Справа № 214/3910/13-а(2а/214/202/13)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2014 рокусправа №
214/3910/13-а(2а/214/202/13)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Ясенової Т.І.

суддів: Головко
О.В. Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в Саксаганському районі м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області на постанову Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 27
вересня 2013 року у справі
№ 2а-214/202/13 (214/3910/13-а) за позовом ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
в Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В травні 2013 року позивач звернувся з
адміністративним позовом до суду в
якому просив визнати неправомірними
дії управління Пенсійного фонду
України в Саксаганському районі м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області. Зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області відновити
нарахування та виплату пенсії за віком
та інших пенсійних надбавок,
передбачених пенсійним законодавством
України, які отримував до виїзду на
постійне місце проживання за межі
України, починаючи з 25.10.2012 року.

Постановою Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 27 вересня 2013 року
адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі
Дніпропетровської області поновити
виплату пенсії за віком та інших
пенсійних надбавок, передбачених
пенсійним законодавством України, які
він отримував до виїзду на постійне
місце проживання за межі України ,
починаючи з 25.10.2012 року.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати оскаржувану
постанову посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
не відповідність висновків суду
обставинам справи та постановити нове
рішення, яким відмовити в задоволені
позовних вимог.

Заперечуючи проти апеляційної скарги,
позивач просить апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін, як
законне та обґрунтоване.

Дослідивши доводи апеляційної скарги
та заперечення на неї, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач з 2000 року
мешкає в Державі Ізраїль, де перебуває
на консульському обліку, що
підтверджується закордонним паспортом
громадянина України.

В жовтні 2012 року позивач звернулась до
відповідача із заявою про призначення
пенсії, як громадянину України, який
проживає на території Держави Ізраїль.

За результатами розгляду заяви
позивачу відмовлено, з тих підстав, що
відповідно до положень статті 92 Закону
України „Про пенсійне забезпечення" та
статей 49,51 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" призначення та виплата
пенсій громадянам України, які виїхали
на постійне місце проживання за кордон,
не передбачені. Пенсії призначені в
Україні до виїзду на постійне місце
проживання за кордон, можуть бути
виплачені за шість місяців наперед
перед від'їздом за кордон, рахуючи з
місяця, що настає за місцем зняття з
обліку проживання. Під час проживання
таких осіб за кордоном виплата пенсій
припиняється. Здійснюється лише
виплата пенсій, призначених в Україні
внаслідок трудового каліцтва або
професійного захворювання. Між
Україною та Державою Ізраїль не існує
двосторонньої угоди, яка б регулювала
питання пенсійного забезпечення.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
49 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" виплата пенсії за
рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду припиняється на весь
час проживання пенсіонера за кордоном,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Статтею 51 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлено, що під час
перебування за кордоном пенсія
виплачується в тому разі, якщо це
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Проте, рішенням Конституційного Суду
України від 07.10.2009 року № 25-рп-2009
визнано таким, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), положення пункту 2
частини першої статті 49, другого
речення статті 51 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ.

Пунктом 3 резолютивної частини рішення,
визначено, звернути увагу ВРУ на
необхідність приведення у
відповідність до Конституції України
положень інших законів, які
регламентують виплату пенсій
пенсіонерам, які постійно проживають у
державах, з якими Україною не укладено
відповідного договору, а також
прийняття закону про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої фізичним або юридичним особам
актами і діями, що визнані
неконституційними.

Відповідно до Закону України „Про
Конституційний Суд України", а також
рішення Конституційного суду України
від 14.12.2000 року № 15-рп/2000 закони, правові
акти або окремі положення визнані за
цими рішеннями неконституційними, не
підлягають застосуванню, як такі, що
відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України втратили чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Отже, положення пункту 2 частини першої
статті 49, другого речення статті 51
Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" втратили чинність з 07
жовтня 2010 року.

Частиною 2 статті 49 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що
поновлення виплати пенсії
здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду протягом 10 днів після з'ясування
обставин та наявності умов для
відновлення її виплати.

Після прийняття зазначеного рішення
Конституційним Судом України і на
теперішній час інших законів, які
регламентують виплату пенсій
пенсіонерам, які постійно проживають у
державах, з якими Україною не укладено
відповідного договору, не прийнято.

На підставі викладеного, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
правильно вирішив справу по суті та
дійшов вірного висновку про наявність
у позивача права на відновлення
виплати пенсії за віком відповідно до
частини 2 статті 49 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", у зв'язку з чим підстав
для задоволення апеляційної скарги та
скасування постанови суду відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі міста Кривого
Рогу Дніпропетровської області -
залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 27 вересня 2013 року у справі
№ 2а-214/202/13 (214/3910/13-а) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копій. Ухвала
оскарженню не підлягає .

Головуючий:
Т.І. Ясенова

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров