Справа № 384/35/14-а
Суддя: Галицький В. В.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А Справа
№ 384/35/14-а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№пр. 2-а/384/1/2014

10 лютого 2014 року
Вільшанський районний суд
Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Галицького
В.В.,

зі секретарем Лалаян А.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт. Вільшанка
Кіровоградської області справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Державної інспекції сільського
господарства в Кіровоградській
області про визнання протиправною та
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вільшанського районного суду
Кіровоградської області звернувся з
позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції
сільського господарства в
Кіровоградській області про визнання
протиправною та скасування постанови
про накладення адміністративного
стягнення. Позовні вимоги мотивовані
тим, що 08.01.2014 року головним
спеціалістом оперативного контролю за
дотриманням вимог земельного
законодавства управління контролю за
використанням та охороною земель
Державної інспекції сільського
господарства в Кіровоградській
області - державним інспектором
Тарасовою Катериною Володимирівною
позивачу вручено постанову про
накладення адміністративного
стягнення №321. Крім того, 08.01.2014 року
поштою на його адресу надійшли
матеріали перевірки та протокол про
адміністративне правопорушення
вчинене позивачем. Відповідно до
постанови позивача звинувачено та
визнано винним в порушенні земельного
законодавства, а саме на час перевірки
встановлено факт самовільного
зайняття земельної ділянки площею 12 га.
водного фонду. Зазначено що даним
порушенням заподіяно матеріальну
шкоду на суму 10879,70 грн. та накладено на
позивача адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 170 грн.. До
матеріалів перевірки додано наказ
Державної інспекції сільського
господарства в Кіровоградській
області № 1044-ОС від 13.12.2013 року щодо
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства в частині використання
земельної ділянки водного фонду
громадянином ОСОБА_2. Позивач вважає
дії державного інспектора Тарасової
Катерини Володимирівни протиправними,
а постанову незаконною,
необґрунтованою, такою що не
відображає дійсних обставин справи,
складеною за відсутності належних
доказів та з грубим порушенням норм
чинного законодавства. В акті
перевірки від 23.12.2013 року зазначено що
перевірку проведено в присутності
позивача, про що йому не було відомо.
Безпосередньо позивачем зазначена в
матеріалах перевірки земельна ділянка
на території Добрівської сільської
ради Вільшанського району
Кіровоградської області не
використовувалась, наміру щодо її
використання на протязі 2010-2014 років
позивач не виявляв жодним чином. Станом
на час перевірки ОСОБА_1 працює
головним економістом Вільшанської
центральної районної лікарні і не має
бажання та вільного часу для зайняття
іншою діяльністю. Позивач просить суд
визнати протиправною та скасувати
постанову про накладення
адміністративного стягнення №321 від
30.12.2013 року Державної інспекції
сільського господарства в
Кіровоградській області.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав у повному обсязі.
Просив задовольнити позовні вимоги та
скасувати постанову про притягнення
його до адміністративної
відповідальності.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала.
Надала суду заперечення проти
адміністративного позову та пояснила,
що на підставі наказу Державної
інспекції сільського господарства в
Кіровоградській області №1044-ОС від
13.12.2013 року проведено позапланову
перевірку з питання дотримання вимог
земельного законодавства, щодо
самовільного зайняття земельної
ділянки площею 12 га. (земель водного
фонду) ОСОБА_2 на території
Добрівської сільської ради,
Вільшанського району, Кіровоградської
області. Під час перевірки встановлено,
що згідно довіреності від 25.01.2013
року ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_1 бути
представником при вирішенні будь-яких
питань, що його стосуються. За
результатами перевірки встановлено, що
між Добрівською сільською радою та
ОСОБА_2 укладено договір оренди земель
водного фонду від 01.03.2002 року строком 5
років, термін дії якого закінчився
01.03.2007 року. Рішенням Добрівської
сільської ради №38 від 19.04.2007 року
поновлено договір оренди земель
водного фонду із ОСОБА_2 на той самий
строк і на тих самих умовах. Пунктом 2
зобов'язано замовити проектно-технічну
документацію щодо відведення
земельної ділянки водного фонду площею
12 га. для рибогосподарських потреб.
Відповідна документація не розроблена
та не винесено в натуру межі земельної
ділянки. Рішенням Добрівської
сільської ради № 33 від 31.08.2011 року
скасовано власне рішення №38 від 19.04.2007
року. В ході перевірки від 23.12.2013 року
встановлено, що ОСОБА_1 самовільно
зайняв земельну ділянку загальною
площею 12 га. (землі водного фонду), чим
порушив ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу
України, що в свою чергу тягне за собою
адміністративну відповідальність по
ст. 53-1 КУпАП. Складено акт обстеження
земельної ділянки площею 12 га. №202 від
23.12.2013 року, видано позивачу припис №478
про усунення порушення земельного
законодавства, складено протокол про
адміністративне правопорушення №321
від 23.12.2013 року та винесено
постанову про накладення
адміністративного стягнення №321 від
30.12.2013 року, якою накладено стягнення на
ОСОБА_1, так як є довіреність ОСОБА_2,
згідно якої він уповноважив ОСОБА_1
бути представником при вирішенні
будь-яких питань, що його стосуються.
Підставою щодо використання земельної
ділянки площею 12 га. (земель водного
фонду) ОСОБА_2 є довідка старшого
державного інспектора Голованівської
МДФІ про надходження орендної плати,
сплаченої фізичною особою підприємцем
ОСОБА_2 без заключених договорів оренди
за 2011-2013 роки. Вважає вимоги
позивача необґрунтованими оскільки
23.12.2013 року ОСОБА_1 при складанні
адміністративної справи був присутній
особисто, де відмовився від підпису.
08.01.2014 року ОСОБА_1 було особисто
вручено адміністративну справу.
Просить відмовити в задоволенні позову
ОСОБА_1.

Вислухавши пояснення позивача,
відповідача, вивчивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позовна заява підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до наказу Державної
інспекції сільського господарства в
Кіровоградській області № 1044-ОС від
13.12.2013 року, відповідачу наказано
провести перевірку дотримання вимог
земельного законодавства в частині
використання земельної ділянки
водного фонду громадянином ОСОБА_2 на
території Добрівської сільської ради
Вільшанського району (а.с. 5).

Згідно договору оренди земель водного
фонду від 01.03.2002 року заключеного між
Добрівською сільською радою та ОСОБА_2,
закрите водоймище надається в оренду
на 5 років (а.с. 45).

23.12.2013 року державним інспектором
Державної інспекції сільського
господарства в Кіровоградській
області Тарасовою К.В. проведена
перевірка з питання дотримання вимог
земельного законодавства на території
Добрівської сільської ради ОСОБА_1, за
результатами якої встановлено, факт
самовільного зайняття земельної
ділянки площею 12 га. землі водного
фонду (ставок), яка знаходиться на
території Добрівської сільської ради,
договір оренди заключено між
Добрівською сільською радою та ОСОБА_2
від 01.03.2002 року по 01.03.2007 року (а.с. 28).

На підставі протоколу про
адміністративне правопорушення
відповідачем винесено постанову № 321
від 30.12.2013 року про накладення
адміністративного стягнення на ОСОБА_1
за ст. 53-1 КУпАП у вигляді штрафу в
розмірі 170 грн. (а.с.4).

Згідно довіреності від 29.01.2013 року
виданої строком на три роки, ОСОБА_2
уповноважив ОСОБА_1 бути його
представником при вирішенні будь-яких
питань, що його стосуються (а.с. 23).

Відповідач притягнув до
відповідальності позивача як особу
якій видано довіреність ОСОБА_2 за
самовільне зайняття земельної ділянки,
та наклала стягнення у виді 170 грн.
штрафу. Однак, як встановлено в
судовому засіданні та визнається
сторонами, ОСОБА_2 не є орендарем
земельної ділянки площею 12 га. землі
водного фонду (ставок), яка знаходиться
на території Добрівської сільської
ради. З пояснень відповідача
встановлено, що фактично самовільне
зайняття земельної ділянки здійснив
батько позивача ОСОБА_2, а позивача
притягнуто до адміністративної
відповідальності, оскільки на нього
виписана довіреність, якою ОСОБА_2
уповноважив ОСОБА_1 бути його
представником в державних, громадських
та інших підприємствах, установах,
організаціях при вирішенні будь-яких
питань, що його стосуються, в тому числі
вести від його імені судові справи в
усіх судових установах тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ЦК України,
довіреністю є письмовий документ, що
видається однією особою іншій особі
для представництва перед третіми
особами. Довіреність на вчинення
правочину представником може бути
надана особою, яку представляють
(довірителем), безпосередньо третій
особі.

Суб'єктом адміністративного
правопорушення є особа, що його скоїла.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП України,
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що постанова № 321 від 30.12.2013 року про
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
ст. 53-1 КУпАП є незаконною, винесена
відносно особи яка не вчиняла
зазначене адміністративне
правопорушення. В матеріалах
справи відсутні докази того, що в діях
позивача є склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 53-1
КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 289, 293 КУпАП, ст.ст. 9, 158-163 КАС
України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Державної інспекції сільського
господарства в Кіровоградській
області про визнання протиправною та
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення,
задовольнити.

Постанову Державної інспекції
сільського господарства в
Кіровоградській області № 321 від 30.12.2013
року про накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 53-1
КУпАП у виді штрафу в розмірі 170
гривень, скасувати в зв'язку із
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: