Справа № 2а-5297/09/1770
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/80666/11

№ К/9991/80666/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
судді-доповідача:Усенко Є.А.,суддів:
Блажівської Н.Є., Сіроша М.В., при
секретарі:
Луцак А.В.,

розглянувши у судовому засіданні

касаційну скаргу Рівненської митниці
та заяву заступника прокурора
Рівненської області про приєднання до
касаційної скарги

на постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27.10.2011

у справі № 2-а-5297/09/1770 Рівненського
окружного адміністративного суду

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_7

до Рівненської митниці

про визнання нечинними та скасування
рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 09.06.2010 у
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27.10.2011
постанову суду першої інстанції
скасовано; позов задоволено частково:
визнано протиправними та скасовані
рішення Рівненської митниці про
визначення країни походження товару №
204000000/9/000016 від 10.02.2009 та №204000000/9/000017 від
11.02.2009, податкові повідомлення-рішення
Рівненської митниці № 7 від 25.05.2009 та № 8
від 25.05.2009; у решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі Рівненська
митниця, до якої приєднався заступник
прокурора Рівненської області, просить
скасувати постанову суду апеляційної
інстанції, залишивши в силі постанову
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального права.

Заперечуючи проти касаційної скарги,
позивач просить залишити її без
задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню.

У судовому процесі встановлено, що з
посиланням у вантажних митних
деклараціях на контракт від 12.03.08 № 4/08,
укладений між позивачем та ТОВ
«Азбєлфрут» (Республіка Білорусь),
позивач ввозив на митну територію
України плодоовочеву продукцію:
цибулю свіжу ріпчасту, буряк столовий,
капусту білоголову свіжу (коди товару
за УКТЗЕД 0703, 0706, 0704) загальною
фактурною вартістю 1043466,86 грн.

За результатами проведення митницею
дотримання позивачем законодавства
України з питань митної справи була
ініційована перевірка сертифікатів
форми СТ-1 про походження товарів, що
ввозились позивачем на митну територію
України із Республіки Білорусії.
Перевіркою встановлено, що 19.03.2008 та
08.04.2008 позивач подав до митного
оформлення ВМД № 204000001/8/001847 та
№204000001/8/002476 відповідно, за якими
заявив до оформлення у вільний обіг
буряк столовий свіжий та моркву
столову свіжу, вирощені в Республіці
Білорусь. Вказаний товар оформлений
Рівненською митницею із застосуванням
преференцій у вигляді звільнення від
сплати мита (як товари, що походять з
Республіки Білорусь). Для
підтвердження країни походження
товарів позивач надав сертифікати про
походження товарів (форма СТ-1), зокрема
№ 4/1 від 17.03.2008 та №4/1 від
07.04.2008. Разом з тим, на підставі листа
Пінської митниці № 03-1/4452 від 08.09.2008,
який отриманий на запит Рівненської
митниці, встановлено, що овочі, які за
документами ТОВ «Азбєлфрут»
(Республіка Білорусь) отримувало від
фізичних осіб для подальшої реалізації
позивачу, цими особами ТОВ «Азбєлфрут»
не реалізовувались, що стало підставою
для висновку митниці про не
підтвердження походження цих товарів з
Республіки Білорусь.

На підставі висновків цієї перевірки
Рівненською митницею прийняті рішення
про визначення країни походження
товару №204000000/9/000017 від 11.02.2009 та
№204000000/9/000016 від 10.02.2009, згідно з якими
країна походження товарів визначена
невідомою, а підстави для застосування
до товарів, оформлених за ВМД №
204000001/8/001847 від 19.03.2008 та №204000001/8/002476 від
09.04.2008 (відповідно), преференційного
режиму вільної торгівлі з Республікою
Білорусь відсутні. У подальшому,
Рівненською митницею проведено
перевірку стану дотримання позивачем
законодавства України з питань митної
справи за період 01.01.2006 по 31.12.2008, за
наслідками якої складено акт від 18.05.2009
№ 0005/9/204000000/НОМЕР_1, згідно висновків
якого встановлено факти
безпідставного отримання преференцій
у вигляді звільнення від сплати
ввізного мита, внаслідок подання до
митного оформлення сертифікатів про
походження товарів форми СТ-1 № 4/1 від 17.03.2008 та №4/1 від 07.04.2008,
які не можуть бути прийняті як
документи, які підтверджують
походження товару з Республіки
Білорусь.

