Справа № К/9991/9503/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/9503/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю "СП МДМ" на
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 01 лютого 2011 року у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "СП МДМ" до начальника
орендного підприємства "Запорізьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації" Сепп Неоніли Василівни
про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
дії, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Орджонікідзевського
районного суду м.Запоріжжя від 11 червня
2009 року позов товариства з обмеженою
відповідальністю "СП МДМ" задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність
відповідача щодо ухилення від
посвідчення рішень від 07.12.06, від 23.07.07,
від 18.01.08 про відмову позивачу в
реєстрації прав власності на
приміщення № 263, літ. К-4 та 11/50 частин
будівлі інв. № 1000094, літ. К-4, що
розташовані в АДРЕСА_1, відповідно до
ухвали Апеляційного суду Запорізької
області від 15.11.06 у справі 22-6434/2006.
Зобов'язано державного реєстратора -
начальника ОП «ЗМБТІ» Сепп Неонілу
Василівну прийняти рішення
реєстратора за заявою TOB «СП МДМ» № 3-юр
від 15.01.08 про реєстрацію прав власності
на приміщення № 263, літ. К-4 та 11/50 частин
будівлі інв. № 1000094, літ. К-4, що
розташовані в АДРЕСА_1, відповідно до
ухвали апеляційного суду Запорізької
області від 15.11.06 у справі 22-6434/2006.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 01 лютого 2011 року постанову суду
першої інстанції скасовано та прийнято
нову постанову про відмову в позові.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням апеляційного суду, позивач
звернувся з касаційною скаргою, у якій
просить його скасувати, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права. А постанову суду
першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, ухвалою апеляційного суду
Запорізької області від 15.11.06 у справі
№ 22-6434, яка набрала законної сили,
скасовано рішення Жовтневого
районного суду м. Запоріжжя від 24.07.06 у
справі № 2-2679/06, провадження у справі за
позовом ОСОБА_5 до ОП «Запорізьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації» про визнання договору
купівлі-продажу від 21.11.00 дійсним,
визнання права власності на нерухоме
майно(приміщення № 263 літ. К-4 та 11/50
частини будівлі інв. № 1000094, літ. К-4, що
розташовані по АДРЕСА_1 закрито.
Одночасно допущено поворот виконання
рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 24.07.06: - зобов'язано ОП
«ЗМБТІ» скасувати реєстрацію права
власності ТОВ «Українсько-Ізраїльське
підприємство «ДБС «Групп» на нежитлове
приміщення №263, літ. К.-4, на 11/50 частини
будівлі, інв. № 1000094, літ К-4, розташовані
за АДРЕСА_1; зобов'язано ОП «ЗМБТІ»
зареєструвати право власності на
вказані приміщення за попереднім
власником, що був зареєстрований у ОП
ЗМБТІ станом на 24.07.06 (дату винесення
рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя).

Тому, позивач звернувся до начальника
орендного підприємства «Запорізьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації» із заявою про
скасування реєстрації права власності
ТОВ «Українсько-Ізраїльське
підприємство «ДБС «Групп» на нежитлове
приміщення № 263, літ. К.-4, та 11/50 частини
будівлі, інв. № 1000094, літ К-4, розташовані
за зазначеною адресою та реєстрацію
права власності на вказане нерухоме
майно за позивачем.

За результатами розгляду звернення
позивача реєстратор ОП «Запорізьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації» листом № 1276 від 07.12.06
повідомив позивача про неможливість
проведення реєстрації права власності
на визначене позивачем нерухоме майно
у зв'язку з вилученням
інвентаризаційної справи на
зазначений об'єкт нерухомості відділом
державної служби по боротьбі з
економічними злочинами
Орджонікідзевським РВ ЗМУ УМВС України
в Запорізькі області.

Листом від 23.07.07 № 837 реєстратором ОП
«Запорізьке міжміське бюро технічної
інвентаризації» повідомлено позивача
про неможливість проведення
реєстрації права власності на
визначене позивачем нерухоме майно з
підстав витребування
інвентаризаційної справи прокуратурою
Орджонікідзевського районі м.
Запоріжжя у зв'язку із проведенням
перевірки.

18.01.08 реєстратором ОП «Запорізьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації» винесено рішення
(вих.№ 100 від 21.01.08) про неможливість
здійснення реєстраційних дій, оскільки
інвентаризаційна справа на об'єкти
нерухомого майна за адресою: в АДРЕСА_1,
витребувана співробітниками ВДСБЕЗ
Жовтневого РВ ЗМУ УМВС України в
Запорізькій області. Крім того,
посилаючись на п.2.3 Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.02
№ 7/5, реєстратором зазначено, що ТОВ «СП
МДМ» заява встановленої форми про
реєстрацію права власності до ОП ЗМБТІ
не надавалась.

