Справа № 713/2468/13-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 713/2468/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Кириляк А.Ю.
Суддя-доповідач: Біла Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Вижницького районного
суду Чернівецької області від 17 грудня
2013 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Чорногузівської
сільської ради Вижницького району
Чернівецької області, треті особи -
відділ Держземагенства у Вижницькому
районі, Вижницька районна державна
адміністрація Чернівецької області,
ОСОБА_3 про скасування рішення , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до
Чорногузівської сільської ради
Вижницького району Чернівецької
області, треті особи без самостійних
вимог - відділ Держземагентства у
Вижницькому районі, Вижницька районна
державна адміністрація Чернівецької
області, ОСОБА_3 про визнання
протиправним та скасування рішення
виконавчого комітету Чорногузівської
сільської ради Вижницького району
Чернівецької області №19 від 05.02.2009
року.

Постановою Вижницького районного суду
Чернівецької області від 17.12.2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, а також на
неповне з'ясування судом всіх обставин,
що мають значення для вирішення справи,
просив скасувати постанову
Вижницького районного суду
Чернівецької області від 17.12.2013 року та
прийняти нову постанову.

В судове засідання представники сторін
не з'явилися, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлялися
своєчасно та належним чином. Про
причини неявки в судове засідання суд
не повідомили, клопотань про
відкладення розгляду справи не
направляли.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про його дату, час і
місце, а також враховуючи те, що їх явка
в судове засідання не визнавалась
обов'язковою, колегія суддів визнала за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження, відповідно до
п.2 ч.1 ст.197 КАС України, за наявними у
справі матеріалами, при цьому, згідно
ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, повне
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, надавши правову
оцінку наявним у справі доказам,
колегія суддів приходить до висновку
про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги
позивача та необхідності залишення в
силі постанову Вижницького районного
суду Чернівецької області від 17.12.2013
року, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, ОСОБА_3 є власником
житлового будинку, розташованого по
АДРЕСА_1, що підтверджується копією
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно серія САС №934845 від
15.12.2010 року, виданого виконавчим
комітетом Чорногузівської сільської
ради Вижницького району Чернівецької
області на підставі рішення
Чорногузівської сільської ради
Вижницького району Чернівецької
області №19 від 05.02.2009 року, яке є
предметом оскарження по даній справі.

З копії витягу з рішення виконавчого
комітету Чорногузівської сільської
ради Вижницького району Чернівецької
області №46 від 30.07.2010 року «Про розгляд
заяв громадян» вбачається, що
розглянувши заяву ОСОБА_3 виконком
сільської ради вирішив видати ОСОБА_3
рішення виконавчого комітету
сільської ради від 05.02.2009 року №19 «Про
оформлення права власності» для
отримання свідоцтва про право
власності на житловий будинок по
АДРЕСА_1.

З копії технічного паспорту на
житловий будинок АДРЕСА_1 вбачається,
що він оформлений 28.10.2008 року ДКП
«Вижницьке РБТІ» на ім'я ОСОБА_3.

З копії акту Державної приймальної
комісії про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта від
08.12.2008 року, затвердженого
розпорядженням Вижницької районної
державної адміністрації Чернівецької
області №859 від 10.12.2008 року, вбачається,
що власником житлового будинку в
АДРЕСА_1 - є ОСОБА_3

З довідки виконавчого комітету
Чорногузівської сільської ради
Вижницького району Чернівецької
області №11672 від 16.09.2013 року вбачається,
що ОСОБА_2 під час зсуву у липні 2008 року
був зареєстрований в АДРЕСА_2 до
господарства матері.

З витягу рішення виконавчого комітету
Чорногузівської сільської ради за №46
від 30 липня 2010 року про розгляд заяв
вбачається, що розглянувши заяву
громадян ОСОБА_3, яка просить видати
рішення для оформлення права
власності на новий житловий будинок в
АДРЕСА_1 на неї одну та усну заяву
сільському голові ОСОБА_5 її сина
ОСОБА_2, яка зроблена в присутності
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відмову від частки
у новозбудованому державою житловому
будинку по АДРЕСА_1, вирішив видати
ОСОБА_3 рішення виконкому сільської
ради від 05.02.2009року №19 «Про оформлення
права власності» для отримання
свідоцтва про право власності на
житловий будинок по АДРЕСА_1.

Крім того, рішенням Вижницького району
Чернівецької області від 23.09.2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання недійсним свідоцтва про
право власності на нерухоме майно
відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову ОСОБА_2, тим самим,
визнаючи правомірним рішення
виконавчого комітету Чорногузівської
сільської ради Вижницького району
Чернівецької області №19 від 05.02.2008 року
прийшов до висновку, що оскаржуване
рішення прийняте у межах повноважень
та у відповідності з діючими
нормативно-правовими актами.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

У відповідності до приписів ч.1 ст.2 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

За змістом ч.8 ст.3 КАС України позивач -
особа, на захист прав, свобод та
інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.

Відповідно до положень ч.1 ст.6 КАС
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

З аналізу ч.1 ст.2, ч.1 ст.6 КАС України
вбачається, що викладений у них принцип
адміністративного судочинства полягає
у захисті порушеного права, свободи або
інтересу від порушення, що вже
відбулося, тобто в наявності
матеріально-правового інтересу
позивача щодо оскаржуваного рішення,
дій або бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Справа в адміністративному суді може
бути порушена за наявності між
сторонами публічно-правового спору,
оскільки в розумінні статті 3 КАС
справа адміністративної юрисдикції це
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
ущемлення прав чи свобод (стаття 2,
пункт 1 частини 1 статті 17 КАС).

Із наведених норм права випливає, що
позивач на власний розсуд визначає чи
порушені його права рішеннями, дією або
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень. Проте ці рішення, дія або
бездіяльність повинні бути такими, які
породжують, змінюють або припиняють
права та обов'язки у сфері
публічно-правових відносин.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, позивач ОСОБА_2 звернувся до
суду відповідно до КАС України,
оскаржуючи рішення виконавчого
комітету Чорногузівської сільської
ради Вижницького району Чернівецької
області №19 від 05.02.2008 року, однак не
зазначив при цьому, які саме його права
свободи чи інтереси порушені цим
рішенням. Також позивачем не надано
будь-яких доказів порушення закону при
винесені рішення виконавчим комітетом
Чорногузівської сільської ради
Вижницького району Чернівецької
області.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що право на
звернення до адміністративного суду з
позовом не завжди співпадає з правом на
судовий захист, яке закріплено у ст.6
КАС України. Саме по собі звернення до
адміністративного суду за захистом ще
не означає, що суд зобов'язаний надати
такий захист. Адже для того, щоб було
надано судовий захист суд повинен
встановити, що особа дійсно має право,
свободу та інтерес, про захист яких
вона просить і це право, свобода чи
інтерес порушені відповідачем у
публічно-правових відносинах.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції, відмовляючи в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 дійшов вірних
юридичних висновків і правильно
застосував до спірних правовідносин
сторін норми матеріального та
процесуального права.

Надавши правову оцінку діям
відповідача стосовно прийняття
оскаржуваного рішення, дослідивши
матеріали справи, оцінивши докази в їх
сукупності, колегія суддів повністю
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає їх обґрунтованими
та повноцінно вмотивованими судом в
рішенні від 17.12.2013 року.

Доводи апелянта, викладені в
апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції та є не
обґрунтованими, у зв'язку з чим, колегія
суддів приходить до висновку про
відмову в задоволенні апеляційної
скарги позивача та залишення в силі
постанови Вижницького районного суду
Чернівецької області від 17.12.2013 року.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Так, відповідно до ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним
є рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм адміністративного
процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного,
колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а відтак, підстав для скасування такого
рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити
без задоволення, а постанову
Вижницького районного суду
Чернівецької області від 17 грудня 2013
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
/підпис/ Біла Л.М.

Судді
/підпис/ Гонтарук В. М.

/підпис/ Матохнюк Д.Б.

З оригіналом згідно:

секретар