Справа № 9101/113304/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2013-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

"24" жовтня 2013 р.
справа № 0417/2а-3575/2011
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області

на постанову Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
22.09.2011 р., прийняту у порядку
скороченого провадження, по справі №
0417/2а-3575/2011

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного
фонду України в Дніпропетровській
області

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

У серпні 2011 року ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернувся до суду першої інстанції з
позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області (далі -
відповідач), в якому просив:

- визнати неправомірними дії
відповідача щодо невірного
перерахунку державної і додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю
позивачу;

- зобов'язати відповідача зробити
точний перерахунок державної і
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю за період з 26.01.1999 по 01.08.2011
років і призначити позивачу державну
пенсію в розмірі 6 мінімальних пенсій
за віком відповідно до ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а також додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю в розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком;

- стягнути з відповідача на користь
позивача недоплачену державну пенсію
та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю за період з 26.01.1999р. по день
винесення рішення судом;

- зобов'язати відповідача відшкодувати
позивачу інфляційні втрати, для чого
кожну не отриману своєчасно суму
пенсій за кожен календарний місяць,
починаючи з 26.01.1999 року, помножити на
коефіцієнти інфляції за всі наступні
місяці, по момент фактичної виплати,
без врахування коефіцієнту за місяць,
коли ця сума була повинна нарахована;

- зобов'язати відповідача сплатити
позивачу три проценти річних від
простроченої суми, з розрахунку за
кожен календарний місяць, починаючи з
26.01.1999 року по день винесення рішення
судом.

Постановою Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 22.09.2011
року позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії
відповідача щодо не нарахування та
виплати державної та додаткової пенсії
за шкоду заподіяну здоров'ю, як особі
віднесеній до 1 категорії, позивачу у
відповідності зі статтями 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які

постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»;

- зобов'язати відповідача провести
перерахунок та забезпечити виплату
позивачу державної та додаткової
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, як
особі віднесеній до 1 категорії, у
(відповідності зі статтями 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з урахуванням розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, встановленого в Законі
України про Державний бюджет України
на 2010 рік, за період з 23.02.2011 року по
22.07.2011 рік;

- зобов'язати відповідача провести
перерахунок та забезпечити виплату
державної пенсії у розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю з розрахунку 50% мінімальної
пенсії за віком як особі віднесеній до 1
категорії, позивачу, відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», за період з 23.02.2011 року по
22.07.2011 рік.

Решту позову - залишено без
задоволення.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги
відповідач посилається на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права. Зокрема, зазначає,
що позивач перебуває на обліку
відповідача та отримує пенсію по
третій групі інвалідності, призначену
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб». Відповідно до статті 7 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб»
військовослужбовцям, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, що
одночасно мають право на різні
державні пенсії, призначається одна
пенсія за їх вибором. Виплата
державної пенсії особам, віднесеним до
категорії 1 передбачена статтею 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» може призначатися за
бажанням громадянина. Положення
вищезазначеної статті поширюється
лише на ті пенсії, які призначені
згідно із Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», обчислення і призначення
яких здійснюють управління Пенсійного
фонду за місцем проживання пенсіонера.
Відповідачу, як інваліду третьої групи,
віднесеному до 1 категорії, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, виплачується
відповідно до ст.50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі
15% прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про відмову позивачу у
задоволенні позову.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги дотримання судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга
відповідача підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач перебуває на обліку у
відповідача, є особою, яка постраждала
внаслідок чорнобильської катастрофи
(категорія І) та має інвалідність ІІІ
групи, пов'язану з роботами по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС.

У грудні 2010 року позивач звернувся з
заявою до відповідача про перерахунок
з 09.01.1999 року по 01.07.2011 року державної та
додаткової пенсії відповідно до ст.ст.
49, 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Листом від 03.08.2011 року відповідач
повідомив позивача, що функції по
призначенню і виплаті пенсії покладені
на установи Пенсійного фонду України
лише з 01.07.2007 року. Обчислення
призначення пенсій відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» здійснюють управління
Пенсійного фонду за місцем проживання.
Позивач отримує додаткову пенсію
відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
постанови Кабінету Міністрів України
№ 530 від 28.05.2008 року в розмірі 15%
прожиткового мінімуму, які втратили
працездатність.

Відповідно до ст. ст. 49, 50, 54, Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
позивач має право на отримання
державної пенсії в розмірі не менше 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії у розмірі 50
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Проте, ухвалюючи постанову від 22.09.2011
року суд першої інстанції не з'ясував
наступні обставини.

Позивач отримує пенсію відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» та додаткову пенсію відповідно
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до статті 7 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб»
військовослужбовцям, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, що
одночасно мають право на різні
державні пенсії, призначається одна
пенсія за їх вибором.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством.

Обчислення і призначення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
із заробітку за межами зони відчуження
провадиться на загальних підставах
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" пенсія
призначається з дня звернення за
пенсією, крім таких випадків, коли
пенсія призначається з більш раннього
строку.

Переведення з одного виду пенсії на
інший провадиться з дня подання заяви з
усіма необхідними документами. (ч.3 ст.45
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування")

Документи про призначення
(перерахунок) пенсії розглядає
територіальний орган Пенсійного фонду
та не пізніше 10 днів з дня їх
надходження приймає рішення про
призначення (перерахунок) або про
відмову в призначенні (перерахунку)
пенсії. (ч.5 ст.45 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування").

Відповідно до пп.5 п. 2.2 р. II Положення
про головні управління Пенсійного
фонду України в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
27 червня 2002 р. N 11-2, головні управління
Пенсійного фонду України, відповідно
до покладених завдань, здійснюють
призначення (перерахунок) пенсій
військовослужбовцям, особам рядового і
начальницького складу та іншим особам
(крім військовослужбовців строкової
служби та членів їх сімей), які мають
право на пенсію згідно із Законом
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб".

Отже, у відповідача відсутні
повноваження щодо призначення,
перерахунку чи переведення позивача на
державну пенсію, передбачену Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
В даному випадку позивач має право
звернутися з відповідною заявою до
управління Пенсійного фонду України за
місцем проживання.

Відповідно до ч.2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку.

Враховуючи, що про своє порушене право
позивач мав відомості під час
щомісячного отримання пенсії, то
поважні причини пропуску звернення до
суду за висновком колегії суддів
відсутні, тому наслідки пропуску
строку звернення до суду підлягають
застосуванню.

У зв`язку зі зверненням позивача до
суду першої інстанції 23.08.2011 року
позовні вимоги позивача за період з
26.01.1999 року по 22.02.2011 року слід залишити
без розгляду.

Відповідно до статті 50 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам, що
належать до категорії 1 постраждалих
від Чорнобильської катастрофи, які є
інвалідами ІІІ групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком.

Вихідним критерієм розрахунку
додаткової пенсії виступає мінімальна
пенсія за віком, розмір якої згідно з ч.
1 статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
забезпечення" встановлюється в розмірі
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Відповідно до Закону України "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік" від
14 червня 2011 року, прикінцеві положення
Закону доповнено пунктом 4, відповідно
до якого встановлено, що у 2011 році
норми і положення ст. 50, 54 "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

6 липня 2011 року Кабінетом Міністрів
України було прийнято Постанову №745
"Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету", яка набула
чинності 23 липня 2011 року.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2012 рік" та п. 4 Прикінцевих положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2013 рік" також встановлено, що
норми і положення статей 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України.

Отже, у період з 23.02.2011 року по 22.07.2011
року відповідач мав нараховувати та
виплачувати позивачу додаткову пенсію
відповідно до статті 50 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі

50% мінімальної пенсії за віком, а не 15 %
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Відповідно до статті 202 КАС України
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а постанова
суду підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.198, 202, 205, 207 КАС України,
апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області
задовольнити частково.

Постанову Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 22.09.2011 р.
по справі № 0417/2а-3575/2011 скасувати.

Позов ОСОБА_1 в частині вимог за період
з 26.01.1999 року по 22.02.2011 року залишити без
розгляду.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Головного управління Пенсійного Фонду
України в Дніпропетровській області
щодо нездійснення перерахунку та
виплати ОСОБА_1 додаткової пенсії як
інваліду IІІ групи відповідно до ст. 50
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
за період з 23.02.2011 року по 22.07.2011 року у
розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Зобов'язати Головне управління
Пенсійного Фонду України в
Дніпропетровській області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1
додаткової пенсії як інваліду ІIІ групи
відповідно до ст. 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування" з 23.02.2011 року по
22.07.2011 року з урахуванням раніше
здійснених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили відповідно до ст.
254 КАС України та оскарженню відповідно
до ч. 10 ст. 183-2 КАС України не підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун