Справа № 152/330/14-а
Суддя: Гаврищук А. В.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 152/330/14-а
13 березня 2014 року Шаргородський
районний суд Вінницької області в
головуючого судді Гаврищука
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Шаргороді
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду
України у Шаргородському районі
Вінницької області про визнання права
на призначення та отримакння трудової
пенсії за віком на пільгових умовах та
визнання рішення Управління
пенсійного фонду України у
Шаргородському районі Вінницької
області незаконним та його скасування,
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) 24.02.2014
року звернувся до суду з даним позовом,
посилаючись на те, що 4 січня 2014 року
йому виповнилося 55 років. Трудову
діяльність він розпочав з 1974 року
причіпником, а з 1977 року трактористом в
польовій бригаді в колгоспі ім. Франка
с. Івашківці Шаргородського району
Вінницької області, де працював до 2000
року, при цьому завжди виконував
мінімум трудоднів, тому набув право на
отримання пенсії за віком на пільгових
умовах. Трудову книжку в колгоспі ім.
Франка с. Івашківці Шаргородського
району Вінницької області йому видано 1
червня 1974 року, а в 1977 році за
направленням від колгоспу позивач
навчався на курсах трактористів в
Шаргородській районній інспекції
Держсільгосптехнагляду і отримав
посвідчення тракториста-машиніста 3-го
класу і з 30 березня 1977 року, а також
після звільнення з лав Збройних сил
СРСР по 2000 рік працював трактористом та
згідно записів у трудовій книжці має
загальний трудовий стаж 32 роки 7
місяців, з яких стаж роботи
трактористом , що дає право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах становить понад 22
ОСОБА_1 в січні 2014 року звернувся до
відповідача із заявою про призначення
пенсії відповідно до п. «в» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».
Управління Пенсійного Фонду України у
Шаргородському районі направило
надіні позивачем документи до комісії
з питань підтвердження періодів
роботи, що зараховується до трудового
стажу для призначення пенсії на
пільгових умовах або за вислугою років
при Головному управлінні Пенсійного
фонду України у Вінницькій області. При
цьому підтвердженню підлягав стаж
роботи трактористом у період з 30.03.1977
року по 2000 рік та період військової
служби в Збройних силах СРСР в період з
12.05.1977 року по 27.04.1979 року. Вищевказана
комісія розглянула надані позивачем
документита прийняла рішення про
зарахування до пільгового стажу роботи
трактористом наступні роки: з 01.01.1986
року по 31.12.1986 року, з 01.01.1989 року по
31.12.1989 року, з 01.01.1992 року по 31.12.1993 року,
01.01 1988 по 31.12.1998 року. На підставі
вказаного висновку Управлінням
Пенсійного фонду України у
Шаргородському районі Вінницької
області прийнято рішення про відмову у
зарахуванні до стажу роботи інші
періоди роботи на пільгових умовах,
оскільки факт роботи трактористом не
ОСОБА_1 вважає, що відповідачем
відмовлено йому у зарахуванні
пільгового стажу необгрунтовано з
порушенням норм чинного законодавства
та просить суд:
-визнати протиправним та скасувати
рішення Управління Пенсійнорго фонду
України у Шаргородськомцу районі
Вінницької області від 24.01.2014 року щодо
відмови - ОСОБА_1 у призначенні пенсії
за віком на пільгових умовах в порядку
п. «в» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

-зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України у Шаргородському районі
Вінницької області зарахувати до
пільгового стажу роботи стаж роботи на
посаді тракториста з 1977 року, що дає
право на призначення пенсії на
пільгових умовах відповідно до п. «в»
ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», за
період з 30.03.1977 року по 12.05.1977 року, з
01.05.1979 року по 31.12.1985 року, з 01.01.1987 по
31.12.1988, з 01.01.1990 по 31.12.1991 року, з 01.01.1994 по
31.12.1997 року, з 01.01.1999 по 31.12.2000 року та
зарахувати до пільгового стажу службу
у Збройних силах СРСР в період з 12.05.1977
по 27.04.1979 року.

-зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України у Шаргородському районі
Вінницької області призначити ОСОБА_1
виплату пенсії по віку на пільгових
умова відповідно до п. «в» ст. 13 ЗУ «Про
пенсійне забезпечення» починаючи з
часу подання заяви 16.01.2014 року.

Представником відповідача надано до
суду заперечення на позовну заяву, які
обґрунтовано тим, що 24.01.2014 року
відповідно до протоколу №83
управлінням було відмовлено в
призначенні пенсії позивачу. Дане
рішення є правомірним оскільки
відповідає вимогам п. «в» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».
Зокрема відповідно до наданих
позивачем документів стаж роботи
трактористом ОСОБА_1 складає 5 років,
загальний стаж роботи 32 років 7 місяців
28 днів. Для призначення пенсії на
пільгових умовах як трактористу ОСОБА_1
було зараховано період роботи
трактористом з 01.01.1986 року по 31.12.1986
року, з 01.01.1989 року по 31.12.1989 року, з 01.01.1992
року по 31.12.1993 року, 01.01 1988 по 31.12.1998 року,
інший стаж роботи зараховано не було.

У ході судового розгляду судом було
витребувано з Трудового архіву
Шаргородського району Вінницької
області та досліджено у судовому
засіданні з Книги обліку праці та
розрахунків з членами колгоспу ім.
І.Франка та Книги обліку праці та
розрахунків з членами СВК
«Івашковецьке» за період з 1977 по 2000
роки.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_2 пояснив, що з 1977 року він
працював трактористом в колгоспі ім
І.Франка в с. Івашківці до 1986 року (коли
перейшов на іншу роботу у зв'язку зі
станом здоров'я) та він може
підтвердити, що позивач з 1974 року
працював причіпником у даному
колгоспі, а з 1977 і після служби в
збройних силах трактористом.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_4 пояснив, що з 1979 року по 2000 рік
працював змінником ОСОБА_1 у колгоспі
ім І.Франка в с. Івашківці обидва вони
працювали трактористами. На запитання
суду свідок пояснив, що під терміном
«змінником» мається на увазі, що вони
працювали в парі та виконували різні
сільськогосподарські роботи на різних
тракторах одночасно. На уточнююче
запитання суду свідок пояснив, що на
даний час він пенсіонер та отримує
пенсію за віком на пільгових умовах
відповідно до п. «в» ст. 13 ЗУ «Про
пенсійне забезпечення».

У судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
посилаючись на обставини викладені у
позовній заяві.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував подав
до суду письмові заперечення.

Суд, заслухавши пояснення учасників
судового засідання, дослідивши
матеріали справи, всебічно та повно
з'ясувавши обставини справи, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши в сукупності докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, прийшов до
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
народився ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто досяг
п'ятдесяти п'яти річного віку.

Вказане підтверджується паспортом
ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 та свідоцтвом про
його народження серія НОМЕР_1 /а.с. 6,7,9/.

ОСОБА_1 з 1974 року являвся членом
колгоспу ім І.Франка с. Івашківці
Шаргородського району Вінницької
області, що підтверджується трудовою
книжкою колгоспника НОМЕР_4 /а.с. 8/.

Позивач 30.03.1977 року отримав посвідчення
тракториста-машиніста першого класу,
що підтверджується копією вказаного
посвідчення НОМЕР_3 /а.с 10/.

З часу отримання посвідчення (30.03.1977
року) і до часу призову на військову
службу Збройних Сил Радянського Союзу
(12.05.1977 року) /а.с.12/ позивач працював на
посаді тракториста в колгоспі ім.
І.Франка с. Івашківці та пізніше СВК
«Івашковецький» с. Івашківці
Шаргородського району Вінницької
області.

Після звільнення у запас з лав Збройних
Сил Радянського Союзу (12.05.1977 року)
повернувся на роботу тракториста в
колгоспі ім. І.Франка с. Івашківці та з
червня місяця 1979 року по 30 березня 2000
року працював на цій посаді.

Згідно записів у трудовій книжці
ОСОБА_1 НОМЕР_4 він з 1979 року по 2000 рік
працював комбайнером-трактористом,
трактористом /а.с. 8 та 8 зі зворотньої
сторони/.

Згідно архівної довідки від 28.02.2013 року
№01-13-80 /а.с. 20,21/ Шаргородського
районного Трудового архіву
Шаргородської районної ради
Вінницької області у документах
колгоспу ім. І.Франка с. Івашківці та
СВК «Івашковецький» с. Івашківці
Шаргородського району Вінницької
області, у книгах обліку праці та
розрахунків членів колгоспу та СВК
значилься ОСОБА_1, де вказано його
трудовий стаж із вказаної довідки
вбачається, що посада комбайнер та
тракторист зазначена лише в 1986, 1989,
1992,1993,1998 роках.

Водочас судом при дослідженні вказаних
кних встановлено, що посада тракторист
ОСОБА_1 зазначена в Книгах обліку праці
та розрахунків в усіх книгах починаючи
з 1989 по 1999 роки, а також в 1986 році, за
весь вказаний час йому нараховувалася
заробітна плата /том 3 а.с. 97-120, том 4 а.с.
56-126, том 5 а.с. 1-99, том 6 а.с. 1-76/.

Також з досліджених Книгах обліку
праці та розрахунків з 1974 по 1988 роки
вбачається, що позивач дійсно працював
у вказаному колгоспі в 1974-1976 роках
причіпником потім трактористом, однак
у вказаних книгах з 1979 по 1988 рік, окрім
1986 року його посада не зазначалася /а.с.
51-250/.

Таким чином вказана архівна довідка
від 28.02.2013 року №01-13-80 містить дані
невідповідні записам у книгах обліку
праці та розрахунків членів колгоспу
та СВК на підставі яких вона
видавалася.

Згідно архівних довідок від 28.02.2013 року
№01-13-81, 01.13-82, 01-13-83, 01-13-84 /а.с. 22-24/
заробітна плата позивачу
нараховувалася в 1974 році з червня по
серпень, в 1975 році з червня по серпень, в
1976 році за липень, серпень та за
листопад, в 1977 році за березень, липень,
серпень, за 1979 рік з червня по грудень, з
1980 року по серпень 1995 року щомісячно, з
жовтня 1995 року погрудень 1995 року
включно, в 1997 році з січня по грудень 1998
року включно, в 1999 році з березня по
жовтень.

Не зазначення у вказаних довідках
розміру заробітної плати за 1996 рік
пов'язане з відсутністю у трудовому
архіві книги обліку праці та
розрахунків, а не з невиконанням
позивачем своїх трудових обов'язків.

Відповідно до пункту «в» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та пункту 2 розділу ХV
Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування» встановлено, що право на
пенсію в 55 років мають чоловіки, які
пропрацювали 20 років
трактористом-машиністом,
безпосередньо зайнятим у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського господарства
і мають 25 років страхового стажу. При
зверненні робітника за призначенням
пенсії на пільгових умовах
адміністрація (правління) господарства
подають в органи Пенсійного фонду
довідку про стаж роботи трактористом,
який був безпосередньо зайнятий у
виробництві сільгосппродукції
протягом повного польового періоду у
рослинництві або протягом
календарного року у тваринництві.

Підпунктом 1.1. Інструкції «Про порядок
ведення трудових книжок на
підприємствах, установах,
організаціях», затвердженої
постановою Держкомпраці СРСР по праці
і соціальних питаннях від 20.06.1974 року. №
162, із змінами та доповненнями,
встановлено, що трудова книжка є
основним документом про трудову
діяльність.

Відповідно до п. 1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 року № 637
(далі - Порядок), основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. За відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

У тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників. У довідці має бути
вказано: періоди роботи, що
зараховуються до спеціального стажу;
професія або посада; характер
виконуваної роботи; розділ, підрозділ,
пункт, найменування списків або їх
номери, куди включається цей період
роботи; первинні документи за час
виконання роботи, на підставі яких
видана зазначена довідка.

Відповідно до роз'яснення Міністерства
соціального забезпечення України від 20
січня 1992 року № 7, до
трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільськогосподарської продукції
відносяться працівники, які оформлені
на роботу трактористами-машиністами,
мають відповідні посвідчення, постійно
зайняті на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах на протязі повного сезону
сільськогосподарських робіт в
рослинництві та тваринництві.
Трактористам-машиністам, які відробили
повний польовий період на тракторах та
інших самохідних
сільськогосподарських машинах, весь
рік роботи зараховується до стажу, який
дає право на пільгове пенсійне
забезпечення і в тому випадку, якщо в
між польовий або міжсезонний період
вони виконували інші роботи на
стаціонарних і причепних установах та
агрегатах, по ремонту
сільськогосподарської техніки, на
тваринницьких фермах тощо. До числа
трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих в виробництві
сільськогосподарської продукції,
віднесені працівники, прийняті на
роботу трактористами-машиністами і які
мають відповідні посвідчення. Однак,
відсутність посвідчення не може лишати
їх права на пенсію, якщо документами
підтверджується їхня робота
трактористами-машиністами (Лист УПЗ
від 26.03.92 р. № 02-135/6-26).

Віднесення господарства до
підприємств сільського господарства,
трактористи-машиністи яких мають право
на пільгову пенсію, провадиться
відповідно до класифікатора галузей
народного господарства.

Відповідно до цих роз'яснень, єдине
найменування професії механізаторів
сільського господарства
"тракторист-машиніст" було введено у 1961
році і охоплює такі професії:
бульдозеристи,
бульдозеристи-скреперисти,
грейдеристи, комбайнери, машиністи
дощувальних машин, машиністи
льоноконоплезбиральних машин,
машиністи скреперів, скреперисти,
машиністи чайнозбиральних машин,
машиністи екскаваторів, механіки-водії
бавовнозбиральних машин,
механіки-водії самохідних
широкозахватних сінокосілок,
механіки-комбайнери, трактористи,
трактористи-бульдозеристи.

Рішенням відповідача позивачу ОСОБА_1
було відмовлено в призначенні
пільгової пенсії, так як останнім не
було надано доказів, що стаж роботи
трактористом ОСОБА_1 складає 20 років.

Представником відповідача у судовому
засіданні не було надано пояснень чому
при вирішенні питання про наявність
підстав для пільгової пенсії за віком
відповідачем було надано перевагу
архівним довідкам, які містять суттєві
невідповідності перед первинним
документом - трудовою книжкою позивача
у якій зазначено посаду - тракториста з
1979 року по 1999 рік тобто необхідний стаж
20 років.

Виходячи з вимог п. 1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 року № 637
суд приходить до висновку, що стаж на
посаді тракториста підтверджено
трудовою книжкою позивача з червня 1979
року по жовтень 1999 року.

Не можна приймати до уваги доводи
відповідача відносно того, що дані про
роботу ОСОБА_1 трактористом не
підтверджуються первинними
документами, оскільки згідно наведених
норм чинного законодавства наявність
трудового стажу підтверджується як
трудовою книжкою, так і первинними
документами про роботу позивача.

Також не можна не зауважити, що
відсутність підтверджуючих документів
про роботу не може свідчити про її
невиконання.

Стосовно посилань позивача на
наявність підстав зарахувати до
спеціального стажу, який дає право на
призначення пільгової пенсії строк
проходження строкової військової
служби то суд вважає, ці посилання
обгрунтованими виходячи із такого.

