Справа № 2а-5052/12/2070
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/65038/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:
Чумаченко Т.А., Сороки М.О.,
Стрелець Т.Г., розглянувши в порядку
попереднього розгляду касаційну
скаргу Міністерства екології та
природних ресурсів України на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 21 червня 2012
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 04 вересня 2012 року у справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Новінтех» до
Міністерства екології та природних
ресурсів України про визнання наказу
недійсним, -в с т а н о в и л а:Товариство
з обмеженою відповідальністю
«Науково-виробниче підприємство
«Новінтех» звернулось до суду з
позовом до Міністерства екології та
природних ресурсів України про
визнання наказу недійсним.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 21 червня 2012
року позов задоволено.

Визнано недійсним пункт 6 наказу
Міністерства екології та природних
ресурсів України №219 від 06 квітня 2012
року щодо анулювання ліцензії на
провадження господарської діяльності
із здійснення операцій у сфері
поводження з небезпечними відходами
ТОВ НВП «Новінтех».

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ТОВ НВП «Новінтех»

(код 22634952) 33,00 грн. сплаченого судового
збору.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 04 вересня
2012 року постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 21
червня 2012 року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими у
справі рішеннями судів, Міністерство
екології та природних ресурсів України
звернулось до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій посилається
на неправильне застосування судами
норм матеріального і процесуального
права, просить рішення судів
попередніх інстанцій скасувати та
постановити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді щодо
обставин, необхідних для ухвалення
рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність правової оцінки обставин
у справі та застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Судами встановлено, що у позивача
наявна ліцензія Міністерства екології
та природних ресурсів України на
здійснення господарської діяльності у
сфері поводження з небезпечними
відходами (збирання, перевезення,
зберігання, оброблення, утилізація,
знешкодження) від 02 червня 2011 року
серії АГ № 594570, видана у зв'язку з
переоформленням ліцензії серії АГ №
594519 від 12 квітня 2011 року на підставі
заяви позивача (доповнено перелік
видів небезпечних відходів, поводження
з якими підлягає ліцензуванню).

Наказом Міністерства екології та
природних ресурсів України від 18 січня
2012 року №16 затверджено План-графік
планових перевірок додержання
ліцензіатами Ліцензійних умов
провадження господарської діяльності
із збирання, заготівлі окремих видів
відходів як вторинної сировини та із
здійснення операцій у сфері поводження
з небезпечними відходами на І квартал
2012 року.

Наказом відповідача від 29 лютого 2012
року № 110 утворено комісію для
проведення планової перевірки
позивача та визначено строк її
проведення - з 19 березня 2012 року по 29
березня 2012 року, на виконання якого
видано посвідчення (направлення) на
проведення перевірки від 05 березня 2012
року № 09/12.

Про проведення зазначеної перевірки у
період з 19 березня 2012 року

по 22 березня 2012 року повідомлено
позивача листом від 12 березня 2012 року

вих. № 4919/07/10-12.

Фактично перевірка була проведена з 21
березня 2012 року по 22 березня 2012 року, за
результатами якої складено акти від 22
березня 2012 року № 13: планової перевірки
додержання ліцензіатом ліцензійних
умов; про виявлення недостовірних
відомостей у документах, поданих
суб'єктом господарювання для одержання
ліцензії; про неможливість ліцензіата
забезпечити виконання ліцензійних
умов, встановлених для певного виду
господарської діяльності.

На підставі цих актів пунктом 6 наказу
Міністерства екології та природних
ресурсів України від 06 квітня 2012 року №
219 прийнято рішення про анулювання
ліцензії позивача на провадження
господарської діяльності на
здійснення операцій у сфері поводження
з небезпечними відходами серії АГ №
594570 від 02 червня 2011 року на підставі
протокольного рішення Ліцензійної
комісії від 03 квітня 2012 року № 05/12 з
питань видачі, переоформлення та
анулювання ліцензій на провадження
господарської діяльності у сфері
виробництва особливо небезпечних
хімічних речовин, із здійснення
операцій у сфері поводження з
небезпечними відходами та збирання,
заготівлі окремих видів відходів як
вторинної сировини.

Вважаючи таке рішення відповідача
протиправним, позивач звернувся до
суду з цим позовом.

Задовольняючи позов суди виходили з
того, що пункт 6 наказу Міністерства
екології та природних ресурсів України
№219 від 06 квітня 2012 року щодо
анулювання ліцензії на провадження
господарської діяльності із
здійснення операцій у сфері поводження
з небезпечними відходами ТОВ НВП
«Новінтех» є протиправним.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з таким висновком судів з
огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» планові
заходи здійснюються відповідно до
річних або квартальних планів, які
затверджуються органом державного
нагляду (контролю) до 1 грудня року, що
передує плановому, або до 25 числа
останнього місяця кварталу, що передує
плановому.

Положеннями статті 20 Закону України
«Про ліцензування певних видів
господарської діяльності» визначено,
що державний нагляд за додержанням
органами ліцензування вимог
законодавства у сфері ліцензування
здійснює спеціально уповноважений
орган з питань ліцензування шляхом
проведення планових та позапланових
перевірок відповідно до Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності».

Спеціально уповноважений орган з
питань ліцензування здійснює
позапланові перевірки додержання
органами ліцензування вимог
законодавства у сфері ліцензування
лише на підставі надходження до нього в
письмовій формі заяви (повідомлення)
про порушення вимог законодавства у
сфері ліцензування, або з метою
перевірки виконання розпоряджень про
усунення порушень органом
ліцензування вимог законодавства у
сфері ліцензування.

Орган ліцензування під час перевірки
надає спеціально уповноваженому
органу з питань ліцензування рішення
та інші документи з питань
ліцензування та забезпечує умови для
проведення перевірки.

За результатами перевірки спеціально
уповноважений орган з питань
ліцензування протягом п'яти робочих
днів з дня закінчення перевірки
складає акт у двох примірниках. Один
примірник акта видається керівнику
органу ліцензування, діяльність якого
перевірялася, другий - зберігається
спеціально уповноваженим органом з
питань ліцензування.

У разі виявлення порушень органом
ліцензування законодавства у сфері
ліцензування спеціально уповноважений
орган з питань ліцензування не пізніше
ніж за п'ять робочих днів з дати
складання акта перевірки видає
розпорядження про усунення органом
ліцензування порушень законодавства у
сфері ліцензування.

Орган ліцензування, який одержав
розпорядження про усунення порушень
законодавства у сфері ліцензування,
зобов'язаний в установлений у
розпорядженні строк подати спеціально
уповноваженому органу з питань
ліцензування інформацію про усунення
виявлених порушень.

Контроль за наявністю ліцензії у
суб'єктів господарювання здійснюють
органи виконавчої влади, державні
колегіальні органи, на які згідно із
законом покладено функції контролю за
наявністю ліцензій, шляхом проведення
планових та позапланових перевірок.

Контроль за додержанням ліцензіатами
ліцензійних умов здійснює орган
ліцензування в межах своїх повноважень
шляхом проведення планових і
позапланових перевірок.

Планові перевірки дотримання
ліцензіатом ліцензійних умов
проводяться не частіше одного разу на
рік.

Позапланові перевірки здійснюють
органи ліцензування або спеціально
уповноважений орган з питань
ліцензування лише на підставі
надходження до них у письмовій формі
заяви (повідомлення) про порушення
ліцензіатом ліцензійних умов або з
метою перевірки виконання
розпоряджень про усунення порушень
ліцензійних умов.

Ліцензіат під час перевірки дотримання
ним ліцензійних умов надає всі
необхідні для проведення перевірки
документи та забезпечує умови для її
проведення.

За результатами перевірки орган
ліцензування в останній день перевірки
складає акт у двох примірниках. Один
примірник видається керівнику
юридичної особи або фізичній особі -
підприємцю, який перевірявся, другий -
зберігається органом ліцензування.

Орган ліцензування не пізніше п'яти
робочих днів з дати складання акта
перевірки порушень ліцензійних умов
видає розпорядження про усунення
порушень ліцензійних умов або приймає
рішення про анулювання ліцензії.

Ліцензіат, який одержав розпорядження
про усунення ним порушень ліцензійних
умов, зобов'язаний в установлений у
розпорядженні строк подати до органу
ліцензування інформацію про усунення
порушень.

Державні контролюючі органи та органи
місцевого самоврядування у разі
виявлення порушень ліцензійних умов
зобов'язані повідомити про ці
порушення орган ліцензування.

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності» підставами
для анулювання ліцензії є, зокрема, акт
про виявлення недостовірних
відомостей у документах, поданих
суб'єктом господарювання для одержання
ліцензії та акт про неможливість
ліцензіата забезпечити виконання
ліцензійних умов, встановлених для
певного виду господарської діяльності.

Орган ліцензування приймає рішення про
анулювання ліцензії протягом десяти
робочих днів з дати встановлення
підстав для анулювання ліцензії, яке
вручається (надсилається) ліцензіату
із зазначенням підстав анулювання не
пізніше трьох робочих днів з дати його
прийняття.

Розгляд питань про анулювання ліцензії
на підставі акта про виявлення
недостовірних відомостей у документах,
поданих суб'єктом господарювання для
одержання ліцензії; акта про
встановлення факту передачі ліцензії
іншій юридичній або фізичній особі для
провадження господарської діяльності;
акта про невиконання розпорядження про
усунення порушень ліцензійних умов
здійснюється органом ліцензування з
обов'язковим запрошенням ліцензіата
або його представників.

Рішення про анулювання ліцензії
набирає чинності через тридцять днів з
дня його прийняття, крім рішень про
анулювання ліцензій, прийнятих згідно
з поданою заявою ліцензіата про
анулювання ліцензії та в разі смерті
ліцензіата (фізичної особи -
підприємця), які набирають чинності з
дня їх прийняття.

Перелік документів, які додаються до
заяви про видачу ліцензії на
здійснення операцій у сфері поводження
з небезпечними відходами, встановлений
пунктом

8 Переліку документів, які додаються до
заяви про видачу ліцензії для окремого
виду господарської діяльності,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 756 від 04 липня 2001
року.

Так, судами встановлено, що 19 травня 2011
року позивачем з метою внесення змін до
ліцензії від 12 квітня 2011 року серії АГ
№ 594519 подано до відповідача з описом
встановленої форми Перелік видів
небезпечних відходів, на поводження з
якими переоформлюється ліцензія.

При цьому при отриманні попередньої
ліцензії від 12 квітня 2011 року серії

АГ № 594519, яка втратила чинність
внаслідок отримання позивачем
ліцензії

від 02 червня 2011 року серії АГ № 594570,
позивачем були подані всі документи,
визначені пунктом 8 Переліку
документів, які додаються до заяви про
видачу ліцензії для окремого виду
господарської діяльності (в редакції
на день подання документів), зокрема й
відомості про наявність
матеріально-технічної бази, необхідної
для здійснення видів господарської
діяльності, зазначених у ліцензії.

Щодо акту про неможливість ліцензіата
забезпечити виконання ліцензійних
умов, встановлених для певного виду
господарської діяльності № 13 від 22
березня 2012 року, слід зазначити
наступне.

Наказом Міністерства екології та
природних ресурсів України

від 04 листопада 2011 року № 433
затверджені нові Ліцензійні умови
провадження господарської діяльності
із здійснення операцій у сфері
поводження з небезпечними відходами,
зареєстровані в Міністерстві юстиції
України 27 грудня 2011 року

за № 1549/20287 (далі - Ліцензійні умови), а
наказом від 04 листопада 2011 року № 434
затверджено Порядок контролю за
додержанням Ліцензійних умов
провадження господарської діяльності
із здійснення операцій у сфері
поводження з небезпечними відходами,
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 27 грудня 2011 року за

№ 1548/20286 (далі - Порядок контролю за
додержанням Ліцензійних умов), які
набули чинності з дня офіційного
опублікування наказів - 16 січня 2012 року.

Положеннями Порядку контролю за
додержанням Ліцензійних умов
визначено, що відповідач у разі
виявлення при проведенні перевірки при
проведенні перевірки не пізніше п'яти
робочих днів з дати складання акта
перевірки видає у двох примірниках
розпорядження про усунення порушень
Ліцензійних умов згідно з додатком № 5
до наказу № 434 та надає його ліцензіату
чи уповноваженій ним особі для
виконання, а другий примірник з
підписом ліцензіата або уповноваженої
ним особи щодо погоджених термінів
усунення порушень вимог законодавства
залишається у відповідача. У разі
відмови ліцензіата або уповноваженої
ним особи від отримання розпорядження
про усунення порушень Ліцензійних умов
воно направляється рекомендованим
листом.

Так, судами встановлено, що в акті про
неможливість ліцензіата забезпечити
виконання ліцензійних умов,
встановлених для певного виду
господарської діяльності

№ 13 від 22 березня 2012 року відповідачем
встановлена відсутність у позивача
відповідної матеріально-технічної
бази (обладнаного майданчика та
технологічного обладнання), що є
порушенням підпунктів 4.2.1, 4.2.3, 4.2.4, 4.2.6
пункту 4.2 Ліцензійних умов,
недотримання позивачем Технологічного
регламенту «Утилізація і переробка
відходів хімічного виробництва шляхом
прямої (вакуумної) ректифікації» та
відсутність у лабораторії позивача
лабораторно-аналітичного обладнання,
достатнього для здійснення контролю
якісних показників вхідної сировини.

Разом з тим, відповідачем
розпорядження про усунення виявлених в
ході проведення перевірки порушень не
видавалось, одночасно з актом
перевірки позивача було складено акт
про виявлення недостовірних
відомостей у документах, поданих
суб'єктом господарювання для одержання
ліцензії № 13 від 22 березня 2012 року та
акт про неможливість ліцензіата
забезпечити виконання ліцензійних
умов, встановлених для певного виду
господарської діяльності № 13 від 22
березня 2012 року, що стали підставою для
анулювання ліцензії.

При цьому позивачу не було встановлено
строк на введення існуючої
матеріально-технічної бази у
відповідність до нових вимог.

З огляду на викладене, вірним є
висновок судів щодо протиправності
оскаржуваного пункту наказу
Міністерства екології та природних
ресурсів України №219

від 06 квітня 2012 року.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених у
рішеннях судів.

Постановлені у справі рішення судів є
законними і обґрунтованими, а тому
підстави для їх зміни чи скасування
відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Міністерства
екології та природних ресурсів України
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 21 червня 2012
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 04 вересня 2012 року у справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Новінтех» до
Міністерства екології та природних
ресурсів України про визнання наказу
недійсним - залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може
бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: