Справа № 815/1274/14
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1274/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого по справі судді Бжассо Н.В.

за участю секретаря Музики І.О.

представника позивача: Козлова М.С.
(згідно довіреності)

представника відповідача Кучури Ю.О.
(згідно довіреності)

розглянув у відкритому судовому
засіданні в місті Одеса
адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства «Одеський
олійножировий комбінат» до Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеської області про
скасування податкового повідомлення -
рішення

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
"Одеський олійножировий комбінат"
звернулось до Одеського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області про скасування
податкового повідомлення № від
31.12.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення було винесено на
підставі необґрунтованих висновків
акту перевірки № 2469/11-6/00376509 від 06.11.2013
року "Про результати проведення
позапланової невиїзної документальної
перевірки ВАТ "Одеський олійножировий
комбінат" з питань взаємовідносин з ТОВ
"Архспецбуд" за податковий період:
березень та травень 2012 року", а тому є
протиправним та таким, що підлягає
скасуванню, оскільки з боку позивача
при формуванні ним податкового кредиту
за перевіряємий період по
взаємовідносинам з
підприємством-контрагентом ТОВ
"Архспецбуд" - відсутні порушення вимог
Податкового кодексу України.

Відповідачем надано до суду письмові
заперечення на позовну заяву,
відповідно до яких, відповідач
зазначив, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення № від 31.12.2013
року про збільшення ПАТ "Одеський
олійножировий комбінат" суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 5738 грн.- є законним
та обґрунтованим, винесеним у
відповідності до вимог чинного
законодавства. Перевіркою встановлено,
що ПАТ «Одеський олійножировий
комбінат» в порушення п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3
ст. 198 по взаємовідносинам з TOB
«Архспецбуд» завищено суму
податкового кредиту з ПДВ на загальну
суму 3 825 грн. у т.ч.: березень 2012 року -1 699
грн., травень 2012 року - 2 126 грн., що
призвело до завищення від'ємного
значення суми податку на додану
вартість на загальну суму 3 825 грн. у т.ч.:
березень 2012 року -1 699 грн., травень 2012
року - 2 126 грн. На підставі п. 123.1 ст. 123
ПКУ, до ПАТ «Одеський олійножировий
комбінат» необхідно застосувати
штрафні (фінансові) санкції з ПДВ у
розмірі 1 912,5 грн. (3825 х 50 %).

Представник позивача у судовому
засіданні, посилаючись на
обґрунтування, викладені у
адміністративному позові, підтримав
позовні вимоги та просив їх
задовольнити.

Відповідач, надавши пояснення по
справі, до останнього судового
засідання не з`явився, разом з цим надав
до суду заяву, в якій просив суд справу
розглянути без участі його
представника.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ВАТ
"Одеський олійножировий комбінат"
зареєстровано 26.02.1997 року виконавчим
комітетом Одеської міської ради та
перереєстроване 15.06.2011 року.
Підприємство взято на податковий облік
в органах державної податкової служби
ДПІ у Приморському районі м. Одеси
01.04.1997 року за № Ч-3560.

В період з 24.10.2013 року по 30.10.2013 року, на
підставі повідомлення від 23.10.2013 №
238/10/22-6, виданого ДПІ у Приморському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеської області, співробітником
податкового органу, згідно із вимогами
пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, пп.75.1.2.
п. 75.1 ст. 75, п. 79.1, п.79.2 ст.79 Податкового
Кодексу України, відповідно до Наказу
ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеської області від
23.10.2013 №1011 проведена позапланова
невиїзна перевірка відкритого
акціонерного товариства "ОДЕСЬКИЙ
ОЛІЙНОЖИРОВИЙ КОМБІНАТ", код за з питань взаємовідносин з TOB
"АРХСПЕЦБУД " за
податковий період: березень 2012 року та
травень 2012 року.

За результатами перевірки,
відповідачем складено акт перевірки №
2469/22-6/00376509 від 06.11.2013 року "Про
результати проведення позапланової
невиїзної документальної перевірки
ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" з
питань взаємовідносин з ТОВ
"Архспецбуд" за податковий період:
березень 2012 року та травень 2012 року", у
висновках якого відображено порушення
позивачем п. 198.2, п. 198.3 ст.198 Податкового
кодексу України в результаті чого
завищено залишок від`ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду у сумі 3825 грн. у
тому числі в розрізі податкових
періодів: березень 2012 року у сумі 1699
грн., травень 2012 року у сумі 2126
грн.(а.с.8-12).

На підставі висновків акту перевірки №
2469/22-6/00376509 від 06.11.2013 року ДПІ у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області винесено
податкове повідомлення-рішення №
від 25.11.2013 року, яким зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 1699 грн. за
березень 2012 року та 2126 грн. за травень
2012, що разом становить 3 825,00 гривень
(а.с.13).

Не погоджуючись с даним податковим
повідомленням-рішенням, ПАТ «Одеський
олійножировий комбінат» було подано
первинну скаргу № 15/2472 від 29.11.2013 до
Головного управління Міндоходів в
Одеський області (а.с.14-16).

Згідно матеріалів справи, рішенням
Заступника начальника Головного
управління Міндоходів в Одеський
області №1754/10/15-32-10-02-07 від 19.12.2013 про
результати розгляду первинної скарги,
було скасоване податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області №
від 25.11.2013, а скаргу Голови Правління
ПАТ «Одеський олійножировий комбінат»
задоволено, визначено суму заниженого
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 3 825 грн. та
суму штрафних (фінансових) санкцій з
вказаного податку на 1 912,50 гривень
(а.с.17-19).

В зв'язку з незгодою прийнятого
рішення, ПАТ «Одеський олійножировий
комбінат», 27.12.2013 було подано повторну
скаргу №15/2529 до Міністерства доходів і
зборів України (а.с.20-23).

Рішенням Міністерства доходів і зборів
України №893/6/99-99-10-01-15 від 20.01.2014 року про
результати розгляду повторної скарги,
залишено без змін вказане податкове
повідомлення-рішення № від 25.11.2013
ДПІ у Приморському районі м. Одеси з
урахуванням рішення, прийнятого за
розглядом первинної скарги, а повторну
скаргу - без задоволення (а.с.24-27).

Судом встановлено, що 09.01.2014 ПАТ
«Одеський олійножировий комбінат»
отримано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Приморському районі м.Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області №
від 31.12.2013, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на 3825 грн. та
нараховано штрафні (фінансові) санкції
у розмірі 1913 грн. (а.с.28).

Не погодившись із вказаним рішенням
податкового органу, позивач звернувся
до суду.

Заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позовні вимоги ПАТ "Одеський
олійножировий комбінат" підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі ПК
України) останній регулює відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, визначає вичерпний
перелік податків та зборів, що
справляються в Україні, та порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Судом встановлено, що висновки
податкового органу щодо виявлених в
ході перевірки податкової звітності
позивача порушень п. 198.2, п. 198.3 ст.198
Податкового кодексу України
обґрунтовані тим, що виявлено факти,
які свідчать про непідтвердження
реального здійснення
фінансово-господарських операцій TOB
«Архспецбуд».

В Акті перевірки, ревізором, на
підставі Акту ДПІ у Київському районі
м. Одеси від 12.09.2012 №1261/22-34/37476072/75 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки TOB «Архспецбуд» щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків TOB «Буланжері
трейд, за період
квітень, травень 2012 року, TOB «Сітібуд
Україна», код за за період
березень, червень, 2012 року, TOB «Вакус
Естейт», код за за період
жовтень 2011р., червень 2012року, TOB
«Правова група «Домініон», код за
за період лютий 2012 року»,
зазначено, що місцезнаходження TOB
«Архспецбуд» за юридичною адресою не
встановлено, тому зроблені висновки:
про неможливість проведення
зустрічної звірки TOB «Архспецбуд», в
зв'язку з відсутністю за
місцезнаходженням.

При цьому, відповідно до листа Вищого
адміністративного суду України від
20.07.2010 року №1112/11/13-10 відсутність
платника податків за місцем реєстрації
не є підставою для зменшення суми
бюджетного відшкодування,
задекларованої платником податків.

Крім того, з перерахованими у Акті ДПІ у
Київському районі м. Одеси від 12.09.2012
№1261/22-34/37476072/75 контрагентами TOB
«Архспецбуд», позивач не мав жодних
господарських відносин.

Також слід зазначити, що вказаний Акт
датується вереснем 2012 року, документи
на які перевіряючі посилаються,
складені у червні - вересні 2012 року, а
господарські операції позивача та TOB
«Архспецбуд» відбулися раніше, а саме:
у березні, квітні 2012 року.

Відповідно до ст.61 Конституції України,
юридична відповідальність особи має
індивідуальний характер, а тому ПАТ
«Одеський олійножировий комбінат» не
може нести відповідальність за
будь-які протиправні дії інших
юридичних осіб, зокрема своїх
контрагентів.

Згідно листа Вищого адміністративного
суду України від 02.06.2011 р. N742/11/13-11
зазначено, що при дослідженні факту
здійснення господарської операції
оцінюватися повинні відносини
безпосередньо між учасниками тієї
операції, на підставі якої сформовані
дані податкового обліку. При цьому
відносини між учасниками попередніх
ланцюгів постачань товарів та послуг
не мають безпосереднього впливу на
дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
останнім у ланцюгу постачань платником
податків та його безпосереднім
контрагентом.

Також суд вважає, що зустрічні звірки, є
засобом збору податкової інформації,
звірки за своєю суттю не є перевірками,
тому податковий орган безпідставно в
своїх висновках посилається на акт
про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «АРХСПЕЦБУД»,
який за своєю правовою природою не може
бути доказовою базою наявності
порушень податкового законодавства.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій,
зокрема, з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі у разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України
встановлено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно п. 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог, чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Пунктами 201.1, 201.4 ст. 201 ПК України
визначено, що платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну.
Податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товару (послуг).

Згідно п. 201.10 ст. 201 Кодексу податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.6 ст. 201 Кодексу встановлено,
що податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Виходячи із вищезазначеної норми,
податкова накладна є документом, що
підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у
ціні товару.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового
кодексу України визначено, що для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Водночас, ст. 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до положень ст. 9 Закону
України, від 16.07.1999, № 996-XIV "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій.

Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Отже, виходячи із системного аналізу
вказаних норм, для підтвердження даних
податкового обліку можуть братись до
уваги лише ті первинні документи, які
складені в разі фактичного здійснення
господарської операції. Тобто,
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість має бути підтверджений
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Перевіряючи правильність висновків
відповідача, з метою встановлення
факту здійснення господарських
операцій між зазначеними
контрагентами та формування витрат
для цілей визначення податкового
кредиту з податку на додану вартість
та податку з прибутку підприємств,
судом були з'ясовані наступні
обставини.

Судом встановлено, що ПАТ «Одеський
олійножировий комбінат» (замовник) з
TOB «Архспецбуд» (підрядник)
було укладено договір № 24/97 від 03.03.2012
року відповідно до якого підрядник у
межах договірної ціни, проіндексованої
з урахуванням рівня інфляції, виконую
власними силами передбачені
замовленням роботи: ремонт крівлі ТП-222,
ЦРП (а.с.29-30).

Також, ПАТ «Одеський олійножировий
комбінат» (замовник) з TOB «Архспецбуд»
(підрядник) було укладено договір № 37/131
від 25.04.2012 року відповідно до якого
підрядник у межах договірної ціни,
проіндексованої з урахуванням рівня
інфляції, виконую власними силами
передбачені замовленням роботи: ремонт
крівлі КТП 4815-70м2, ТП4263-30м2, майонезний
цех - 35 м2, склад сировини та тари - 50 м2
(а.с.50-51).

Відповідно до умов вказаних договорів -
розрахунків та платежів, Замовник
сплачує 60% передплати від загальної
вартості договору на придбання
матеріалів. Підрядник зобов'язується
виконати погоджений сторонами об'єм
робіт на території ПАТ «Одеський
олійножировий комбінат»: м. Одеса, вул.
Середньофонтанська, 16. Визначений об'єм
робіт був виконаний Підрядником у
повному обсязі.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, факт виконання
вищевказаних робіт підрядником
підтверджуються оформленими та
підписаними сторонами: локальними
кошторисами № 2-1-1, № 2-1-2 (а.с.32-35, 53-54, 56-57,
59-61), договірною ціною договору (а.с.31, 52,
58), актами прийняття виконаних
будівельних робіт (форма №КБ-2в) за
березень 2012 року, квітень 2012 року
(а.с.38-43) та за травень 2012 року (а.с.62-71),
податковими накладними (а.с.77-81),
банківські виписки (а.с.72-76).

При цьому, вказані документи були
надані позивачем під час проведення
перевірки.

Судом встановлено, що під час
здійснення господарських операцій
TOB «Архспецбуд» було
включено до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, а також мало свідоцтво про
реєстрацію платника податку на додану
вартість. За таких обставин позивач не
може нести відповідальність за
несплату податків, не подання
звітності чи інших порушень
податкового законодавства
TOB «Архспецбуд».

Відповідно до ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

На момент здійснення з позивачем
господарських операцій TOB «Архспецбуд»
було зареєстровано як платник податку
на додану вартість в податковому
органі і йому присвоєно індивідуальний
податковий номер платника податку на
додану вартість.

Таким чином, одержавши у встановленому
порядку податкові накладні від
TOB «Архспецбуд», ПАТ «Одеський
олійножировий комбінат» обґрунтовано
включив суму ПДВ з цих накладних до
податкового кредиту; податкові
накладні містили всі необхідні
реквізити, передбачені чинним
законодавством; були виписані
зареєстрованим платником ПДВ та не
мали жодних порушень порядку їх
заповнення. За таких обставин
ПАТ «Одеський олійножировий
комбінат» правомірно на підставі
виданих продавцем податкових
накладних віднесло до складу
податкового кредиту суми ПДВ по
взаємовідносинам з TOB «Архспецбуд», що
підтверджується відповідними
документами.

Отже з урахуванням викладеного, суд
вважає, що відповідач безпідставно
посилається на те, що перевіркою ПАТ
"Одеський олійножировий комбінат"
встановлено відсутність здійснення
робіт від TOB «Архспецбуд», що на думку
податкового органу свідчить про
укладення угоди без мети настання
реальних наслідків.

Сукупність досліджених під час
розгляду справи документів, які
зазвичай супроводжують виконання
операцій такого роду, не дають підстав
для висновку про нездійснення спірних
операцій, а відповідачем в порядку
виконання обов'язку, визначеного ч. 2 ст.
71 КАС України, не надано належних та
допустимих доказів, які б
спростовували їх виконання, а тому суд
вважає, що ДПІ у Приморському районі м.
Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області
не доведено відсутність у позивача
підстав для формування податкового
кредиту внаслідок відсутності
фактичного здійснення робіт, тобто ДПІ
не доведено нездійснення спірних
операцій, а відтак і не доведено
відсутності у позивача підстав для
формування спірної суми податкового
кредиту. Надана позивачем сукупність
первинних документів щодо здійснення
спірних операцій, на думку суду, є
достатньою кількістю належних доказів
на підтвердження фактичності
здійснення робіт.

Таким чином, висновки ДПІ у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області в акті
перевірки № 2469/22-6/00376509 від 06.11.2013 року
про порушення позивачем п. 198.2, п. 198.3
ст.198 Податкового кодексу України в
результаті чого завищено залишок
від`ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного звітного (податкового)
періоду у сумі 3825 грн. у тому числі в
розрізі податкових періодів: березень
2012 року у сумі 1699 грн., травень 2012 року у
сумі 2126 грн., не ґрунтуються на законі
та фактичних обставинах, що мають
значення, а тому суд вважає, що позивач
правомірно відніс до податкового
кредиту суми сплаченого ним податку на
додану вартість по господарських
взаємовідносинах з ТОВ «Архспецбуд» у
перевіряємий період.

Згідно зі ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, зокрема, чи прийняті вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів,
висновків експертів. Належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування. Відповідно до ст.
86 КАС України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Відповідно до ч.
2 ст. 71 КАС України в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

З огляду на викладене суд вважає, що
відповідач у судовому засіданні не
довів правомірності та
обґрунтованості спірного податкового
повідомлення-рішення, яким збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість на 3825 грн. та
нараховано штрафні (фінансові) санкції
у розмірі 1913 грн., у зв'язку з чим
позовні вимоги ПАТ "Одеський
олійножировий комбінат" підлягають
задоволенню у повному обсязі шляхом
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 31.12.2013 року.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 70, 71, 86,
159-164 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити адміністративний
позов Публічного акціонерного
товариства «Одеський олійножировий
комбінат» до Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеської області про скасування
податкового повідомлення - рішення.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеської
області № від 31.12.2013 року.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через Одеський
окружний адміністративний суд
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Повний текст постанови суду складений
та підписаний суддею 24 березня 2014 року.

Суддя
Н.В.Бжассо