Справа № 812/10170/13-а
Суддя: К.Ю. Широка
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 березня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/10170/13-а

Луганський окружний адміністративний
суд у складі

головуючого судді Широкої К.Ю.,

за участю секретаря судового засідання
Житної Ю.С.

за участю:

представника позивача: Попкова Є.О.,

представника відповідача: Шкода
Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Параллель-М ЛТД" до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Луганській області про
скасування постанови № 000321 від 11.11.2013, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Параллель-М ЛТД"
звернувся до Луганського окружного
адміністративного суду з позовом до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Луганській області в
якому позивачем заявлено вимогу про
скасування постанови відповідача про
накладення стягнень, передбачених
статтею 23 Закону України «Про захист
прав споживачів» №000321 від 11.11.2013. В
обґрунтування позову зазначив, що 26
вересня 2013 року Інспекція з питань
захисту прав споживачів у Луганській
області здійснила перевірку
дотримання законодавства про захист
прав споживачів на АЗС ТОВ «Параллель-М
ЛТД», що розташована за адресою м.
Луганськ вул. Газети Луганської
правди,55-а з відбором зразків бензину
автомобільного підвищеної якості
марки А-92 Євро виду І класу В в
кількості 3 л. по 10.74грн на суму 32,22грн.,
дата виробництва 03.09.2013 виробник АО
«Орлен Летува» та бензину
автомобільного підвищеної якості
марки А-95 Євро виду І класу В в
кількості 3л. по 11.09.грн. на суму 33,27грн.
дата виробництва 05.09.2013 виробник «Polski
Kocern Naftowy S.A.», Польша. По факту
проведення випробувань 08.10.2013 було
встановлено, що бензин автомобільний
підвищеної якості марки А-92 Євро виду І
класу В та марки А-95 Євро виду І класу В
відповідають вимогам ДСТУ 4839:2007
«Бензини автомобільні підвищеної
якості. Технічні умови» за показниками
«Детонаційна стійкість», «Фракціонний
склад», «Об'ємна частка вуглеводів
ароматичних», «Масова концентрація
свинцю» та «Густина», але не
відповідають по показникам «Об'ємна
частка бензолу». Так по бензину марки
А-95 Євро виду І класу В становила 1,5%, а
по бензину марки А-95 Євро виду І класу В
становила 1,8%. Зазначає, що отримані
результати від Севастопольської
лабораторії №1, що була отримана за
наслідками перевірки, можна поставити
під сумнів, оскільки при випробуванні
бензинів був невірно використаний
методі а саме ГОСТ 29040-91 Бензини. Метод
«определения бензола и суммарного
содержания ароматичесних
углеводородов» «Цей стандарт
встановлює газохроматографичний метод
визначення бензолу від 1,0 до 10.0%...», а не
до 1,0% як це передбачено у ДСТУ ЕN12177
Нафтопродукти рідкі. Бензин не
етилований. Визначення вмісту бензолу
методом газової хроматографії (ЕN
12177:1998.ІРТ) для ДСТУ 4839:2007 «Бензини
автомобільні підвищеної якості.
Технічні умови». Тому проведення
випробувань згідно ГОСТ 29040-91 Бензини.
Метод «определения бензола и
суммарного содержания ароматичесних
углеводородов» є некоректним.

Не погоджуючись з результатами
випробувань, позивач направив на
адресу Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Луганській області листи
за № 967 від 28.10.2013р. та за №972 від 29.10.2013 з
незгодою ТОВ «Параллель - М ЛТД» з
результатами експертизи та з бажанням
та наміром провести повторну
експертизу у випробувальному центрі
Лисичанського відділення ТОВ
"Інспекторат Україна". 06 листопада
2013року у випробувальному центрі
Лисичанського відділення ТОВ
"Інспекторат Україна" проведено
повторну експертизу, за результатами
якої було встановлено, що Об'ємна
частка бензолу бензину марки А-92 Євро
виду І класу В становить 0,62 та марки А-95
Євро виду І класу В становить 0,69, тобто
відають нормі згідно нормативних
документів та ТУ на бензини.

Таким чином, відповідач отримавши
повідомлення від ТОВ «Параллель-М ЛТД»
про свою незгоду з результатами
проведеної експертизи не призначила
повторну експертизу і при існуванні
двох протилежних результатів
експертизи (випробування) відібраних
зразків подальше випробування проб
вказаних бензинів не продовжувалось у
наступній нейтральній лабораторії до
отримання результатів, що відповідають
умовам відтворюваності з одним із
раніше отриманих результатів.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, надав
пояснення аналогічні викладеному в
адміністративному позові, просив
задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позову просив відмовити,
вважав оскаржуване рішення
обґрунтованим та таким яке винесено на
підставі норм чинного законодавства. 17
грудня 2013 року надав заперечення проти
позову відповідно до яких обґрунтував
свої доводи (а.с.54-55).

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд
встановив наступне.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові та службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Як встановлено під час судового
розгляду справи, Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Параллель-М ЛТД" зареєстровано в
якості юридичної особи Виконавчим
комітетом Донецької міської ради
(а.с.6,7). Відповідно до Статуту
товариства предметом діяльності
зокрема є торгова,
торгово-посередницька,
торгово-закупівельна діяльність у
сфері роздрібної та оптової торгівлі
паливно-мастильними матеріалами та
нафтопродуктами (а.с10-23).

26 вересня 2013 року Інспекцією з питань
захисту прав споживачів проведено на
підставі наказу від 23.09.2013 №68 щодо
проведення планових та позапланових
перевірок та направлення №000606/606 від
23.03.2013, перевірку ТОВ «Параллель -М ЛТД»
з питань дотримання вимог
законодавства про захист прав
споживачів. За наслідками перевірки
складено акт №000606/606 (а.с.24-27,56,57).

В ході перевірки Інспекцією з питань
захисту прав споживачів, на підставі
наказу №44 від 25.06.2013 щодо відбору
зразків продукції відділом
внутрішньої торгівлі, було відібрано з
АЗС ТОВ «Параллель-М ЛТД», що
розташована за адресою м. Луганск, вул.
Газети Луганської правди, 55-а, зразки
продукції, а саме бензину
автомобільного підвищеної якості
марки А-92 Євро виду І класу В в
кількості 3 л. по 10.74грн на суму 32,22грн.,
дата виробництва 03.09.2013 виробник АО
«Орлен Летува» та бензину
автомобільного підвищеної якості
марки А-95 Євро виду І класу В в
кількості 3л. по 11.09.грн. на суму 33,27грн.
дата виробництва 05.09.2013 виробник «Polski
Kocern Naftowy S.A.», Польша, про що складено акт
№000039 від 26.09.2013. Вказаний відбір
зразків було проведено у присутності
директора АЗС ТОВ «Параллель М ЛТД»
Скалигіна Богдана Юрійовича (а.с.58,59).

Відібрані зразки були відправленні для
дослідження в лабораторних умовах
Севастопольської лабораторії № 1, ТОВ
"ЕКО-СТАНДАРТ-СЕРВІС.

За наслідками лабораторних досліджень
було складено протоколи випробувань
від 08.10.2013 №455/13 та №454/13.

Відповідно до галузі акредитації
(визнання) в лабораторії проведено
випробування зразку бензину
автомобільного підвищеної якості
марки А-92 Євро виду І класу В виробник
АО «Орлен Летува» та бензину
автомобільного підвищеної якості
марки А-95 Євро виду І класу В виробник
«Polski Kocern Naftowy S.A.», Польша. Дослідження
проведені на відповідність вимогам
ДСТУ 4836:2007 «Бензини автомобільні
підвищеної якості. Технічні умови». За
результатами випробувань досліджені
зразки бензину відповідають вимогам
ДСТУ 4839:2007 «Бензини автомобільні
підвищеної якості. Технічні умови» за
показниками «Детонаційна стійкість»,
«Фпакційний склад», «Об'ємна частка
вуглеводів ароматичних», «Масова
концентрація свинцю» та «Густина», але
не відповідає по показнику «Об'ємна
частка бензолу». Об'ємна частка бензолу
відповідно до ДСТУ 4839:2007 у бензині
автомобільному марки А-95 Євро виду І
класу В та у бензині марки А-92 Євро виду
І класу В повинна складати не більше 1,0%,
а фактично складає 1,8%, та 1,6% відповідно
(а.с.62-63,64-65).

Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Луганській області
винесено 24 жовтня 2014 року приписи №41 та
№42. За приписами, ТОВ «Параллель - М
ЛТД» заборонено реалізацію на АЗС ТОВ
«Параллель-М ЛТД», що розташована за
адресою м. Луганск, вул. Газети
Луганської правди, 55-а реалізація
бензину автомобільного підвищеної
якості марки А-92 Євро виду І класу В
виробник АО «Орлен Летува» та бензину
автомобільного підвищеної якості
марки А-95 Євро виду І класу В виробник
«Polski Kocern Naftowy S.A.», Польша. Приписи
винесено зв'язку з невідповідністю
бензину зазначених марок вимогам ДСТУ
4839-2007 "Бензини автомобільні підвищеної
якості. Технічні умови", що було
з'ясовано під час лабораторного
дослідження (а.с.66,67). Позивачем
отримано зазначені приписи, в
установленому законом порядку не
оскаржено, що підтверджується наданими
представником поясненнями в судовому
засіданні.

На підставі акту перевірки №000606/606 від
26.09.2013 інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Луганській області було
винесено оскаржувану постанову від 11
листопада 2013 року №000322 про накладення
на ТОВ "Параллель-М ЛТД" стягнення,
передбаченого ст. 23 Закону України "Про
захист прав споживачів", у вигляді
штрафу у розмірі 69535,67 грн. (а.с.35).

Підставою накладення стягнення на ТОВ
"Параллель-М ЛТД", яка вказана в
оскаржуваній постанові, є реалізація
продукції, що не відповідає вимогам
нормативних документів. Постанова від
11 листопада 2013 року №000321 отримана
позивачем в той же день.

Однак на думку суду вказана постанова
винесена Інспекцією передчасно.

Судом встановлено, що не погоджуючись
із результатами лабораторних
досліджень, проведених
Севастопольською лабораторією № 1, ТОВ
"ЕКО-СТАНДАРТ-СЕРВІС", позивач ТОВ "
Параллель-М ЛТД " звернувся до
відповідача Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Луганській області з
листом від 28.10.2013 №967 (а.с. 45) з
повідомленням про намір провести
повторні випробування зразків бензину
автомобільного підвищеної якості
марки А-92 Євро виду І класу В виробник
АО «Орлен Летува» та бензину
автомобільного підвищеної якості
марки А-95 Євро виду І класу В виробник
«Polski Kocern Naftowy S.A.», Польща та з проханням
надати повноважного представника для
участі в проведенні повторних
випробувань цих зразків бензину
автомобільного у випробувальному
центрі Лисичанського відділення ТОВ
«Інспекторат Україна», відповідно до
листа №972 від 29.10.2013 (а.с.46).

06 листопада 2013 року випробувальним
центром Лисичанської філії ТОВ
"Інспекторат Україна", у присутності
головного спеціалісту відділу
контролю в сфері внутрішньої торгівлі
відповідача Держспоживінспекці у
Луганській області Шмитько С.А. та
директора АЗС ТОВ " Параллель-М ЛТД»
Скалигіна Б.Ю., були проведені
випробування бензину автомобільного
підвищеної якості марки А-92 Євро виду І
класу В виробник АО «Орлен Летува» та
бензину автомобільного підвищеної
якості марки А-95 Євро виду І класу В
виробник «Polski Kocern Naftowy S.A.», Польща, що
відібрані на АЗС ТОВ «Параллель-М ЛТД»,
яка розташована за адресою м. Луганск,
вул. Газети Луганської правди, 55а. За
наслідками випробування складено
протоколи №149,150. Дослідження проведені
на відповідність бензину ДСТУ 4839-2007
"Бензини автомобільні підвищеної
якості. Технічні умови". За
результатами випробувань об'ємна
частка бензолу у зазначених зразках
складає 0,69% у бензині автомобільному
марки А-95 Євро вид І класу В, при нормі 1%
та 0,62% у бензині автомобільному марки
А-92 Євро вид І класу В, при нормі 1%. Отже,
встановлено що досліджені зразки
повністю відповідають вимогам ДСТУ
4839-2007 (а.с.41,42).

Випробувальний центр Лисичанського
відділення ТОВ «Інспекторат Україна»
має відповідний атестат на акредитацію
щодо випробування нафти, палива, палива
для реактивних двигунів, бітумів
нафтових та сировини для виробництва
бітумів (а.с.44).

Таким чином, висновки випробувань щодо
відповідності зразків нафтопродуктів
вимогам нормативних документів, які
проводилися за рішенням відповідача та
за ініціативою позивача відрізняються
та не відповідають один одному.

Вказані протоколи випробувань не
скасовані та є чинними на день
прийняття рішення по даній справі.

При цьому, суд зазначає, що на день
прийняття постанови від 11 листопада 2013
року № 000321 про накладення на ТОВ
«Параллель-М ЛТД» стягнення,
передбаченого ст. 23 Закону України «Про
захист прав споживачів» відповідачу
було відомо про наявність протилежних
результатів випробувань відібраних
під час перевірки зразків
нафтопродуктів у позивача, оскільки
представник відповідача особисто
приймав участь під час проведення
повторних випробувань.

Отже, у даному випадку на момент
прийняття оскаржуваної постанови між
сторонами виник спір щодо результатів
випробувань по бензину згідно
висновків випробувань.

Вирішуючи даний спір суд виходить з
наступного.

Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) визначає Закон України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності ".

Відповідно до статті 1 вказаного Закону
державний нагляд (контроль) -
діяльність уповноважених законом
центральних органів виконавчої влади,
їх територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища; заходи
державного нагляду (контролю) - планові
та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій.

Частиною першою статті 8 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" визначено, що орган
державного нагляду (контролю) в межах
повноважень, передбачених законом, під
час здійснення державного нагляду
(контролю) має право: вимагати від
суб'єкта господарювання усунення
виявлених порушень вимог
законодавства; вимагати припинення
дій, які перешкоджають здійсненню
державного нагляду (контролю);
відбирати зразки продукції, призначати
експертизу, одержувати пояснення,
довідки, документи, матеріали,
відомості з питань, що виникають під
час державного нагляду (контролю),
відповідно до закону; надавати
(надсилати) суб'єктам господарювання
обов'язкові для виконання приписи про
усунення порушень і недоліків;
накладати штрафні санкції та вживати
заходи, передбачені законом.

Відповідно до положень Закону України
"Про захист прав споживачів" спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів та його територіальні
органи в областях, містах Києві та
Севастополі, а на території Автономної
Республіки Крим - орган виконавчої
влади Автономної Республіки Крим у
сфері захисту прав споживачів
здійснюють державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, забезпечують
реалізацію державної політики щодо
захисту прав споживачів і мають право
перевіряти у суб'єктів господарювання
сфери торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якість
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг; безперешкодно відвідувати та
обстежувати відповідно до
законодавства будь-які виробничі,
складські, торговельні та інші
приміщення цих суб'єктів.

Порядок проведення таких перевірок
визначається спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади у
сфері захисту прав споживачів.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про
захист прав споживачів" у разі
порушення законодавства про захист
прав споживачів суб'єкти
господарювання сфери торговельного та
інших видів обслуговування, у тому
числі ресторанного господарства,
несуть відповідальність за
виготовлення або реалізацію продукції,
що не відповідає вимогам нормативних
документів, - у розмірі п'ятдесяти
відсотків вартості виготовленої або
одержаної для реалізації партії
товару, виконаної роботи, наданої
послуги, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а у разі, коли відповідно до
закону суб'єкт господарської
діяльності не веде обов'язковий облік
доходів і витрат, - у розмірі десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Пунктом четвертим Положення про
порядок накладення та стягнення
штрафів за порушення законодавства про
захист прав споживачів затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 серпня 2002 року № 1177 зазначено, що
рішення про накладення штрафів
приймається на підставі відповідних
актів перевірки суб'єкта господарської
діяльності та інших матеріалів,
пов'язаних з цією перевіркою, за
наявності порушень, зазначених у
пункті 2 цього Положення, і
оформляється постановою за формою, що
встановлюється Мінекономрозвитку.

Відповідно до вимог Законів України
"Про захист прав споживачів ", "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності " та інших
нормативно-правових актів та
нормативних документів, які регулюють
відносини у сфері захисту прав
споживачів розроблено Порядок
проведення перевірок у суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, якості продукції,
додержання обов'язкових вимог щодо
безпеки продукції, а також додержання
правил торгівлі та надання послуг,
затверджений наказом Державного
комітету України з питань технічного
регулювання та споживчої політики від
25.10.2006 року за № 311 (далі Порядок № 311).

Підпунктом 1.3 Порядку №311 встановлено,
що перевірки діяльності суб'єктів
господарювання проводяться з метою
контролю стану дотримання ними вимог
законодавства про захист прав
споживачів щодо якості та безпеки
продукції, правил торгівлі та послуг,
надання споживачам необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації про продукцію. Органи у
справах захисту прав споживачів
здійснюють державний контроль стану
дотримання суб'єктами господарювання
вимог законодавства про захист прав
споживачів шляхом проведення планових
та позапланових перевірок.

Закон України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" визначає
порядок відбору зразків продукції для
визначення їх якісних показників.

Статтями 13 - 15 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності " передбачено, що відбір
зразків продукції здійснюється на
підставі письмового вмотивованого
рішення керівника органу державного
нагляду (контролю) або його заступника
згідно із законом. У рішенні про
необхідність відбору зразків
продукції зазначаються кількість
зразків для кожного виду або типу
продукції, необхідних для експертизи, а
також місце здійснення цієї
експертизи. Відбір зразків продукції
здійснюється в кількості не менш як два
екземпляри, один (контрольний) з яких
залишається у суб'єкта господарювання.
Відбір зразків продукції здійснюється
посадовою особою органу державного
нагляду (контролю) у присутності
керівника суб'єкта господарювання або
уповноваженої ним особи і
засвідчується актом відбору зразків
продукції. До початку відбору зразків
продукції посадова особа органу
державного нагляду (контролю)
зобов'язана пред'явити рішення про
відбір зразків продукції та роз'яснити
суб'єкту господарювання порядок
відбору зразків продукції. Правила
відбору зразків продукції
затверджуються Кабінетом Міністрів
України. За наслідками відбору зразків
продукції посадова особа органу
державного нагляду (контролю) складає
акт відбору зразків. Акт відбору
зразків продукції складається у трьох
примірниках. Всі примірники акта
підписуються посадовою особою, яка
відібрала зразки продукції, та
суб'єктом господарювання або
уповноваженою ним особою.

Механізм здійснення органами
державного нагляду (контролю) відбору
зразків продукції у суб'єктів
господарювання для проведення
експертизи (випробування) визначений
Порядком відбору зразків продукції для
визначення її якісних показників,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 31.10.2007 року № 1280.

Пунктом 1 вказаного Порядку
передбачено, що особливості відбору
зразків окремих видів продукції
визначаються іншими
нормативно-правовими актами.

Зокрема, такими нормативними актами є
Інструкція з контролювання якості
нафти і нафтопродуктів на
підприємствах і організаціях України,
затверджена наказом Мінпавивенерго
України, Держспоживстандарту України
№271/121 від 04.06.2007р., та ДСТУ 4488:2005 "Нафта і
нафтопродукти. Методи відбирання проб
". Інструкція встановлює єдиний порядок
організації та проведення робіт,
пов'язаних з контролюванням якості
товарної нафти та нафтопродуктів під
час їх приймання, зберігання,
транспортування та відпуску. Дія
Інструкції з контролювання якості
нафти і нафтопродуктів на
підприємствах і організаціях України
поширюється на всі групи, класи, типи і
види нафти та типи, марки і види
нафтопродуктів.

Наказом Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики від 3 жовтня 2007 року
N 244 затверджено національний стандарт
ДСТУ 4839:2007 "Бензини автомобільні
підвищеної якості. Технічні умови " та
національний стандарт ДСТУ 4840:2007
"Паливо дизельне підвищеної якості.
Технічні умови ".

Відповідно до пункту 4.1 розділу
четвертого ДСТУ 4839:2007 "Бензини
автомобільні підвищеної якості.
Технічні умови ", бензини мають
відповідати вимогам цього стандарту,
їх треба виготовляти за технологічною
документацією, затвердженою в
установленому порядку.

Відповідно до пункту 4.2 розділу
четвертого ДСТУ 4839:2007 " Бензини
автомобільні підвищеної якості.
Технічні умови ", Бензини за своїми
фізико-хімічними показниками мають
відповідати вимогам і нормам, зокрема,
об'ємна частка бензолу не повинна
перевищувати 1,0% для марок бензину
автомобільного А-92 Євро та А-95 Євро.

Згідно із розділом І "Загальні
положення " Інструкції з контролювання
якості нафти і нафтопродуктів на
підприємствах і організаціях України,
затвердженої наказом Міністерства
палива та енергетики України,
Державного комітету України з питань
технічного регулювання та споживчої
політики від 04.06.2007 року № 271/121,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 04.07.2007 року за № 762/14029,
Інструкція встановлює єдиний порядок
організації та проведення робіт,
пов'язаних з контролюванням якості
товарної нафти (далі - нафта) та
нафтопродуктів під час їх приймання,
зберігання, транспортування та
відпуску. Дія Інструкції з
контролювання якості нафти і
нафтопродуктів на підприємствах і
організаціях України (далі -
Інструкція) поширюється на всі групи,
класи, типи і види нафти та типи, марки і
види нафтопродуктів. Вимоги цієї
Інструкції є обов'язковими для всіх
підприємств, установ та організацій
незалежно від форм власності, фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності (далі - підприємства), які
займаються хоча б одним із таких видів
діяльності, як зберігання,
транспортування та відпуск нафти і
нафтопродуктів, а також органів
виконавчої влади.

Відповідно Інструкції з контролювання
якості нафти і нафтопродуктів на
підприємствах і організаціях України,
затвердженої Наказом Міністерства
палива та енергетики України,
Державного комітету України з питань
технічного регулювання та споживчої
політики від 04 червня 2007 року № 271/121 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 04 липня 2007 року за № 762/14029 - під
час відбирання зразків проб перша
частина проби разом з актом відбирання
проби надсилається для лабораторних
випробувань, а інша з другим
примірником акта, у разі суперечностей,
- зберігаються на АЗС як арбітражна.

Арбітражні випробування - випробування
(вимірювання) з метою визначення
відповідності показників якості нафти
та/або нафтопродуктів вимогам
нормативних документів, які
здійснюються нейтральною лабораторією
у разі виникнення суперечностей в
оцінюванні якості нафти або
нафтопродуктів.

Пункт 4.1.4 Інструкції визначає, що
арбітражні випробування здійснюються
у разі виникнення суперечностей в
оцінюванні якості нафти та/або
нафтопродукту між вантажовідправником
(постачальником) і вантажоодержувачем
(споживачем). Рішення про випробування
арбітражної проби нафти або
нафтопродукту приймаються сторонами
на підставі письмової заяви однієї із
сторін або спільної заяви всіх
зацікавлених сторін. У заяві мають бути
зазначені показники якості нафти або
нафтопродукту, за якими виникли
суперечності. Про час проведення
арбітражних випробувань
повідомляються всі зацікавлені
сторони та забезпечується можливість
присутності їх представників на цих
випробуваннях.

Пунктом 4.2 зазначеної Інструкції
регламентовано порядок відбирання
проб.

Так, зокрема, згідно із підпунктом 4.2.1
пункту 4.2 вказаної Інструкції проби
повинні відбиратись під час приймання,
зберігання, відпуску нафти та/або
нафтопродуктів і в усіх інших випадках,
коли необхідно визначити їх якість в
обсязі приймально-здавальних,
контрольних, повних випробувань або за
окремими показниками якості.

Підпунктами 4.2.5, 4.2.6 пункту 4.2 згаданої
Інструкції визначено, що під час
відбирання проб для випробувань у
сторонніх акредитованих або
атестованих лабораторіях, а також під
час проведення перевірок якості нафти
та нафтопродуктів складається акт за
формою 2-НК (додаток 2) у двох
примірниках, один з яких разом з пробою
направляється до лабораторії. Другий
примірник залишається на підприємстві,
на якому відбиралася проба нафти та/або
нафтопродуктів. Термін зберігання
актів відбирання проб - 3 роки. Для
відбирання проби нафтопродукту з
роздавального крана працюючої
паливо-роздавальної колонки (далі -
ПРК), оливороздавальної колонки (далі -
ОРК) оператор АЗС задає необхідну дозу
і відпускає її до підготовленої чистої
металевої ємності, з якої потім
здійснюють розливання в скляну тару. В
акті відбирання проби за формою № 2-НК
зазначається, що пробу відібрано з
роздавального крана ПРК (ОРК). Якщо на
момент відбирання проби з конкретної
ПРК, ОРК відпуск нафтопродуктів не
здійснювався протягом 30 хвилин, то
перед початком процедури відбирання
проби до мірника відпускається
кількість палива, яка становить не
менше 10 л, олив - не менше 5 л.
Нафтопродукти із мірника необхідно
злити до резервуарів АЗС, про що
повинен бути складений відповідний
акт. Відібрану пробу поділяють на три
рівні частини, розливають у сухі чисті
скляні пляшки, герметично закупорюють
пробками, не розчинними в
нафтопродукті. На етикетці проби,
відібраної з роздавального крана
колонки, зазначають реквізити АЗС,
назву, марку та вид (у залежності від
масової частки сірки) нафтопродукту,
номер нормативного документа на
нафтопродукт, номер роздавальної
колонки, дату і час відбирання проби,
прізвище, ім'я та по батькові
працівників(а) АЗС, представника органу
контролю (підрозділу) і, за
необхідності, - інших посадових осіб,
які брали участь у відбиранні проби.
Одна частина проби разом з актом
відбирання проби надсилається для
лабораторних випробувань, а дві інші з
другим примірником акта, у разі
суперечностей, - зберігаються на АЗС як
арбітражні протягом 45 діб. При
отриманні паспорта якості, що
підтверджує відповідність
нафтопродукту вимогам нормативного
документа, проба, що зберігається на
АЗС, вилучається раніше завершення
терміну, визначеного ДСТУ 4488.

Пунктом 4.2.7 Інструкції передбачено, що
у разі відбирання проби для
випробування в сторонній лабораторії
або державними органами контролю пробу
відбирають в об'ємі не менше 3 літрів,
яку поділяють на три рівні частини, з
яких перша (для випробувань) і друга
(арбітражна) направляються до
сторонньої випробувальної
лабораторії. Третя (арбітражна)
залишається на підприємстві.
Випробування арбітражних проб
здійснюються в лабораторії за згодою і
в присутності всіх зацікавлених
сторін, які письмово повідомляються
про місце і дату проведення
арбітражних випробувань їх
ініціатором. Розкриття арбітражних
проб здійснюється безпосередньо перед
випробуваннями в присутності всіх
зацікавлених сторін і оформлюється
актом за формою N15-НК. Вартість
випробувань у нейтральній лабораторії
сплачується ініціатором випробувань.
Якщо результати випробувань нафти або
нафтопродуктів у двох лабораторіях,
вибраних за згодою сторін,
відповідають умовам відтворюваності,
передбаченим нормативним документом
на метод випробування, то кінцевий
результат визначається як середнє
арифметичне цих результатів, якщо інше
не зазначено нормативним документом
на нафту або нафтопродукт або методом
випробування. Якщо результати
випробувань не відповідають умовам
відтворюваності, залишок проби
пломбується (опечатується) всіма
зацікавленими сторонами зі складанням
акта пломбування (опечатування)
довільної форми. Випробування проби
нафти або нафтопродукту продовжують у
наступній нейтральній лабораторії до
отримання результатів, що відповідають
умовам відтворюваності з одним із
раніше отриманих результатів. Вартість
витрат, пов'язаних з організацією та
виконанням арбітражних випробувань,
усім учасникам компенсується: -
ініціатором випробувань на підставі
документів, які підтверджують витрати,
у разі якщо випробування підтвердили
відповідність нафти або нафтопродукту
вимогам нормативного документа; -
відповідачем на підставі документів,
які підтверджують витрати, у разі якщо
випробування підтвердили
невідповідність нафти або
нафтопродукту вимогам нормативного
документа. Якщо будь-яка сторона
безпідставно відмовляється від участі
в розкритті проби та арбітражних
випробуваннях, то випробування
проводяться без представників цієї
сторони.

Частиною 3 ст. 18 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" передбачено, що суб'єкт
господарювання за своєю ініціативою
може провести експертизу
(випробування) зразка, що залишився в
нього, в уповноваженій та/або
акредитованій організації. У разі
розходження результатів експертизи
(випробування), проведених органом
державного нагляду (контролю) та
суб'єктом господарювання, спір
вирішується судом.

Статтею 26 Закону України "Про захист
прав споживачів" передбачено, що
проведення незалежної експертизи
здійснюється у відповідних
лабораторіях та інших установах,
акредитованих на право проведення
таких робіт згідно із законодавством, з
оплатою вартості зразків і проведених
досліджень (експертизи) за рахунок
коштів державного бюджету.

Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету
Міністрів України від 31 серпня 2011 року
№ 921 "Про деякі питання відшкодування
суб'єктом господарювання вартості
відібраних зразків нехарчової
продукції та проведення їх експертизи"
- У разі незгоди суб'єкта
господарювання з результатами
експертизи орган державного нагляду
(контролю) може провести повторну
експертизу. Якщо за результатами
проведення повторної експертизи
підтверджується факт порушення вимог
законодавства, суб'єкт господарювання
відшкодовує органу державного нагляду
(контролю) витрати, пов'язані з
проведенням основної та повторної
експертизи відповідно до пункту 2 цього
Порядку.

З аналізу вказаних норм, суд зауважує,
що у разі отримання Інспекцією двох
різних між собою висновків
лабораторних досліджень щодо якості
бензину автомобільного марки А-92 виду 1
класу В та бензину автомобільного
марки А-95 виду І класу В, що
реалізуються на АЗС позивача,
необхідно було прийняти заходи для
усунення розбіжностей. Однак
зазначені заходи відповідачем не
прийняті.

Сторонами не оспорюється, що подальше
випробування проб вказаних
нафтопродуктів не продовжувались у
нейтральній лабораторії.

Отже, за наявності не усунених
розбіжностей у відповідача не було
підстав для прийняття оскаржуваної
постанови щодо позивача.

Крім того, в судовому засіданні була
призначена судова експертиза, однак
згідно листа якій надійшов на адресу
Луганського окружного
адміністративного суду (а.с.105) ІП «СЖС
України» вони є не спеціалізованою
державною установою, яка здійснює
судово-експертну діяльність, а
суб'єктом господарської діяльності,
який надає низку послуг згідно з
статутними документами підприємства,
серед яких здійснення
судово-експертної діяльності не
визначено. Однак підприємство здійснює
технічні випробування та дослідження.
Тому судова експертиза проведена не
була. Однак, було проведено
випробування та до суду були надані
протоколи випробувань (а.с.113,114), згідно
зазначених протоколів склад бензолу у
нормі. Таким чином, на думку суду це
доводить, що відповідач виніс
оскаржувану постанову завчасно.

Крім того, судом встановлено, що
відповідачем при винесенні
оскаржуваної постанови не було
наведено будь-якого обґрунтування
підстав врахування ним висновків саме
Севастопольської лабораторії № 1, ТОВ
"ЕКО-СТАНДАРТ-СЕРВІС" та неприйняття до
уваги висновків Випробувального
центру Лисичанської філії ТОВ
"Інспекторат Україна". Не були наведені
зазначені обґрунтування і в судовому
засіданні. При цьому питання
випробування проб вказаних
нафтопродуктів у нейтральній
лабораторії не вирішувалось.

Отже, відповідачем не спростовано у
судовому засідання доводів позивача та
не надано доказів вчинення позивачем
порушень, які стали підставою для
прийняття оскаржуваної постанови.

Щодо доводів відповідача викладених в
запереченні проти позову про те, що
Інспекція не несе відповідальності за
результати лабораторних випробувань
будь якої лабораторії, на увагу не
заслуговують, оскільки у випадку
незгоди суб'єкта господарської
діяльності з висновком лабораторних
випробувань, перевіряючий орган
повинен прийняти заходи для з'ясування
причин та усунути розбіжності за
наявності іншого висновку.

Відносно посилань відповідача, що на
виконання вимог діючого законодавства
Інспекція, отримавши висновки
лабораторних випробувань повинна
прийняти заходи, які чітко передбачені
ст.ст. 6, 14, 26 Закону України "Про захист
прав споживачів, ч. 1 статті 8 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", Положення
про порядок припинення (заборони)
господарюючими суб'єктами
відвантаження, реалізації (продажу) і
виробництва товарів, виконання робіт,
надання послуг, що не відповідають
вимогам нормативних документів,
затвердженого постановою Верховної
Ради України від 25.01.1995 № 26/95-ВС, на
увагу не заслуговують, оскільки такий
обов'язок на відповідачеві лежить
після того, як будуть усунути все
розбіжності.

Доводи відповідача про те, що право
самостійно вирішувати питання щодо
визнання лабораторних випробувань
недійсними не входить до повноважень
Інспекції, не заслуговують на увагу
оскільки відповідач повинен не
самостійно приймати рішення щодо
дійсності чи недійсності попередніх
висновків випробування, а повинен
організувати арбітражне випробування
у нейтральній лабораторії.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що при винесенні постанови про
накладення стягнень від 11.11.2013 № 000321
відповідачем не були дотримані
вищезазначені вимоги діючого
законодавства, від так суд вважає її
незаконною та, як насідок, такою що
підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 17, 18, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ТОВ
«Параллель-М ЛТД» до інспекції з питань
захисту прав споживачів у Луганській
області про скасування постанови № 000321
від 11.11.2013 - задовольнити повністю.

Скасувати постанову Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Луганській
області про накладення стягнень,
передбачених статтею 23 Закону України
"Про захист прав споживачів " від 11
листопада 2013 року №000321.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ТОВ «Параллель-М ЛТД»
судові витрати у розмірі 1720,50 грн. (одна
тисяча сімсот двадцять гривень 50
копійок).

Постанова може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено
та підписано 24.03.2014.

Суддя
К.Ю. Широка