Справа № 2а-11072/11/2670
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"26" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/71655/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Стрелець Т.Г.,Чумаченко
Т.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Контрольно-ревізійного
управління в Житомирській області до
Державного комітету України з
Державного матеріального резерву про
зобов'язання вчинити дії, за касаційною
скаргою Державного агентства резерву
України на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 14 серпня 2012 року,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2011 року Контрольно-ревізійне
управління в Житомирській області
звернулось до суду з вказаним позовом,
у якому просило зобов'язати Державний
комітет України з Державного
матеріального резерву виконати пункт 2
вимоги № 06-08-17/67 від 05.01.2011.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
16 грудня 2011 року у
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 серпня
2012 року постанову суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
судове рішення про задоволення позову.
Зобов'язано Державний комітет України
з Державного матеріального резерву
виконати пункт 2 вимоги № 06-08-17/67 від
05.01.2011.

У касаційній скарзі Державне агентство
резерву України (правонаступник
Державного комітету України з
Державного матеріального резерву)
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення суду апеляційної
інстанції скасувати та залишити в силі
постанову суду першої інстанції.

З`ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), колегія суддів
приходить до висновку про відмову у
задоволенні касаційної скарги з таких
підстав.

Встановлено, що Контрольно-ревізійним
управлінням в Житомирській області
проведено позапланову ревізію окремих
питань фінансово-господарської
діяльності Державного комітету
України з Державного матеріального
резерву за період з 01.01.2008 по 01.11.2010, за
результатом проведення якої складено
акт № 06-08-09/073 від 10.12.2010.

На цій підставі Контрольно-ревізійним
управлінням в Житомирській області
прийнято вимогу № 06-08-17/67 від 05.01.2011, про
зобов'язання виконання пункту 2 якої
подано цей спір, яким вимагалось
відшкодувати за рахунок винних осіб
нанесені Держкомрезерву збитки в сумі
24258 583,78 грн. від закупівлі дизельного
пального марки Л-0,2-62 по завищених цінах
та посилити контроль за використанням
бюджетних коштів.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та ухвалюючи нове судове
рішення про задоволення позову,
апеляційний суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону
України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в
Україні», у редакції на час спірних
правовідносин (далі - Закон) головним
завданням державної
контрольно-ревізійної служби є
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

У пункті 2 частини 1 статті 8 Закону
зазначено, що Головне
контрольно-ревізійне управління
України, контрольно-ревізійні
управління в Республіці Крим, областях,
містах Києві і Севастополі проводять у
підконтрольних установах ревізії
фінансово-господарської діяльності,
використання і збереження фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильності визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
стану і достовірності бухгалтерського
обліку та фінансової звітності.

Законні вимоги службових осіб
державної контрольно-ревізійної
служби, як того вимагає частина 2 статті
15 Закону, є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єктів, що
ревізуються.

За таких обставин, у зв'язку з
невиконанням спірного пункту вимоги,
апеляційний суд дійшов висновку про
необхідність зобов'язання Державного
комітету України з Державного
матеріального резерву виконати його.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України також
погоджується з таким висновком суду
апеляційної інстанції і доводи
касаційної скарги його не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Державного агентства
резерву України відхилити, а постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 серпня 2012
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: