Справа № 2а-2700/10/1617
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2014 р.Справа №
2а-2700/10/1617Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Чалого І.С.

розглянувши у порядку письмового
провадження питання про виправлення
описки в ухвалі Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 12.06.2013 р. по справі за апеляційною
скаргою Управління праці та
соціального захисту населення
Лохвицької районної державної
адміністрації Полтавської області на
постанову Лохвицького районного суду
Полтавської області від 28.12.2010р. по
справі № 2а-2700/10/1617

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та
соціального захисту населення
Лохвицької районної державної
адміністрації Полтавської області

про перерахунок та виплату щомісячної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення трирічного віку,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12.06.13 року
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Лохвицької районної державної
адміністрації Полтавської області
задоволено частково, постанову
Лохвицького районного суду
Полтавської області від 28.12.2010р. по
справі № 2а-2700/10/1617 скасовано в частині
задоволення позову ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Лохвицької районної
державної адміністрації Полтавської
області про зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок пенсії позивачу
з підвищенням її на 30% мінімальної
пенсії за віком з розміру,
встановленого ч.1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та провести
відповідні виплати з 01.11.2006 року по
13.12.2009 року.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Лохвицької районної
державної адміністрації Полтавської
області про зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок пенсії позивачу
з підвищенням її на 30% мінімальної
пенсії за віком з розміру,
встановленого ч.1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та провести
відповідні виплати з 01.11.2006 року по
13.12.2009 року - залишено без розгляду.

В іншій частині постанову Лохвицького
районного суду Полтавської області від
28.12.2010р. по справі № 2а-2700/10/1617 - залишено
без змін.

З матеріалів справи вбачається, що у
вищевказаній ухвалі допущено описки, а
саме: вказано неправильно мотивувальну
та резолютивну частини ухвали.

Відповідно до ст.169 Кодексу
адміністративного судочинства суд
може з власної ініціативи або за заявою
особи, що брала участь у справі чи іншої
заінтересованої особи виправити
допущені в судовому рішенні цього суду
описки.

Керуючись ст. 169 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Виправити описки в ухвалі
Харківського апеляційного
адміністративного суду, замінивши
мотивувальну частину, а саме - "14.12.10 р.
позивач звернувся до суду з
вищезазначеним адміністративним
позовом.

За результатами розгляду справи в
порядку скороченого провадження
постановою Лохвицького районного суду
Полтавської області від 28.12.2010 року
позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність
відповідача.

Зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок пенсії позивачу з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.
28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та провести відповідні
виплати з 01.11.2006 року по 01.11.2009 року за
відрахуванням фактично нарахованого і
сплаченого підвищення до пенсії за ці
періоди у розмірі встановленої для
учасників війни у розмірі 10%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
суд апеляційної інстанції оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
неврегульованість на законодавчому
рівні механізму та умов виплати
допомоги особам, які мають статус
"дитина війни", прийняття оскаржуваної
постанови з порушенням норм бюджетного
законодавства України та ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", що
призвело до неправильного вирішення
справи.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС
України вищезазначена апеляційна
скарга розглядається в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Судом першої інстанції обґрунтовано
встановлено, що позивач відповідно до
ст.1 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" є дитиною війни та
за приписами ст.6 цього закону має право
на отримання підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції правильно застосував до
спірних правовідносин норми
матеріального права надавши перевагу
ст.6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" над постановою
Кабінету Міністрів України від 28
травня 2008 р. за № 530 "Про деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян", як нормативно-правовому
акту, що має вищу юридичну силу. Також
суд правильно визначено розмір
мінімальної пенсії за віком, виходячи
із приписів ч.1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", оскільки іншими законами
такий розмір не врегульовано.

Між тим, при ухваленні рішення судом
було допущено порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з позовом
14.12.10 року із вимогами щодо захисту його
порушених прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України (в редакції
яка діяла до 30.07.2010 року) для звернення
до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлювався річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

30.07.2010 року Законом України «Про
судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010
року зазначений строк звернення з
позовом до адміністративного суду було
скорочено до шести місяців.

Колегія суддів, виходячи з наведеного,
вважає необхідним застосувати до
спірних правовідносин ч.2 ст.99 КАС
України, яка діяла до 30.07.2010 року,
виходячи з принципу юридичної
визначеності та на підставі рішення
Європейського суду з прав людини від
28.03.2006 року по справі «Мельник проти
України» (заява №23436/03).

Отже, враховуючи дату звернення
позивача до суду, річний строк на
звернення до суду з позовом та період
за який позивач просить суд захистити
його права, колегія суддів приходить до
висновку, що права позивача підлягають
захисту з 14.12.2009 року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Приймаючи рішення про поновлення
позивачу строку на звернення до суду з
позовом суд першої інстанції не навів
підстав для його поновлення.

З матеріалів справи таких підстав не
вбачається. Доказів поважності
пропуску строку на звернення до суду з
позовом позивачем не надано.

Виходячи із зазначених обставин
справи, колегія суддів вважає, що судом
при ухваленні рішення було порушено
приписи ст.ст. 99, 100 КАС України, що
призвело до частково необґрунтованого
задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що через порушення судом норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
постанова суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог за
період з 01.11.2006 року по 13.12.2009 року -
підлягає скасуванню, а позовні вимоги в
зазначеній частині підлягають
залишенню без розгляду" змінити на
"14.12.2010 року позивачка, ОСОБА_1,
звернулася до суду з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Лохвицької районної
державної адміністрації Полтавської
області, в якому просила:

- зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Лохвицької райдержадміністрації
перерахувати та виплатити щомісячну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
починаючи з 1 листопада 2006 року до 1
листопада 2009 року у розмірах, які
дорівнюють прожитковому мінімуму для
дітей віком до 6 років, з врахуванням
підвищенням виплат відповідно до
прожиткового мінімуму дітей
відповідного віку;

- стягнути з управління праці та
соціального захисту населення
Лохвицькос райдержадміністрації
недоплачену щомісячну допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі,
передбаченому чинним законодавством.

Постановою Лохвицького районного суду
Полтавської області від 28.12.10 року по
справі № 2а-2700/10/1617 зазначений позов
задоволено частково.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Лохвицької районної державної
адміністрації Полтавської області
здійснити перерахунок ОСОБА_1
щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку,
починаючи з 01.11.2006 року по 01.11.2009 року у
розмірах, які дорівнюють прожитковому
мінімуму для дітей віком до 6 років з
урахуванням підвищення виплат
відповідно до прожиткового мінімуму
відповідного віку та провести
відповідні виплати.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив, що постанову винесено
з порушенням норм процесуального та
матеріального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України дана
справа розглядається в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно вимог частин 1 і 2 статті 2 КАС
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачка має на утриманні дитину, сина
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка перебуває на обліку в
Управління праці та соціального
захисту населення Лохвицької районної
державної адміністрації Полтавської
області та з листопада 2006 року отримує
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Посилаючись на те, що зазначена
допомога виплачується їй у розмірі
меншому, ніж встановлено чинним
законодавством, позивачка звернулась з
даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з рішення
Конституційного Суду України від 09.07.2007
року за № 6-рп/2007, рішення
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року за № 10-рп/2008.

Таким чином суд першої інстанції
дійшов висновку, що відповідно до
зазначеного рішення Конституційного
Суду України Управління праці та
соціального захисту населення
Лохвицької районної державної
адміністрації Полтавської області з
01.11.2006 року по 01.11.2009 року повинно діяти
у відповідності з нормою ст. 15 Закону
України „Про державну допомогу сім'ям
з дітьми".

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Згідно вимог частин 1 і 2 статті 2 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 звернулась до суду з
адміністративним позовом 14.12.2010 року із
вимогами до суб'єкта владних
повноважень щодо захисту її порушених
прав на отримання допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», що мали місце з 01.11.2006
року по 01.11.2009 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України (в редакції,
яка діяла до 30.07.2010 року) для звернення
до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Таким чином для вирішення питання про
правильність застосування судом
першої інстанції строку звернення до
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи необхідно з'ясувати,
яким саме рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені права цієї особи,
коли розпочався перебіг цього строку.

Отже, враховуючи дату звернення
позивача до суду з адміністративним
позовом, річний строк на звернення до
суду з позовом та період, за який
позивач просить суд захистити його
права, колегія суддів приходить до
висновку, що права позивача підлягають
захисту в межах річного строку,
починаючи з 14.12.2009 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений судом за
наявності поважних причин його
пропуску (ч. 1 ст. 102 КАС України).

Як вбачається з матеріалів справи
позивачем ні до суду першої, ні до суду
апеляційної інстанції не надавалось
належних доказів поважності пропуску
строку звернення до суду.

Приймаючи рішення, суд першої
інстанції безпідставно поновив
позивачу процесуальний строк для
звернення до суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
підстав для поновлення позивачеві
строку звернення до суду за захистом
своїх прав за період з 01.11.2006 року по
13.12.2009 року.

Виходячи із зазначених обставин
справи, колегія суддів вважає, що судом
при ухваленні рішення було порушено
приписи ст. ст. 99, 100 КАС України, що
призвело до необґрунтованого
задоволення позову.

Таким чином, внаслідок неправильного
застосування норм ч. 2 ст. 99 КАС України,
постанова Лохвицького районного суду
Полтавської області від 28.12.10 за період
з 01.11.2006 року по 13.12.2009 року не може бути
визнана законною, а тому підлягає
скасуванню, а позов в зазначеній
частині згідно приписів ст. 100 КАС
України залишенню без розгляду.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотримання
норм процесуального права.

У відповідності до ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції,
серед іншого, має право скасувати
постанову суду і залишити позовну
заяву без розгляду.

Отже, колегія суддів дійшла висновку,
що рішення суду першої інстанції через
порушення ним норм процесуального
права, які призвели до ухвалення
неправильного рішення, підлягає
скасуванню, а позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Лохвицької районної
державної адміністрації Полтавської
області про перерахунок та виплату
щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку
за період з 01.11.2006 року по 13.12.2009 року -
залишенню без розгляду".

Резолютивну частину, а саме -
"Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Лохвицької районної державної
адміністрації Полтавської області -
задовольнити частково.

Постанову Лохвицького районного суду
Полтавської області від 28.12.2010р. по
справі № 2а-2700/10/1617 скасувати в
частині задоволення позову ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Лохвицької районної
державної адміністрації Полтавської
області про зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок пенсії позивачу
з підвищенням її на 30% мінімальної
пенсії за віком з розміру,
встановленого ч.1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та провести
відповідні виплати з 01.11.2006 року по
13.12.2009 року.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Лохвицької районної
державної адміністрації Полтавської
області про зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок пенсії позивачу
з підвищенням її на 30% мінімальної
пенсії за віком з розміру,
встановленого ч.1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та провести
відповідні виплати з 01.11.2006 року по
13.12.2009 року - залишити без розгляду.

В іншій частині постанову Лохвицького
районного суду Полтавської області від
28.12.2010р. по справі № 2а-2700/10/1617 -
залишити без змін" замінити на
"Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Лохвицької районної державної
адміністрації Полтавської області
задовольнити частково.

Постанову Лохвицького районного суду
Полтавської області від 28.12.10 року по
справі № 2а-2700/10/1617 скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Лохвицької районної державної
адміністрації Полтавської області про
перерахунок та виплату щомісячної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення трирічного віку за період з
01.11.2006 року по 13.12.2009 року - залишити без
розгляду".

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особам, які беруть участь у
справі, та може бути оскаржена шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Зеленський В.В.Судді
П’янова Я.В. Чалий І.С.