Справа № 524/747/13-а
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 р.Справа № 524/747/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бартош Н.С. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
12.11.2013р. по справі № 524/747/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань у м.
Кременчуці

про перерахунок коштів,

ВСТАНОВИЛА:

31.01.2013 року ОСОБА_1 (далі-позивач)
звернувся до суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві у м. Кременчуці
(далі-відповідач) про проведення
коригування з виплатою та доплатою
різниці страхових сум з 01.03.2002 року по
01.03.2012 року у зв'язку з ростом цін на
споживчі товари та послуги.

Ухвалою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 04.04.2013 року закрито провадження.

Позивач не погодившись з рішенням суду
першої інстанції подав апеляційну
скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06.06.2013 року
задоволено апеляційну скаргу позивача,
ухвалу суду першої інстанції скасовано
та направлено справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду
справи.

Постановою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 12.11.2013 року відмовлено у
задоволенні позовних вимог.

На зазначене рішення позивач подав
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та направити справу до суд
першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, перевіривши рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції,що відповідно до ст. 29 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійних
захворювань» перерахунки щомісячної
страхової виплати позивачу були
здійснені станом на 01.03.2002, 2003, 2004, 2005, 2006,
2007, 2008, 2009, 2010, 2011 та 2012 років на
коефіцієнти підвищення страхових
виплат, затверджених постановами
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України (далі-Фонд) від
31.01.2002 року № 7 та від 27.04. 2007 року №24
«Про затвердження Порядку призначення,
перерахування та проведення страхових
виплат» (зі змінами), а саме: у 2002 році -
1,193 грн.; у 2003 році - 1,182 грн.; у 2004 році -
1,152 грн.; у 2005 році - 1,238 грн.; у 2006 році -
1,203 грн.; у 2007 році - 1,183 грн.; у 2008 році -
1,125 грн.; у 2009 році - 1,063 грн.; у 2010 - 1,0; у 2011
році - 1,102.

Спір між сторонами виник на підставі
того, як стверджує позивач, що Фонд не
провів коригування щомісячних
страхових виплат і тим самим порушив
вимоги ст.40 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та ст. 34 Закону України
«Про оплату праці».

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позову суд першої
інстанції виходить з наступного.

Частиною 7 ст. 40 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" передбачено, що якщо
потерпілому або особам, які мають
право на одержання страхової виплати,
з вини Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
своєчасно не визначено або не
виплачено суми страхової виплати, ця
сума виплачується без обмеження
протягом будь-якого строку та підлягає
корегуванню у зв'язку із зростанням
цін на споживчі товари та послуги в
порядку, встановленому ст. 34 Закону
України "Про оплату праці".

Враховуючи вищезазначене відповідні
виплати повинні проводитися згідно
постанови Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань "Про проведення
перерахунку щомісячних страхових
виплат потерпілим та членам їх сімей у
2012 році " від 30.03.2012 № 15 (далі - постанова
№15).

Відповідно до п.5 постанови № 15
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України від 02.04.2012 року за №
490/20803) дана постанова набирає чинності
з дня її офіційного опублікування та
застосовується з 01 березня 2012 року.

Тому застосування відповідної
постанови здійснюється з урахуванням
статті 58 Конституції України,яка
говорить,що закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Як випливає з Рішення
Конституційного Суду України від 9
лютого 1999 року N 1-рп/99, частину першу
статті 58 Конституції України щодо дії
нормативно-правового акта в часі
треба розуміти так, що вона
починається з моменту набрання цим
актом чинності і припиняється з
втратою ним чинності, тобто до події,
факту застосовується той закон або
інший нормативно-правовий акт, під час
дії якого вони настали або мали місце.

Отже, приписи нового
нормативно-правового акта не можуть
змінити обсяг прав, який було
встановлено попередніми
нормативно-правовими актами.

Таким чином суд першої інстанції
прийшов до висновку, що підстав для
проведення коригування з виплатою
перерахованих страхових сум з 01
березня 2002 року до 01 березня 2012 року, в
зв'язку із зростанням цін на споживчі
товари і послуги, здійснення доплати
щомісячної різниці між виплаченими
раніше страховими сумами і
перерахованими страховими сумами з
01.03.2002 р. до 01.03.2012 р. немає.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої виходячи з
наступного.

Статтею 29 Закону України " Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності " від 23.09.1999 року(далі -
Закон № 1105-XIV) визначає не порядок
обрахування щомісячних страхових
виплат, а лише випадки, за умови
настання яких здійснюється такий
перерахунок.

Перерахування сум щомісячних
страхових виплат провадиться один раз
на рік з 01 березня відповідно до
постанов правління Фонду.

Затвердження оскаржуваними
постановами порядку призначення та
здійснення страхових виплат
застрахованим особам (членам їх сімей)
здійснено відповідно до повноважень,
покладених на відповідача, встановлена
ним методика обрахування не суперечить
і не може суперечити частині другій
статті 29 Закону № 1105-XIV, оскільки цією
нормою порядок обрахування не
визначається, а лише випадки, за умови
настання яких здійснюється такий
перерахунок.

Законом прямо не передбачено, який саме
коефіцієнт має застосовуватися при
проведенні перерахування сум
щомісячних страхових виплат у разі
зростання у попередньому календарному
році середньої заробітної плати.

Таким чином колегія суддів зазначає,що
рішення суду першої інстанції є
законним та обгрунтованим.

Заперечень вказаних обставин
апеляційна скарга не містить.

Колегія суддів вважає,що постанова
суду першої інстанції прийнята з
дотриманням норм чинного
законодавства,тому не підлягає
скасуванню,а апеляційна скарга
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

На підставі п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення,а постанову суду-без
змін.

Отже колегія суддів дійшла висновку, що
постанова суду першої інстанції не
підлягає скасуванню, а апеляційна
скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 12.11.2013р. по справі № 524/747/13-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Донець Л.О.Судді
Бартош Н.С. Мельнікова Л.В. Повний
текст ухвали виготовлений 21.03.2014 р.