Справа № 819/396/13-а
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року
Справа
№ 876/5853/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого-судді:
Сапіги В.П.,

суддів:
Левицької Н.Г., Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Колективне
підприємство Почаївська фабрика
"Пластик" на постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від
13.03.2013 року у справі за позовом
прокурора Кременецького району в
інтересах держави в особі управління
Пенсійного фонду України в
Кременецькому районі Тернопільської
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Колективне
підприємство Почаївська фабрика
"Пластик" про стягнення про стягнення
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій,-

ВСТАНОВИВ:

19.02.2013 року прокурора Кременецького
району звернувся в суд в інтересах
держави в особі управління Пенсійного
фонду України в Кременецькому районі
Тернопільської області до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Колективне підприємство Почаївська
фабрика "Пластик" про стягнення
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах в сумі 42051,38 грн.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує
тим, що управління Пенсійного фонду
України в Кременецькому районі
Тернопільської області виплатило
протягом грудня 2012 року та січня 2013
року працівникам ТОВ "Колективне
підприємство Почаївська фабрика
"Пластик"пільгові пенсії, призначені
відповідно до вимог п.п. «б»-«з»ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення». Відповідно до вимог п. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»розмір сум до
відшкодування для пільгових пенсій,
призначених за списком № 2 становить
100%. Оскільки станом на день звернення
до суду відповідач понесених позивачем
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, не
відшкодував, просить суд їх стягнути.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 13.03.2013 року
позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу,
вважає, що судом першої інстанції при
винесенні постанови порушено норми
матеріального та процесуального права,
не проведено повного та всебічного
з'ясування обставин справи, а тому
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як безпідставну та
незаконну.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що
позивачем не надано доказів фактичної
виплати і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах, а також, що ТОВ
«Колективне підприємство Почаївська
фабрика «Пластик» не є
правонаступником Почаївського
орендного підприємства.

Відповідно до пп. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС
України, суд вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таке можливе на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що в задоволенні
апеляційної скарги необхідно
відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі і в межах

повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, колегія суддів
врахувала наступні обставини справи та
норми чинного законодавства.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Колективне
підприємство Почаївська фабрика
"Пластик" 13.11.1995 року зареєстровано
Кременецькою райдержадміністрацією та
включене до підприємств та організацій
України, є юридичною особою.

Судом першої інстанції встановлено, що
ТОВ "Колективне підприємство
Почаївська фабрика "Пластик" перебуває
на обліку в УПФ України в Кременецькому
районі Тернопільської області як
платник збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування, а відтак
зобов'язане сплачувати пенсійні
страхові внески в порядку та розмірах,
визначених Законом України «Про
пенсійне забезпечення» № 1788-XII та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058-IV.

Відповідно до вимог статті 8 Закону
України № 1788-XII виплата пенсій
здійснюється з коштів Пенсійного фонду
України. Пенсійний фонд України є
самостійною фінансово-банківською
системою, не входить до складу
державного бюджету України, формується
за рахунок коштів, що відраховуються
підприємствами і організаціями (в тому
числі й тими, що використовують працю
громадян за угодами цивільно-правового
характеру) на заходи соціального
страхування за тарифами,
диференційованими залежно від
небезпечності, шкідливості, тяжкості
робіт та стану інших умов праці,
страхових внесків громадян, які
займаються підприємницькою
діяльністю, обов'язкових страхових
внесків громадян, а також коштів
державного бюджету України.
Фінансування витрат на виплату пенсій
провадиться по всій території України
щомісячно незалежно від надходжень
коштів та соціально-економічного стану
конкретних регіонів за рахунок
перерозподілу коштів Пенсійного фонду
України в межах країни.

Частиною 3 ст. 15 Закону України № 1058-IV
встановлено, що страхувальники
набувають статусу платників страхових
внесків до Пенсійного фонду з дня
взяття їх на облік територіальним
органом Пенсійного фонду.

Відповідно до частини 4 пункту 1 ст. 2
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» від
26.06.1997р. № 400/97-ВР для платників збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, об'єктом оподаткування є
також фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13
Закону України № 1788-XII до досягнення
працівниками пенсійного віку.

Пунктом «б» статті 13 Закону України №
1788-XII встановлено, що на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, ? за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки ?
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки ? після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Особам, які працювали до введення в дію
цього Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
особам, які мають на день введення в дію
цього Закону повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13 - 14 цього
Закону, виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством (стаття 100 Закону
України № 1788-XII).

Згідно частини 2 Прикінцевих положень
Закону України № 1058-IV, пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Як встановлено в судовому засіданні
першої інстанції, що протягом грудня 2012
року та січня 2013 року УПФ України в
Кременецькому районі Тернопільської
області фактично витрачено на виплату
і доставку пенсій, призначеної
відповідно до пунктів «б» ст. 13 Закону
України № 1788-XII на суму 67551,38 грн. з яких
25500 грн. відповідачем відшкодовано.

На підставі пункту 6.1 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою Пенсійного фонду України №
21-1 від 19.12.2003р., зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.2001р.
за № 64/8663, відшкодуванню підлягають
витрати Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону України
№ 1058-IV в таких розмірах: для платників,
зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1
цієї Інструкції (крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку), -
також 100 % фактичних витрат на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу 1 частини 2
Прикінцевих положень Закону
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

Пунктом 6.2, 6.4 Інструкції № 21-1
визначено, що витрати на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах особам, які мають
стаж, що дає право на призначення цих
пенсій на декількох підприємствах,
покриваються цими підприємствами
пропорційно стажу роботи. При цьому
стаж роботи на останньому підприємстві
враховується у повному розмірі, а з
попередніх місць роботи осіб він
додається до стажу, необхідного для
призначення пенсій на пільгових
умовах. Розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону (згідно з
додатками 6 та 7), які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Як вбачається з матеріалів справи, УПФ
України в Кременецькому районі
Тернопільської області направляло до
ТОВ "Колективне підприємство
Почаївська фабрика "Пластик" щомісячні
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій протягом
грудня 2012 року та січня 2013 року.

Правилами п. 6.8 Інструкції № 21-1
встановлено, що підприємства щомісяця
до 25-го числа вносять до Пенсійного
фонду зазначену в повідомленні місячну
суму фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах. У разі зміни розміру
пенсії або настання обставин, які
впливають на суму відшкодування
(смерть пенсіонера, зміна місця
проживання та ін.), органи Пенсійного
фонду повідомляють про це підприємства
в місячний термін з моменту виникнення
цих обставин. Суми фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за період з дати призначення пенсії до
дати складання розрахунку фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України № 1788-XII,
сплачуються одночасно із оплатою
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць.

Отже, на відповідача покладено
обов'язок по відшкодуванню фактичних
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій щодо вищезгаданих громадян,
яким пенсія призначена і виплачується
відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», що підтверджується
дослідженими в судовому засіданні
належними та допустимими доказами.

Відповідачем всупереч ст. 2 Закону
України № 400/97-ВР не вжито заходів для
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах, у зв'язку з чим у
ТОВ "Колективне підприємство
Почаївська фабрика "Пластик" виникла
перед УПФ України в Кременецькому
районі Тернопільської області за
період з грудня 2012 року по січень 2013
року заборгованість, яка становить
42051,38 грн.

Твердження апелянта про те, що ТОВ
«Колективне підприємство Почаївська
фабрика «Пластик» не є
правонаступником Почаївського
орендного підприємства спростовується
п.1.3. Розділу І статуту ТОВ «Колективне
підприємство Почаївська фабрика
«Пластик» затвердженого 19.05.1995 року, де
зазначено, що дане підприємство є
правонаступником всіх фінансово -
економічних зобов'язань колишнього
Почаївського орендного підприємства
«Пластик».

Згідно ч.ч. 1,2 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

З огляду на наведене, колегія суддів
погоджується, що суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку про
задоволення позову, вирішивши стягнути
з ТОВ «Колективне підприємство
Почаївська фабрика «Пластик»
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах в розмірі 42051,38 грн. на користь
УПФ України в Кременецькому районі
Тернопільської області.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З огляду на таке, наведені в
апеляційній скарзі доводи не
викликають сумнівів щодо правильності
висновків суду першої інстанції та
застосування норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. 160, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ч.1
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст. 254 КАС
України, суд апеляційної інстанції

У Х В А
Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Колективне підприємство Почаївська
фабрика "Пластик" - залишити без
задоволення.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 13.03.2013 року
у справі №819/396/13а- без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п»ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя :
В.П.Сапіга

Судді:
Р.Б.Хобор

Н.Г. Левицька