Справа № 821/334/14
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 р. 09 год.40 хв.м.
ХерсонСправа № 821/334/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Вітічак О.Р.,

за участю:

представників позивача - ОСОБА_1,
ОСОБА_2,

представника відповідача - Оперчук
О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4

до Цюрупинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання протиправними
податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Фізична особа підприємець ОСОБА_4 (далі
- позивач, ФОП) звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Цюрупинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області (далі - відповідач, ДПІ) у якому
просить визнати протиправними та
скасувати податкові повідомлення
рішення від 17.12.2010р. №№ /0, яким
позивачеві збільшено грошові
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб за основним платежем на
73165,07 грн. та № /0, яким позивачеві
збільшено грошові зобов'язання з
податку на додану вартість на 173029,76 грн.
у тому числі за основним платежем на
123228,4 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги
позивач стверджував, що за спірними
податковими повідомленнями -
рішеннями йому обчислено грошові
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб та з ПДВ за той період,
коли він знаходився на спрощеній
системі оподаткування, обліку та
звітності. Оподаткування доходів у
період перебування на спрощеній
системі оподаткування здійснювалось у
відповідності з Указом Президента
України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності»
від 03.07.1998р. №727/98 (далі - Указ № 727). За
приписами цього Указу у період
перебування на спрощеній системі
оподаткування суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа звільнялась
від обов'язків обчислювати та
сплачувати податок на доходи фізичних
осіб та ПДВ з отриманих доходів.
Позивач стверджує, що при перевищені
граничних обсягів отриманої виручки
від здійснення підприємницької
діяльності Указом № 727 передбачався
перехід суб'єкта господарювання на
загальну систему оподаткування з
наступного податкового періоду тобто у
випадку позивача з 1 кварталу 2009 року та
з 4 кварталу 2010 року, додаткової
відповідальності у вигляді
оподаткування сум перевищення
податком на доходи фізичних осіб та ПДВ
Указом № 727 не передбачалось.

Відповідач проти позову заперечував і
стверджував, що приписами Указу № 727
передбачено можливість застосування
суб'єктами підприємницької діяльності
спрощеної системи оподаткування у
разі, коли виручка від продажу товарів
(робіт, послуг) не перевищує 500000,0 грн. На
думку відповідача, застосування
спрощеної системи оподаткування
передбачає звільнення від сплати
податку на доходи фізичних осіб та ПДВ
щодо доходів, які були отримані в межах
пільгового об'єму продаж. Відповідач
вважає, що доходи, які були отримані
позивачем понад встановлені обмеження
500000,0 грн. підлягають оподаткуванню
податком на доходи фізичних осіб та ПДВ
на загальних підставах. Позивач
стверджує, що за спірними податковими
повідомленнями - рішеннями обчислено
податок на доходи фізичних осіб та ПДВ
з доходів що перевищували у 2008 та 2010
році пільговий обсяг 500000,0 грн. і тому
просить суд відмовити позивачеві у
задоволені його позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін суд
встановив наступні обставини.

Спірні податкові повідомлення рішення
складені на підставі висновків акту
планової документальної перевірки
позивача від 02.12.2010р. №1097/1700/НОМЕР_1
(далі - акт № 1097). За цим актом
відображено результати перевірки
позивача з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 29.05.2007р. по
30.09.2010 року. За спірними податковими
повідомленнями - рішеннями позивачеві
обчислено податок на доходи фізичних
осіб у сумі 73165,07 грн. у тому числі за 2008
рік у сумі 3409,11 грн., за 2010 рік у сумі
69755,96 грн. та ПДВ у сумі 123228,4 грн. щодо
доходів, отриманих за серпень 2010 року.

З акту перевірки судом вбачається, що
позивач у перевірених податкових
періодах був платником єдиного податку
з 27.05.2007р. по 31.13.2007р. та з 01.07.2009р. по
30.09.2010р. та застосовував загальну
систему оподаткування доходів,
отриманих від здійснення
підприємницької діяльності з 01.01.2009р.
по 30.06.2009р. У зв'язку з цими
особливостями здійснення
підприємницької діяльності позивача
оподаткування його доходів у
перевірених податкових періодах для
обчислення єдиного податку, податку на
доходи фізичних осіб та ПДВ мало
здійснюватись виходячи з приписів
Указу Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності» від 03.07.1998р. № 727/98, Закону
України «Про податок на додану
вартість» від 03.04.1997р. №168/97-ВР (далі -
Закон № 168), Закону України «Про податок
з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003р.
№889-УІ (далі - Закон № 889), Декрету КМУ
«Про прибутковий податок з громадян»
від 26.12.1992р. № 13-92 (далі - Декрет № 13-92), що
діяли в цих податкових періодах.

Як було встановлено відповідачем за
актом перевірки № 1097, та не
заперечувалось позивачем під час
розгляду справи, у 2007 - 2008 роках та у 2010
році позивач застосовував спрощену
систему оподаткування обліку та
звітності. Оподаткування його доходів
від здійснення підприємницької
діяльності у цих податкових періодах
здійснювалось у відповідності до норм
Указу № 727. За приписами Указу № 727
право на застосування спрощеної
системи оподаткування отримувала
фізична особа підприємець, яка мала
обсяг виручки яких від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг) за
рік, що не перевищував 500 тис. гривень.
При отримані права на застосування
спрощеної системи оподаткування така
особа поряд з іншими податками та
зборами звільнялась від сплати податку
з доходів фізичних осіб та ПДВ, щодо
доходів отриманих від здійснення
підприємницької діяльності. У разі
перевищення граничного розміру
отриманої виручки від реалізації ця
особа була зобов'язана перейти на
загальну систему оподаткування з
наступного податкового періоду, який
настав після такого перевищення.

За актом перевірки відповідач
встановив обсяг виручки від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг) за 2007
рік у сумі 496717,75 грн. за 2008 рік у сумі
530303,20 грн. ( у тому числі за 9 місяців 2008
року 530303,20 грн.) та за 2010 рік у сумі 1120053,0
грн. (у тому числі за ІІІ квартал 2010 року
1120053,0 грн.). Під час розгляду справи
позивачем уточнено, що до складу
доходів відповідачем було включено
суму зібраного у складі вартості
послуг ринкового збору за 2007 рік у сумі
64784,30 грн., за 2008 рік у сумі 35676,5 грн., а
доходи від продажу послуг за 2010 році у
сумі 1120053,0 грн., отримані виключно у
серпні 2010 року, не включають ринковий
збір. Таким чином відповідач дійшов до
висновку, що позивач перевищив
граничний розмір виручки, яка давала
право на застосування спрощеної
системи оподаткування за 2008 рік на 30303,2
грн. та за 2010 рік на 620053,0 грн. На думку
відповідача за Указом № 727 звільнялись
від оподаткування податком з доходів
фізичних осіб та ПДВ доходи, які були
отримані платником єдиного податку в
межах 500 тис. грн., сума перевищення мала
оподатковуватись на загальних
підставах. Оподаткуванням ПДВ та
податком з доходів фізичних осіб суми
доходів, що перевищують 500,0 тис. грн..
пояснюється складення спірних
податкових повідомлень - рішень.

Суд, здійснюючи новий розгляд справи,
досліджує викладені в акті перевірки
підстави для прийняття оскаржених
податкових повідомлень-рішень із
врахуванням висновків ВАСУ, зазначених
в ухвалі від 25.11.2013р., які відповідно до
ч. 5 ст. 227 КАС України є обов'язковими
для суду першої інстанції.

Зокрема ВАСУ, скасовуючи рішення суду
першої та апеляційної інстанції
зазначив: «…Відтак, з урахуванням
викладеного для правильного вирішення
даного спору, судам слід надати належну
правову оцінку тому, ким у даному
випадку виступає позивач, чи є він
особою на яку законодавець поклав
обов'язок справляти такий збір чи є
податковим агентом, тобто особою
відповідальною за таке справляння.
Крім того, надаючи оцінку фактичним
обставинам даної справи, необхідно
встановити правову природу коштів, які
в подальшому брали участь у розрахунку
ринкового збору позивача, що має на
своїй меті встановлення того факту, чи
були ці кошти отриманні безпосередньо
за здійснення операцій з продажу
продукції (товарів. робіт, послуг), що у
свою вже чергу, може свідчити про
зв'язок таких коштів із виручкою
позивача у спірному періоді. … Так,
судовими інстанціями не враховано, що
лише у разі перевищення граничного
обсягу виручки від реалізації
продуктів (товарів, робіт, послуг) за
рік, встановленого положеннями Указу
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємства», у особи, яка перебуває
на спрощеній системі оподаткування,
виникає безумовний обов'язок
зареєструватися платником податку на
додану вартість, який не може ставитися
у залежність від дотримання платником
відповідних умов, визначених Законом
України «Про податок на додану
вартість». Зважаючи на викладене, судам
попередніх інстанцій слід було дати
правову оцінку доводам відповідача
щодо правомірності донарахування
позивачу податкових зобов'язань з
податку на додану вартість з
урахуванням приписів п.9.4 ст.9 вказаного
Закону, враховуючи, що таке нарахування
можливе лише у випадку, коли сума
валового доходу від здійснення
поставки товарів (послуг) перевищила 300
000,00 грн. саме з моменту переходу
платником податків на загальну систему
оподаткування….».

Приймаючи до уваги позицію сторін по
даній справі суд підтримує висновок
відповідача про те, що відповідно до
приписів ст. 1 Указу № 727 право на
застосування спрощеної системи
оподаткування має фізична особа -
підприємець щодо виручки від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) за рік, в межах 500 тис. грн. Така
особа поряд з іншими податками та
зборами звільнялась від сплати ПДВ та
податку з доходів щодо доходів,
отриманих нею в межах 500,0 тис. грн. На
думку суду, спрощена систем
оподаткування - це особливий, пільговий
порядок оподаткування доходів
суб'єктів підприємницької діяльності,
які відповідають критеріям Указу № 727.
З цих причин суд вважає, що позивач у
2008-2010 роках мав право застосовувати
пільговий порядок оподаткування лише
щодо доходів отриманих ним в межах 500,0
тис. грн., сума отриманої виручки, що
перевищувала 500,0 тис. грн. мала
оподатковуватись у загальному порядку,
передбаченому спеціальними Законами
України, які визначають порядок
обчислення ПДВ та податку на доходи
фізичних осіб.

У той же час суд не може погодитись з
висновком відповідача, щодо отримання
позивачем у 2008 році виручки від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) у обсягах що перевищувала 500,0
тис. грн. та давала право на застування
спрощеної системи оподаткування за
приписами Указу № 727.

Так в акті № 1097 зазначено, що
вісімнадцятою сесією V скликання
Великокопанівської сільської ради
прийнято рішення від 23.08.07 за № 194 про
надання дозволу ТОВ БВФ "Нежданна" на
передачу в суборенду земельної
ділянки, яка розташована за адресою
АДРЕСА_1, площею 6,1 га, фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_5 з правом
наступної суборенди, уповноваженою
особою за сплату ринкового збору
визначено ФОП ОСОБА_5 Вісімнадцятою
сесією V скликання Великокопанівської
сільської ради прийнято рішення від
23.08.07 за №194/а "Про дозвіл на передачу в
оренду та в суборенду основних
засобів", яким надано дозвіл фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_5 до 2015 року
справляти ринковий збір з торговців,
які здійснюють торгівлю на
сільськогосподарському ринку за
адресою АДРЕСА_1, для чого дозволити ФОП
ОСОБА_5 залучати на договірній основі
третіх осіб фізичних осіб підприємців.
Згідно договорам суборенди, укладеним
між ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_4 позивач в
2007 та 2008 році прийняв торгову площадку
ринку в суборенду на один рік, також
прийняв в оренду касові апарати.

Як з'ясовано судом та не спростовано
відповідачем із суми коштів 530303,20 грн.,
отриманих позивачем у 2008 році від
надання послуг 35676,50 грн. - це зібраний
ринковий збір, який у сумі 32802,0 грн. було
перераховано ФОП ОСОБА_5, для
наступного його перерахування
Великопанській сільській раді.

Зазначена обставина підтверджується
деклараціями позивача, листом ФОП
ОСОБА_5, платіжними дорученнями про
перерахування коштів та випискою із
банківського рахунку ФОП ОСОБА_5

Відповідно до статей 18 та 19 Декрету КМУ
«Про місцеві податки і збори» від
20.05.1993р. № 56-93 органи місцевого
самоврядування самостійно
встановлюють і визначають порядок
сплати місцевих податків і зборів
відповідно до переліку і в межах
установлених граничних розмірів
ставок. Місцеві податки і збори
перераховуються до бюджетів місцевого
самоврядування в порядку, визначеному
Радами народних депутатів, якими вони
встановлюються. Стягнення не внесених
в установлений термін місцевих
податків і зборів здійснюється згідно
з чинним законодавством. За ст.4
Декрету ринковий збір - це плата за
торгові місця на ринках і в
павільйонах, на критих та відкритих
столах, майданчиках для торгівлі з
автомашин, візків, мотоциклів, ручних
візків, що справляється з юридичних
осіб і громадян, які реалізують
сільськогосподарську і промислову
продукцію та інші товари. Порядок
справляння ринкового збору визначено
приписами Указу Президента України
«Про впорядкування механізму сплати
ринкового збору» від 28.06.1999р. №761/99. За
цим Указом ринковий збір сплачується
до початку торгівлі через касовий
апарат адміністрації ринку. На
підставі касового чека про сплату
ринкового збору особі надається місце
для торгівлі. Кошти, отримані ринком
від сплати ринкового збору, щомісяця до
20 числа перераховуються до
відповідного місцевого бюджету.
Відповідальність за нарахування
ринкового збору та своєчасність сплати
його до місцевого бюджету покладається
на адміністрацію ринку.

Таким чином ринковий збір - це вид
місцевих податків і зборів, які позивач
за дорученням місцевих органів влади
мав справляти з осіб, що здійснювали
торгівлю. Отримані кошти мали
перераховуватись у повному розмірі
відповідним органам місцевої влади або
іншим особам для подальшого їх
перерахування цим місцевим органам
влади. Отже кошти ринкового збору для
позивача мали транзитних характер,
отримання їх та подальше перерахування
цих коштів було обов'язком позивача,
визначеного податковим законодавством
України у 2007-2008 роках. З цих причин суд
вважає що кошти ринкового збору не
належать до виручки від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг)
позивача і тому не можуть прийматись до
уваги для обчислення розміру виручки
для застосування спрощеної системи
оподаткування у 2007-2008 роках. У зв'язку з
цим суд вважає неправомірним
обчислення відповідачем податку на
доходи позивача у сумі 3409,11 грн. від
діяльності за 2008 рік.

Щодо оподаткування суми перевищення
податком на доходи фізичних осіб
доходів позивача за 2010 рік суд
дотримується позиції відповідача з
цього питання, проте вважає за
необхідним врахувати наступне.

Відповідно до приписів закону № 889 та
Декрету № 13-92 оподаткування доходів
громадян податковими органами
здійснюється на підставі декларацій
громадян про очікуваний (оціночний) у
поточному році або про фактично
одержані ними протягом року доходи.
Таким чином для суб'єктів
підприємницької діяльності - фізичних
осіб для оподаткування їх доходів
податком на доходи фізичних осіб
передбачено річний податковий період,
тобто обчислення податку здійснюється
на підставі річної декларації про
отримані доходи протягом звітного
податкового року. За діючим у 2010 році
податковим законодавством України для
річного податкового періоду строк
подачі декларації встановлювався
протягом 60 днів після закінчення
звітного податкового року, тобто до
01.03.2011 року. Спірне податкове
повідомлення - рішення відповідачем
було складене 17.12.2010 року, тобто до
залічення строку надання декларації
позивача про тримані доходи за
підсумками 2010 року. Таким чином, не
заважаючи на наявні правові підстави,
відповідач передчасно визначив
грошові зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб за 2010 рік у грудні
2010 року.

У зв'язку з цим суд повністю
задовольняє позовні вимоги позивача
щодо скасування податкового
повідомлення - рішення від 17.12.2010р.
№/0.

Як встановлено відповідачем та не
заперечувалось позивачем у серпні 2010
року позивач отримав виручку від
продажу продукції (товарів, робіт,
послуг) у сумі 1120053,0 грн., тобто
перевищив граничний розмір виручки,
яка давало право застосувати спрощену
систему оподаткування на 620053,0 грн. За
таких підстав у відповідності з
приписами Указу № 727 позивач
зобов'язаний був сплачувати ПДВ у
порядку, передбаченому Законом №
168/97-ВР. Приписами цього Закону
обов'язок щодо обчислення та сплати
ПДВ покладено виключно на платників
цього податку, для обчислення та сплати
ПДВ встановлювався базовий місячний
податковий період.

Відповідно до ст. 2 Закону №168/97-ВР
платником податку є: будь-яка особа,
яка: а) здійснює або планує здійснювати
господарську діяльність та
реєструється за своїм добровільним
рішенням як платник цього податку; б)
підлягає обов'язковій реєстрації як
платник цього податку.

За ст. 9 Закону якщо обсяг
оподатковуваних операцій особи
протягом звітного податкового періоду
перевищує суму, визначену підпунктом
2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону, не
більше ніж у два рази, така особа
зобов'язана надіслати податковому
органу заяву про реєстрацію протягом
двадцяти календарних днів, наступних
за таким звітним податковим періодом.
Якщо особа укладає одну чи більше
цивільно-правових угод (договорів),
унаслідок виконання яких планується
здійснення оподатковуваних операцій,
обсяг яких перевищуватиме протягом
звітного податкового періоду у два чи
більше разів суму, визначену
підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього
Закону, то така особа зобов'язана
зареєструватися як платник цього
податку до кінця такого звітного
податкового періоду.

За наданими суду документами позивач
отримав доходи, що перевищують 500,0 тис.
грн. у серпні 2010 року (з 09.08. по 16.08.2010р.),
тобто зобов'язаний був зареєструватись
платником ПДВ до 31.08.2010р. та обчислювати
і сплачувати цей податок з 01.09.2010р. Під
час розгляду справи сторони не
заперечували проти того, що з 01.09.2010
року позивач будь-які доходи від
здійснення господарської діяльності
не отримував, платником ПДВ не
реєструвався. Виходячи з цього суд
вважає, що при обчисленні грошових
зобов'язань з ПДВ за 2010 рік за спірним
податковим повідомленням - рішенням
відповідач мав виходити з дати
виникнення обов'язків позивача щодо
реєстрації платником ПДВ та суму
отриманих позивачем оподатковуваних
доходів після виникнення такого
обв'язку щодо реєстрації платником ПДВ.

Враховуючи сукупність обставин
здійснення господарської діяльності
позивача у 2010 році, суд приходить до
висновку про неправомірність
обчислення відповідачем грошових
зобов'язань позивача з ПДВ за 2010 рік і
тому скасовує спірне податкове
повідомлення - рішення.

Таким чином, суд повністю задовольняє
позовні вимоги.

постановив:

Задовольнити повністю позовні вимоги
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до
Цюрупинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання недійсними
податкових повідомлень-рішень.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення від
17.12.2010р. № /0 про визначення
зобов'язань із податку на додану
вартість за основним платежем на 123228,4
грн. та за штрафними санкціями на 49801,36
грн., № /0 про визначення
зобов'язання із податку з дохордів
фізичних осіб за основним платежем на
73165,07 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 28 березня 2014 р.

Суддя
Морська Г.М.

кат. 8.3.3