Справа № 2518/2а-11423/11
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Жовток Є.А.
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Аліменка В.О.,

суддів
Безименної Н.В., Кучми А.Ю.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Києві апеляційну
скаргу УПФУ в Ріпкинському районі
Чернігівської області на постанову
Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 31.10.2011 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до УПФУ в
Ріпкинському районі Чернігівської
області про визнання неправомірною
відмову перерахунку пенсії та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання дій відповідача щодо
невірного нарахування позивачу
доплати до пенсії неправомірними;
зобов'язання відповідача провести
перерахунок та виплатити позивачу
недоплачену суму щомісячної доплати до
пенсії згідно ст.ст. 39, 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»..

Постановою Ріпкинського районного
суду Чернігівської області від 31
жовтня 2011 р. позов задоволено частково.
Зобов'язано відповідача провести
перерахунок та виплату ОСОБА_2 доплату
до пенсії відповідно до ст.ст. 39, 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 01 грудня 2010
року по 31 жовтня 2011 року з урахуванням
фактично виплачених сум. В решті
позовних вимог відмовлено.

Оскільки апеляційна скарга подана на
рішення суду першої інстанції,
прийняте в порядку скороченого
провадження, то колегія суддів
приходить до висновку про розгляд
справу у порядку письмово провадження
у відповідності до п. 3) ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій просив
його скасувати та постановити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог позивача повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а постанова
суду - зміні з таких підстав.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку про часткове задоволення
позовних вимог позивача.

З таким висновком суду колегія суддів
не погоджується в повній мірі, виходячи
з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є потерпілим від
Чорнобильської катастрофи 4 категорії,
що підтверджується посвідченням та
зареєстрований і постійно проживає в
зоні посиленого радіологічного
контролю.

У відповідності до статті 49 Закону
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення,
провадиться оплата в таких розмірах: - у
зоні посиленого радіологічного
контролю - одна мінімальна заробітна
плата.

Частини 2 ст. 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
встановлено, що пенсії працюючим
пенсіонерам, які проживають на
території радіоактивного забруднення,
підвищується у розмірах, встановлених
частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 51 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ (далі -
Закон № 796-ХІІ) особам, віднесеним до
категорії 4, щомісячна додаткова пенсія
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається в розмірі 15 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом. Крім того,
мінімальна пенсія за віком не може бути
нижчою ніж прожитковий мінімум і
відповідно до вимог ст. 46 Конституції
України.

Посилання відповідача на Закон України
«Про Державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» від 28.12.2007 року, яким
були внесені зміни до ЗУ «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є безпідставними, оскільки
Рішенням Конституційного Суду України
№ 10-рп/2008 від 22.05.2008 такі зміни визнано
неконституційними, а відповідно до ч. 2
ст. 152 Конституції України встановлено,
що Закони, інші правові акти або їх
окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Крім того, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 9
КАС України щодо пріоритетності
законів над підзаконними актами,
безпідставними є посилання апелянта на
постанови КМ України від 28.05.2008 № 530
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян» та від
26.07.1996 № 836 «Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», якими
обмежені права на отримання
вищезазначених додаткової пенсії за
шкоду заподіяну здоров'ю та доплати
громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення,
встановленими ст. 51 Закону № 796-ХІІ, а
тому застосуванню підлягають саме
останні, що вірно встановлено судом
першої інстанції.

Також, колегія суддів зауважує, що до
набрання чинності
нормативно-правового акта Кабінету
Міністрів України, прийнятого на
виконання вимог пункту 4 Прикінцевих
положень Закону України "Про державний
бюджет України на 2011 рік", до 22 липня 2011
року застосуванню підлягали положення
статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

З урахуванням наведеного, колегія
суддів підтримує думку суду першої
інстанції, що у даному випадку, має
місце порушення прав позивача, що
дістало вияв у не проведенні
прерахунку та не здійсненні виплати
йому доплати до пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю, у відповідності до
вимог ст.ст.39, 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», проте, на
думку колегії суддів задоволенню в
даному випадку підлягають позовні
вимоги щодо зобов'язання нарахувати та
виплатити доплату до пенсії, в розмірі
мінімальної заробітної плати згідно
приписів ст. 39 Закону, а також додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю
відповідно до вимог ст. 51 Закону в
розмірі 15% мінімальної пенсії за віком
з урахуванням мінімального розміру
пенсії для осіб, які втратили
працездатність, за період з 01 грудня 2010
року по 22 липня 2011 року.

Згідно з ч. 1 ст. 201 КАС України підставою
для зміни постанови або ухвали суду
першої інстанції є правильне по суті
вирішення справи чи питання, але із
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст. ст. 197, 199, 201, 205, 207, 212, 254 КАС
України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу УПФУ в Ріпкинському
районі Чернігівської області на
постанову Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 31.10.2011 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до УПФУ в
Ріпкинському районі Чернігівської
області про визнання неправомірною
відмову перерахунку пенсії та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії - задовольнити частково.

Постанову Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 31.10.2011 -
змінити, виклавши абзац четвертий та
п'ятий резолютивної частини рішення в
такій редакції:

"Зобов'язати відповідача провести
перерахунок та виплату ОСОБА_2 доплату
до пенсії відповідно до ст.ст. 39, 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 01 грудня 2010
року по 22 липня 2011 року з урахуванням
фактично виплачених сум."

В іншій частині постанову суду
залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
В.О. Аліменко

Судді
Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя

Аліменко В.О.

Судді:

Безименна Н.В.