За наслідками вказаної перевірки
відповідачем прийняті податкові
повідомлення-рішення: № 7 від 25.05.2009 -
про донарахування позивачу податкових
зобов`язань із ввізного мита у сумі
96527,63 грн., у тому числі, 64531,75 грн. за
основним платежем та 32175,88 грн. -
штрафні (фінансові) санкції; та №8 від
25.05.2009 - про визначення податкових
зобов`язань з податку на додану
вартість у сумі 19305,53 грн., у тому числі,
12870,35 грн. за основним платежем та 6435,18
грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Як свідчить зміст приєднаного до
справи листа Пінської митниці № 03-1/4452
від 08.09.2008, отриманого на запит
відповідача, ТОВ «Азбєлфрут» для
отримання сертифікатів про походження
товарів форми СТ-1 №4/1 від 17.03.2008,
№4/1 від 07.04.2008 надавалися
Брестському відділенню БєлТПП акти
закупки овочів у населення (у громадян
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6) та довідки
сільської ради на вирощену цими
громадянами продукцію. Однак, у ході
проведення перевірки правоохоронними
органами Республіки Білорусі
(Столинським РВВС) встановлено, що
вказані фізичні особи - виробники
овочевої продукції не здійснювали
продаж продукції власного виробництва
ТОВ «Азбелфрут», що підтверджується їх
письмовими поясненнями, направленими
Рівненській митниці та приєднаними до
справи (а.с.43, 44,46).

Відповідно до частини 1 ст. 63 Митного
кодексу України від 11.07.2002 № 92-IV (далі -
МК України) незалежно від закінчення
операцій митного контролю, оформлення
та пропуску товарів і транспортних
засобів митний контроль за ними може
здійснюватися, якщо є достатні
підстави вважати, що мають місце
порушення законодавства України чи
міжнародного договору України,
укладеного в установленому законом
порядку, контроль за виконанням яких
покладено законом на митні органи.

Частиною 1 статті 282 цього Кодексу
передбачено, що для підтвердження
походження товару митний орган у
передбачених законом випадках має
право вимагати подання сертифіката про
походження такого товару.

У разі ввезення товару на митну
територію України сертифікат про
походження товару подається
обов'язково: 1) на товари, що походять з
країн, яким Україна надає преференції
за Митним тарифом України; 2) на товари,
ввезення яких з відповідної країни
регулюється кількісними обмеженнями
(квотами) чи іншими заходами
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності; 3) якщо це передбачено
міжнародними договорами України,
укладеними в установленому законом
порядку, а також законодавством
України в галузі охорони довкілля,
здоров'я населення, захисту прав
споживачів, громадського порядку,
державної безпеки та інших життєво
важливих інтересів України; 4) у
випадках, коли у документах, які
подаються для митного оформлення,
немає відомостей про походження
товарів або у митного органу є достатні
підстави вважати, що декларуються
недостовірні відомості про походження
товарів (частина 2 цієї статті).

Відповідно до частини 4 ст. 283 МК України
у разі виникнення сумнівів з приводу
достовірності сертифіката чи
відомостей, що в ньому містяться,
включаючи відомості про країну
походження товару, митний орган може
звернутися до органу, що видав
сертифікат, або до компетентних
організацій країни, зазначеної як
країна походження товару, з проханням
про надання додаткових відомостей.

Товар не вважається таким, що походить
з відповідної країни, доти, доки митні
органи у випадках, встановлених цим
Кодексом, не одержать належним чином
оформлений сертифікат про походження
товару або затребувані ними додаткові
відомості (частина 5 цієї статті).

Відповідно до частини 3 ст. 284 МК України
товари, походження яких достовірно не
встановлено, випускаються митним
органом за умови сплати мита за повними
ставками.

Згідно з пунктом 7 Порядку визначення
країни походження товару, що
переміщується через митний кордон
України, затвердженого постановою КМ
України від 12.02.2002 №1864, за відсутності
належним чином оформленого
сертифіката чи додаткових відомостей
про походження товару або у разі
неможливості достовірно визначити
країну походження товару така країна
визнається невідомою. Товари, країна
походження яких невідома,
пропускаються митним органом з метою
їх переміщення через митний кордон
України за умови сплати мита за повними
ставками.

Застосувавши наведені правові норми,
суд першої інстанції, на відміну від
апеляційного суду, з урахуванням
оцінки інформації, викладеній у листі
Пінської митниці № 03-1/4452 від 08.09.2008 та в
доданих до нього першоджерел, з яких
отримана ця інформація, зробив
обґрунтований та такий, що відповідає
обставинам справи висновок про
правомірність рішень Рівненської
митниці про неможливість визначення
країни походження товарів, ввезених
позивачем на митну територію України
за вище вказаними вантажними митними
деклараціями, та правомірність
донарахування позивачу сум податкових
зобов'язань із ввізного мита та з
податку на додану вартість.

Відповідно до статті 226 КАС України суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Рівненської митниці
та заяву заступника прокурора
Рівненської області про приєднання до
касаційної скарги задовольнити,
скасувати постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27.10.2011, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
09.06.2010 залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
Н.Є. Блажівська М.В. Сірош