенсійний
орган здійснити перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці ОСОБА_2 за
період з 10 березня 2013 року по 10 вересня
2013 року включно, та в подальшому при
зміні прожиткового мінімуму і
відповідно збільшенні грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді, перераховувати і
виплачувати позивачу щомісячне
довічне грошове утримання судді у
відставці згідно ч.3 ст.138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» в редакції до змін внесених
законом від 08.07.2011 року №3668-VI, по день
припинення права на таке утримання.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що
оскільки правовою підставою для
звернення до адміністративного суду є
захист порушених прав, свобод чи
інтересів, то право на позов у особи
виникає лише після порушення
відповідачем її права, тобто захисту
підлягає вже порушене право, а не те,
яке може бути порушене в майбутньому і
щодо якого невідомо, буде воно порушене
чи ні.

Крім того, відповідно до п.1 ч.І ст.45
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", пенсія за віком
призначається з дня, що настає за днем
досягнення пенсійного віку, якщо
звернення за пенсією відбулося не
пізніше трьох місяців з дня досягнення
пенсійного віку, інакше - пенсія за
віком призначається з дня звернення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
вважає безпідставним встановлення
судом першої інстанції кінцевої дати
періоду, за який відповідач повинен
здійснити перерахунок пенсії позивачу,
а саме до 10.09.2013 року.

На підставі викладеного, судова
колегія приходить до висновку, що суд
першої інстанції, надаючи оцінку
вказаним обставинам та зібраним по
справі доказам, частково не правильно
застосував норми матеріального права,
у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке
підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, які викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглянув справу.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

За результатом апеляційного розгляду
справи, колегія суддів прийшла до
висновку про необхідність вийти за
межі позовних вимог, з метою повного та
всебічного захисту прав та інтересів
позивача у спірних правовідносинах.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п.
4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції,
вирішив скасувати її та прийняти нову
постанову про часткове задоволення
позовних вимог, з підстав порушення
судом першої інстанції норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду у Волочиському районі
Хмельницької області задовольнити
частково.

Постанову Волочиського районного суду
Хмельницької області від 19 вересня 2013
року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України у
Волочиському районі щодо відмови
позивачу у перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці ОСОБА_2 з 10 березня 2013 року
відповідно до вимог ч.3 ст.138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів».

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Волочиському районі
Хмельницької області здійснити
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
ОСОБА_2 відповідно до вимог ч.3 ст.138
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів», в редакції Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» від 08.07.2011 року №3668-VІ,
починаючи з 10 березня 2013 року по 02.06.2013
року в розмірі 80% грошового утримання
судді з врахуванням максимального
розміру встановленого ч.5 ст.138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» в редакції Закону України «Про
судоустрій та статус суддів» від 08.07.2011
року №3668-VІ.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Волочиському районі
Хмельницької області здійснити
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання ОСОБА_2, починаючи
з 03 червня 2013 року, в розмірі 90%
грошового утримання судді з
врахуванням розміру, встановленого ч.3
ст.138 Закону України «Про судоустрій та
статус суддів» в редакції Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» від 07.07.2010 року №3668-VІ.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Сторчак В. Ю.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Мельник-Томенко Ж. М.