Як вбачається з означених вище листів
ОП ЗМБТІ від 07.12.06 № 1276, від 23.07.07 № 837,
рішення від 18.01.08, підписи реєстратора
затверджені підписом начальника ОП
ЗМБТІ Сепп Неоніли Василівни із
засвідченням відбитком печатки ОП
«Запорізьке міжміське бюро технічної
інвентаризації».

Так, відповідно до ст.5 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень» (в
редакції, яка діяла під час виникнення
спірних правовідносин), систему
органів державної реєстрації прав
складають центральний орган
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів, який забезпечує реалізацію
державної політики у сфері державної
реєстрації прав, створена при ньому
державна госпрозрахункова юридична
особа з консолідованим балансом (центр
державного земельного кадастру) та її
відділення на місцях, які є місцевими
органами державної реєстрації прав.

Державна реєстрація прав проводиться
місцевими органами державної
реєстрації прав виключно за місцем
знаходження нерухомого майна, а саме: в
містах Києві та Севастополі, місті
обласного підпорядкування, районі.

Відповідно до ч.3 ст.7 цього ж Закону
керівник місцевого органу державної
реєстрації прав є державним
реєстратором прав і призначається
центральним органом виконавчої влади з
питань земельних ресурсів.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень» встановлено, що до створення
єдиної системи органів реєстрації
прав, а також до формування Державного
реєстру прав у складі державного
земельного кадастру реєстрація
об'єктів нерухомості проводиться
комунальними підприємствами бюро
технічної інвентаризації.

На час звернення позивача до суду
повноваження бюро технічної
інвентаризації щодо реєстрації прав
власності на нерухоме майно також
визначені Тимчасовим положенням про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.02
№ 7/5.

Відповідно до п.1.3 Тимчасового
положення в редакції на момент
виникнення спірних правовідносин
державну реєстрацію прав власності на
нерухоме майно здійснюють
підприємства бюро технічної
інвентаризації у межах визначених
адміністративно-територіальних
одиниць.

За правилами, встановленими ст.ст.8, 18
наведеного Закону, п.1.12 Тимчасового
положення, рішення про реєстрацію чи
відмову в реєстрації прав приймає
державний реєстратор прав, який у межах
своїх повноважень здійснює державну
реєстрацію прав власності, інших
речових прав на нерухомість, їх
обмежень, правочинів щодо нерухомого
майна або відмовляє в такій реєстрації.

При цьому державний реєстратор прав
самостійний у прийнятті рішення про
державну реєстрацію прав та відмову в
такій реєстрації і здійснює
повноваження тільки відповідно до
закону. Дії державного реєстратора
прав щодо державної реєстрації прав
або відмови в такій реєстрації можуть
бути оскаржені до суду.

Загальні вимоги до змісту рішення
державного реєстратора прав про
державну реєстрацію речових прав, про
відмову в державній реєстрації речових
прав, про державну реєстрацію та
відмову в державній реєстрації їх
обмежень, що обтяжують нерухоме майно,
про скасування записів у Державному
реєстрі прав та внесення до них змін
визначені в ст.26 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень».

Порядок прийняття реєстратором прав
рішення встановлений розділом 3
Тимчасового положення, пункт 3.2 якого
містить вимоги до рішення реєстратора
про відмову в реєстрації прав
власності на нерухоме майно.

Як вірно враховано апеляційним судом,
листи реєстратора № 1276 від 07.12.06, № 837
від 23.07.07 за своїм змістом і суттю не є
рішеннями реєстратора про відмову в
розумінні ст.26 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень» та п.3.2
Тимчасового положення, носять
інформаційний характер. Вказаними
листами позивача повідомлено про
неможливість виконання його
замовлення з визначених державним
реєстратором підстав.

Статтею 26 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень відмова у
державній реєстрації прав»
встановлено, що у документі (свідоцтві)
про державну реєстрацію речових прав,
про відмову в державній реєстрації
речових прав, про державну реєстрацію
та відмову в державній реєстрації їх
обмежень, що обтяжують нерухоме майно,
про скасування записів у Державному
реєстрі прав та внесення до них змін
повинні зазначатися: кадастровий номер
об'єкта нерухомого майна; час, дата і
місце прийняття рішення; підстави для
прийняття рішення, а в разі прийняття
рішення про відмову в державній
реєстрації прав - обґрунтування такого
рішення; посилання на розділ
Державного реєстру прав, до якого
вноситься запис. Документ (свідоцтво)
підписується державним реєстратором
прав і засвідчується печаткою.
Посвідчення рішення державного
реєстратора начальником не
вимагається.

Таким чином, відповідачем не допущено
протиправної бездіяльності при
винесені державним реєстратором
зазначених рішень відповідно, не
порушено прав та охоронюваних
інтересів позивача.

Згідно з частиною другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
погоджується з висновком апеляційного
суду про те, що відповідач діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З урахуванням вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судом
апеляційної інстанції вірно
встановлені обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для їх скасування не
вбачається. Доводи касаційної скарги
висновків апеляційного суду не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "СП МДМ"
залишити без задоволення, а постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 01 лютого 2011
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: