Справа № 371/21/14-а
Суддя: Кіхтенко С. О.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 371/21/14-а Провадження №
2-а/358/15/14 П О С Т А Н О В А
25 березня 2014 року
Богуславський районний суд Київської
головуючого судді
за участю секретаря с/з
представника відповідача
розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Богуславі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до УПФУ у Миронівському районі
про визнання протиправною відмови у
перерахунку пенсії, зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії, суд
08.01.2014 року позивачка звернулася до
суду з позовом до відповідача про
визнання неправомірною відмови та
зобов'язання перерахувати пенсію
відповідно до ст. 37-1 ЗУ «Про державну
Свої вимоги мотивує тим, що вона є
працюючим суддею Миронівського
районного суду Київської області та
одержує пенсію за віком згідно ЗУ «Про
державну службу» з 2008 року.
Відповідачка звернулась до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії в зв'язку з підвищенням
заробітної плати з підстав,
передбачених ст. 37-1 ЗУ «Про державну
службу» та надала відповідні довідки
про заробітну плату. Позивач зазначила,
що відповідач своїм листом № 3472/К-2 від
05.12.2013 року відмовив у задоволені заяви
з тих підстав, що у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям, а також у зв'язку
із набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
ЗУ «Про державну службу» відповідно
здійснюється перерахунок раніше
призначених пенсій, останнє підвищення
заробітних плат державним службовцем
проводилися з 01.02.2008 року, тому підстав
для перерахунку пенсії відповідач не
Посилаючись на те, що дану відмову
позивач вважає протиправною, оскільки
обмежується її право на пенсійне
забезпечення, зазначивши, що як суддя,
вона є особою, яка прирівняна до
державного службовця у пенсійному
забезпеченні, просила зобов'язати
відповідача зробити перерахунок
пенсії відповідно до ст. 37-1 ЗУ «Про
державну службу» на підставі поданої
заяви та довідок про заробітну плату.
У судове засідання позивачка не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи повідомлялася належним чином.
Надала до суду заяву, в якій позов
підтримала у повному обсязі та просила
розглядати справу у її відсутність.
Представник відповідача у судове
засідання з'явилась, позовні вимоги не
визнала та просила відмовити в їх
Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому їх дослідженні,
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню ч наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач
працюючим суддею Миронівського
районного суду з 05.01.1993 року по
теперішній час та перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України у
Миронівському районі і отримує пенсію
за віком відповідно до ЗУ «Про державну
02.12.2013 року позивачка звернулася до
відповідача з заявою про здійснення
перерахунку її пенсії на підставі ст.
З7-1 ЗУ «Про державну службу», надавши
відповідачу довідки про заробітну
плату на підтвердження підвищення її.
Листом відповідача від 05.12.2013 року №
3472/К-2 їй було відмовлено у здійсненні
Відповідно до Конституцією України
правосуддя здійснюють професійні
судді та, у назначених законом
випадках, народні засідателі і
присяжні; виключно законами України
визначаться статус суддів (ч.ч. 1,2 ст. 55,
п.14 ч, 1 ст. 92, ч.1 ст. 127).
Правовий статус суддів та гарантії їх
незалежності визначені Конституцією
України та ЗУ «Про судоустрій і статус
суддів» від 07.07.2010 року № 2453-УІ, що
відповідає ч. 1 ст. 126 Конституції
України, згідно з якою незалежність і
недоторканність суддів гарантуються
Конституцією і законами України.
Конституцій Суд України неодноразово
розглядав проблему, пов'язану із
реалізацією права на соціальний
захист, неприпустимість обмеження
конституційного права громадян на
достатній життєвий рівень, і
сформулював правову позицію, згідно з
якою Конституція та закони України
відокремлюють певні категорії
громадян України, що потребують
додаткових гарантій соціального
захисту з боку держави. До них, зокрема,
належать громадяни, яким пенсія
призначається за спеціальними
Конституційним Судом України
викладені правові позиції стосовно
гарантій незалежності суддів у
рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002,
від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004, від 11
жовтня 2005 року № 8-рп/2005, від 22 травня 2008
року № 10-рп/2008 та від 03.06.2013р. №3-рп/2013.

Згідно вказаних рішень, визначені
Конституцією та законами України
гарантії незалежності суддів є
невід'ємним елементом їх статусу,
поширюються на всіх суддів України, та
є необхідною умовою здійснення
правосуддя неупередженим,
безстороннім і справедливим судом.

В рішеннях у справах про гарантії
незалежності суддів (від 18,06.2007р. у №
4-рп/2007) та про рівень пенсії і
щомісячного довічного грошового
утримання (від 11.10.2005р. № 8- рп/2005)
Конституційний Суд України
неодноразово вказував на те, що
Конституція України не допускає
будь-яких обмежень у правах громадян за
ознаками майнового стану, зокрема, в
залежності від отримання працюючими
пенсіонерами заробітної плата. Право
судді на заробітну плату, пенсію,
щомісячне довічне грошове утримання
тощо, є гарантією забезпечення
незалежності працюючих суддів.
Забезпечення судді гідного статусу
життєвого рівня є обов'язком держави,
оскільки суддя обмежений у праві
заробляти додаткові матеріальні блага.

У рішенні від 18.06.2007р. № 4-рп/2007
Конституційного Суду України також
зазначив, дії для окремих категорій
осіб передбачено особливий порядок
пенсійного забезпечення урахуванням
їх правового статусу, професійних
обов'язків, підвищених вимог до
дисципліни та інших особливостей,
пов'язаних з ризиком для життя та
здоров'я, що й зумовило відновлення
додаткових гарантій соціального
забезпечення таких осіб.

Розмір заробітної плати суддів
регулюється ЗУ «Про судоустрій і
статус суддів» та на суддів
поширюються положення ст.ст. 37, 37-1 ЗУ
«Про державну службу».

Відповідно до ст. 129 ЗУ «Про судоустрій
і статус суддів» суддівська винагорода
регулюється цим Законом, Законом
України "Про Конституційний Суд
України", та може визначатись іншими
нормативно-правовими актами.

Вказана правова норма свідчить про те,
що Кабінет Міністрів України не
вирішує питань встановлення або
підвищення заробітної плати судді,
оскільки протилежне б суттєво порушило
законодавчо визначені до цього
гарантії незалежності суддів.

Частиною 2 ст. 129 ЗУ "Про судоустрій і
статус суддів" встановлено, що
винагорода суддів складається з окладу
та доплат за: і) вислугу років: 2)
перебування на посаді в суді; 3)
науковий ступень; 4) робота, яка
передбачає доступ до державної
таємниці.

Частиною 3 даної статті Закону
визначається посадовий оклад судді
місцевого суду у розмірі 15 мінімальних
заробітних плат, що проваджується
поетапно: з 01 січня 2011 року 6
мінімальних заробітних плат, з 01 січня
2012 року 8 мінімальних заробітних плат, з
1 січня 2013 року 10 мінімальних
заробітних плат, з 1 січня 2014 року 12
мінімальних заробітних плат, з 1 січня
2015 року 15 мінімальних заробітних плат.

Па 2011 рік дія частини 3 ст. 129 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» була зупинена.

З матеріалів справи вбачається, що
заробітна плата позивачці була
перерахована у відповідності з
прийнятим 08 липня 2010 року Законом
України «Про судоустрій і статус
суддів», па підставі чого позивачці
були видані довідки про розмір
заробітної плати судді.

Відповідно до ст. 37-1 ЗУ «Про державну
службу», у разі підвищення заробітної
плати працюючим державним службовцям
здійснюється перерахунок раніше
призначених пенсій.

Оскільки розмір заробітної плати
підвищився, то позивачка, як працююча
суддя, на яку поширюються положення ЗУ
«Про державну службу», набула право на
перерахунок пенсії відповідно до ст. 37-1
ЗУ «Про державну службу» з дня
звернення, до відповідача з
відповідною заявою.

Таким чином1, суд приходить до висновку,
про те, що відповідач в порушення норми
ч. 2 ст. 19 Конституції України (згідно з
якою органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України), при розгляді заяви
позивачки щодо проведення перерахунку
пенсії не діє у спосіб, передбачений
законодавством України.

За таких обставин, позов підлягає
задоволенню у повному обсязі, оскільки
дії відповідача щодо відмови у
здійсненні перерахунку пенсії є
неправомірними, посилання відповідача
є необґрунтованими, а порушене
внаслідок цього право позивачки на
одержання перерахованої пенсії
державного службовця з часу звернення.

Керуючись ч. 2 ст. 19, ч. 1,2 ст. 55, п. 14 ч. 1 ст.
92 Конституції України, ст. 129 ЗУ «Про
судоустрій і статус суддів», ст. ст. 37,
37-1 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»,
ст.ст. 2, 11 ч. 1, 17, 18, 71, 99, 159-163, 160 ч. 3 КАС
України,

Суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_3 до
УПФУ у Миронівському районі про
визнання протиправною відмови у
перерахунку пенсії, зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії
задовольнити.

Визнати протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України у
Миронівському районі у перерахунку
пенсії ОСОБА_3.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Миронівському районі
Київської області провести
перерахунок пенсії ОСОБА_3 згідно зі ст.
37-1 ЗУ «Про державну службу» з 08.07.2013
року на підставі наданих довідок про
розмір заробітної плати.

Стягнути з Державного Бюджету України
на користь ОСОБА_3, ідент. номер НОМЕР_1,
сплачений судовий збір в розмірі 73 грн.
08 коп..

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського
Апеляційного адміністративного суду
через Богуславський районний суд
Київської області шляхом подачі в
десятиденний строк з дня отримання
копії постанови апеляційної скарги

Головуючий: суддя С. О. Кіхтенко