Після закінчення навчання та отримання
посвідчення тракториста-машиніста
позивач працював до часу призову на
військову службу на вказаній посаді та
після закінчення військової служби
продовжив працювати у тому ж колгоспі
на тій самій посаді.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців і членів їх сімей»
час перебування громадян України на
військовій службі зараховується до їх
страхового стажу, стажу роботи, стажу
роботи за спеціальністю, а також до
стажу державної служби. Час
проходження строкової військової
служби зараховується до стажу роботи,
що дає право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах, якщо на
момент призову на строкову військову
службу особа навчалася за фахом у
професійно-технічному навчальному
закладі, працювала за професією або
займала посаду, що передбачала право на
пенсію на пільгових умовах до введення
в дію Закону України "Про пенсійне
забезпечення" ( 1788-12 ) або на пенсію за
віком на пільгових умовах до
набрання чинності Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" ( 1058-15 ). Час
навчання в професійно-технічному
навчальному закладі і час проходження
строкової військової служби, які
зараховуються до пільгового стажу, не
повинні перевищувати наявного стажу
роботи, що дає право на пенсію на
пільгових умовах.

Статтею 46 Конституції України
встановлено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Це
право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій та
інших джерел соціального забезпечення.

Таким чином, згідно викладеного
убачається неправомірність дій
відповідача управління Пенсійного
фонду України у Шаргородському районі
щодо відмови у призначені ОСОБА_1
пенсії на пільгових умовах, згідно п
«в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Звернення за призначенням пенсії може
здійснюватися у будь-який час після
виникнення права на пенсію (ст.7 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»).
Відповідно до ст. 83 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», пенсії
призначаються з дня звернення за
пенсією. Відповідно до п.1 ст.45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» пенсії
призначаються з дня наступного за днем
досягнення пенсійного віку.

Суд також приходить до висновку, що
відповідачем не виконано обов'язку
покладеного на нього ч. 2 ст. 71 КАС
України згідно якої в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст. 11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

З огляду на зазначене суд вважає, що з
метою повного та всебічного захисту
прав, свобод та інтересів позивача
необхідно вийти за межі позовних вимог,
оскільки в даному разі суд вважає, що
дані вимоги сформульовано не коректно
та задовольнити позов частково.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Таким чином з Державного бюджету
України підлягає стягненню на користь
ОСОБА_1 34,14 грн. понесених та
документально підтверджених судових
витрат, що складаються з судових витрат
пов'язаних зі сплатою судового збору,
згідно ст. 4 Закону України «Про судовий
збір».

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України, негайно
виконуються постанови суду про
присудження виплати пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів - у межах суми
стягнення за один місяць.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 256 КАС України,
суд, який прийняв постанову, за заявою
осіб, які беруть участь у справі, або з
власної ініціативи може ухвалою в
порядку письмового провадження або
зазначаючи про це в постанові звернути
до негайного виконання постанову у
разі стягнення всієї суми боргу при
присудженні платежів, визначених
пунктами 1 і 2 частини першої цієї
статті.

Таким чином, за наявності підстав, суд
уважає допустити постанову у цій
справі до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2
ст. 19, ч. 1 ст. 46, Конституції України, ст.
7, п. «в» ст. 13, ст. 83 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», статтями 9, 70, 71,
76, 77, 79, 94, 158, 160-163, 186 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення управління Пенсійного Фонду
України у Шаргородському районі
Вінницької області від 24.01.2014 року щодо
відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за
віком на пільгових умовах в порядку п.
«в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України у Шаргородському районі,
Вінницької області призначити
пільгову пенсію з врахуванням всього
періоду роботи трактористом ОСОБА_1 з
30.03.1977 року по 12.05.1977 року з 01.05.1979 року по
01.11.1999 року та зарахувати до пільгового
стажу строк служби у Збройних Силах
СРСР в період з 12.05.1977 року по 27.04.1979
року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України у Шаргородському районі,
Вінницької області призначити
пільгову пенсію ОСОБА_1 по віку на
пільгових умовах з часу подання заяви
16.01.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 34,14 грн. судового
збору.

Рішення в частині стягнення у межах
суми платежу за один місяць підлягає
негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили згідно
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст.ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя: