Справа № 2а-4407/12/2670
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2а-4407/12/2670 Головуючий у
1-й інстанції: Шрамко Ю.Т.
Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

19 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Ключковича
В.Ю.,

суддів
Ганечко О.М.

Собківа Я.М.

при секретарі
Шевчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30 вересня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Едванс Компані" до
Державної податкової інспекції у
Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 05.04.2012 р., -

В С Т А Н О В
И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Едванс Компані»
звернулось до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Оболонському
районі м. Києва Державної податкової
служби № від 05.04.2012.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
12.10.2012, яка залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 13.12.2012,
позов задоволено; визнано протиправним
та скасовано спірне податкове
повідомлення-рішення.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 22.07.2013 року частково
задоволено касаційну скаргу
відповідача, Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
12.10.2012 р. та Ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 13.12.2012 р. скасовано та направлено
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Скасовуючи постановлені в справ судові
рішення, суд касаційної інстанції
виходив того, що судом першої та
апеляційної інстанції по даній справі
не досліджено питання щодо фактичного
здійснення господарських операцій між
позивачем та контрагентами з
підтвердженням відповідними доказами;
факту сплати податку на додану
вартість в ціні придбаного
товару(робіт, послуг)фізичних,
технічних та технологічних
можливостей у контрагентів позивача до
вчинення дій, що становлять зміст
господарських операцій, відповідно.

Крім того, суд касаційної інстанції
вказав на те, що встановлення даних
обставин є важливим для правильного
вирішення даної справи по суті, з
урахуванням приписів п. 86.9 ст. 86
Податкового кодексу України.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
30 вересня 2013 року адміністративний
позов ТОВ "Едванс Компані" задоволено
повністю. Визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Оболонському
районі міста Києва Державної
податкової служби № від 05 квітня
2012 року.

Не погоджуючись з постановленим
рішенням суду першої інстанції,
відповідачем подано апеляційну скаргу,
в якій апелянт просить скасувати
постанову суду, як таку, що прийнята з
порушенням норм матеріального права,
та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, оцінивши їх в сукупності та
вислухавши пояснення учасників
процесу, колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення
суду першої інстанції підлягає
перегляду в апеляційному порядку в
межах апеляційної скарги

Згідно зі ст.198 ч.1 п.1 та ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що ДПІ
у Оболонському районі м. Києва ДПС
передчасно прийняла податкове
повідомлення-рішення № від 05
квітня 2012 року, яким визначила позивачу
суму податку на додану вартість,
оскільки відповідачем при прийнятті
спірного податкового
повідомлення-рішення не враховано
вимоги п.86.9 ст. 89 ПК України.

Переглядаючи постанову суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги
та з урахуванням наведених в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 22.07.2013 року висновків і мотивів суду
касаційної інстанції, з яких скасовані
рішення, які в силу вимог ч. 5 ст. 227 КАС
України, є обов'язковими для суду
першої та апеляційної інстанції,
колегія суддів апеляційного
адміністративного суду зазначає
наступне.

Судом першої інстанції вірно
встановлено та матеріалами справи
підтверджується, що на підставі пп.
78.1.11, п. 78.1, ст. 78 Податкового кодексу
України, наказу ДПІ у Оболонському
районі міста Києва від 23 лютого 2012 року
№371 та постанови слідчого СВ ПМ ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва від
10.01.2012 року та 19.01.2012 року ДПІ у
Оболонському районі м. Києва ДПС у
період з 23.02.2012 р. по 01.03.2012 р. було
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ТОВ "Едванс Компані"
з питань правильності визначення
повноти нарахування та своєчасності
сплати податку на додану вартість по
взаємовідносинам з ТОВ "Маркон Груп КО"
(код за ); ТОВ "Агенство
Віасат"(код за 8); ПП "Клер
Шато Фиорд"(код за ); ТОВ
"Різано Трейд"(код за ); ПП
"Алмаз 2006"(код за ); ПП
"Автокар Україна"(код за ); ПП
"Олива 21"(код за ); ТОВ
"Компанія Вайліс"(код за );
ТОВ "Дженіт Флай"(код за );
ТОВ "Проммаст Стандарт"(код за ); ТОВ "Граньстройінвест"(код за
); ТОВ "Лоу Консалт"(код за
); ТОВ "Промелектро-75"(код за
9); ТОВ "Шляховик Авто"(код за
); ТОВ "РМА Монамі"(код за
); ТОВ "БК Геліос"(код за
); ТОВ "Юридичне Агенство
"Авента"(код за ); ТОВ
"Агенція Віко (код за ); ТОВ
"Торговий дім "Вреск"(код за ); ТОВ "Ланотехмаш"(код за ); ТОВ "Наладбуд Компані"(код за
); ТОВ "Торговий дім "Спец-
Техноресурс"(код за ); ТОВ
"Стратос"(код за ); ТОВ
"Техінпромприлад"(код за );
ТОВ "ТПК "Техномашпостач"(код за ); ТОВ "Остін Трейд"(код за ); ТОВ "Дормашавто"(код за ); ПП "Фірма "Володар"(код за ) за період з 01.01.2009 року по 31.12.2011
року.

Згідно деталізованої інформації по
платнику ПДВ щодо результатів
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань і податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПС України та первинних
документів, наданих позивачем до
перевірки, встановлено що позивач мав
фінансово - господарські
взаємовідносини з ТОВ "Маркон Груп
КО"(код за ); ПП "Клер Шато
Фиорд"(код за ); ТОВ "Компанія
Вайліс"(код за ); ТОВ
"Проммаст Стандарт"(код за );
ТОВ "Промелектро-75"(код за 9);
ТОВ "БК Геліос"(код за ); ТОВ
"Торговий дім "Вреск"(код за ); ТОВ "Наладбуд Компані"(код за
); ТОВ "Торговий дім "Спец-
Техноресурс"(код за ); ТОВ
"Техінпромприлад"(код за );
ТОВ "ТПК "Техномашпостач"(код за ); ТОВ "Дормашавто"(код за ).

За результатами проведеної перевірки
було складено акт № 46/22-20/34044831 від 23.03.2012
(далі по тексту - Акт перевірки).

На підставі вказаного Акту перевірки
ДПІ у Оболонському районі м. Києва ДПС 05
квітня 2012 року було прийнято податкове
повідомлення - рішення № , яким
позивачу за порушення пп. 7.4.1, пп. 7.4.5
п.7.4, пп. 7.7.1 п. 7.7 ст.7 Закону України "Про
податок на додану вартість" та п.198.2, п.
198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України було збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 1806079,00 грн. та
нараховано штрафні (фінансові) санкції
у сумі 423333,00 грн.

Висновок податкового органу про
завищення позивачем суми бюджетного
відшкодування з ПДВ зводиться до
безтоварності господарських операцій
позивача з контрагентами, які, як
вказує податковий орган, мають ознаки
фіктивних підприємств.

Також судом першої інстанції вірно
встановлено, що між ТОВ "Едванс Компані"
(Замовник) та ТОВ "Компанія Вайліс"
(Постачальник) укладено Договір
поставки №16/11-2009 від 16.11.2009 року, за
умовами якого постачальник
зобов'язується передати товар,
асортимент, кількість, якість якого
визначено у додатках до цього договору,
а також Договір підряду на виконання
робіт №18/11-2009 від 18.11.2009 р., за умовами
якого підрядник зобов'язується
виконати роботи з комплектації та
вантажу товару, вказаного у додаткових
угодах.

Поставка товарів та виконання робіт
згідно вказаних договорів
підтверджується видатковими
накладними, актами здачі - прийняття
робіт (надання послуг), а також актами
приймання-передачі товару, які
містяться в матеріалах справи.

За наслідками поставки товарів та
виконання робіт ТОВ "Компанія Вайліс"
виписало позивачу податкові накладні,
які містять всі реквізити, визначені
законодавством України для первинних
документів. (том. 5 а.с.163-250, том. 6 а.с.1-31).

Суми податку на додану вартість за
зазначеними податковими накладними у
загальному розмірі 649 079,83 грн. були
включені позивачем до складу
податкового кредиту за грудень 2009 року,
січень - грудень 2010 року та відображені
в Додатку № 5 "Розшифровки податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів" до податкових
декларацій з ПДВ за відповідні
податкові періоди.

Оплата за поставлений товар була
здійснена позивачем шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок ТОВ "Компанія Вайліс",
що підтверджується виписками з банку.

Між ТОВ "Едванс Компані" (Замовник) та ПП
"Клер Шато Фиорд" (код за )
(Виконавець) було укладено Договір на
виконання робіт №01/02-2010 від 01.09.2010 року
(том. 8 а.с.68 - 72), за умовами якого
виконавець зобов'язується провести
покриття гарячим цинком
металоконструкцій і виробів, що
надаються замовником, замовник, в свою
чергу, зобов'язується прийняти
оцинковані вироби і оплатити виконану
роботу виконавця; а також Договір
поставки від 17.05.2010р. №17/05-2010 (том VIII,
а.с.73 - 98), відповідно до якого
постачальник зобов'язується передати
товар (комплектуючі до
телекомунікаційного обладнання),
асортимент, кількість, якість якого
визначається у додатках до цього
договору.

Поставка товарів та виконання послуг
за вказаними Договорами
підтверджується видатковими
накладними (том.8 а.с.134 - 155) та актами
здачі - прийняття робіт (надання послуг)
(том VIII, а.с.100 - 102) та актами приймання -
передачі товару від 08.10.2010 року, від
02.09.2010 року (том. 8 а.с.104-105).

За наслідками поставки товарів та
виконання робіт ПП "Клер Шато
Фиорд"виписало позивачу податкові
накладні (том VIII, а.с.108-132), які містять
всі реквізити, визначені
законодавством України для первинних
документів.

Суми податку на додану вартість за
зазначеними податковими накладними
були включені позивачем до складу
податкового кредиту у загальному
розмірі 357687,75 грн. за червень - грудень
2010 року та відображені в Додатку № 5
"Розшифровки податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів"до податкових декларацій
з ПДВ за відповідні податкові періоди.

Оплата за поставлений товар була
здійснена позивачем шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок ПП "Клер Шато Фиорд",
що підтверджується випискою з банку
(том 8 а.с.156).

Між ТОВ "Едванс Компані"(Покупець) та
ТОВ "Торговий дім "Спец-Техноресурс"
(код за ) (Продавець) було
укладено Договір поставки № 1809-0 від
18.09.2008 року, відповідно до якого
постачальник зобов'язується передати
товар (комплектуючі до
телекомунікаційного обладнання),
асортимент, кількість, якість якого
визначено у додатках до цього договору,
а покупець зобов'язується прийняти
товар та оплатити його.

Поставка товарів за вказаним Договором
підтверджується видатковими
накладними (том 2, а.с.154 - 202).

Матеріалами справи підтверджується, що
ТОВ "Торговий дім "Спец- Техноресурс"
виписало позивачу податкові накладні
(том 2, а.с.103 - 152), які містять всі
реквізити, визначені законодавством
України для первинних документів.

Суми податку на додану вартість за
зазначеними податковими накладними
були включені позивачем до складу
податкового кредиту у розмірі 222 391,50
грн. за січень - грудень 2009 року, лютий -
квітень 2010 року та відображені в
Додатку № 5 "Розшифровки податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів" до податкових
декларацій з ПДВ за відповідні
податкові періоди.

Оплата за поставлений товар була
здійснена позивачем шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок ТОВ "Торговий дім
"Спец-Техноресурс", що підтверджується
виписками з банку (том 2, а.с.203-204).

Між ТОВ "Едванс Компані"(Замовник) та
ТОВ "Техінпромприлад" (код за ) (Виконавець) було укладено
Договір на виконання робіт №15/09-2008 від
15.09.2008 року, за умовами якого виконавець
зобов'язується провести комплектацію
монтажного набору для інсталяції
базової станції; складання комплекту
резини, самозакриваючі пакети;
комплектації панелі зовнішньої
сигналізації; монтажу решіток для
кондиціонера; комплектації
обігріваючої панелі; комплектації
комплекту заземлення ЕМР; комплектації
комплекту маркування фідера;
комплектації комплекту маркування
базової станції; комплектації меблів;
комплектації комплекту для
герметичного введення кабелю (том 2,
а.с.220 - 223); та Договір поставки від
08.10.2008р. №18/10-2008 року, відповідно до
якого постачальник зобов'язується
передати товар (комплектуючі до
телекомунікаційного обладнання),
асортимент, кількість, якість якого
визначено у додатках до цього договору,
а покупець зобов'язується прийняти
товар та оплатити його.

Поставка товару та виконання послуг
за вказаними Договорами
підтверджується видатковими
накладними: (том 3 а.с.120 - 137), актами
приймання-передачі товару та актами
здачі прийняття робіт (надання послуг) -
том 2, а.с.225 - 250, том ІІІ, а.с.1 - 38, 139 - 245,
том IV, а.с.1 - 213).

Матеріалами справи підтверджується, що
ТОВ "Техінпромприлад" виписало
позивачу податкові накладні (том 3, а.с.42
- 118), які містять всі реквізити,
визначені законодавством України для
первинних документів.

Суми податку на додану вартість за
зазначеними податковими накладними
були включені позивачем до складу
податкового кредиту у загальному
розмірі 167636,76 грн. за січень - листопад
2009 року та відображені в Додатку № 5
"Розшифровки податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів"до податкових декларацій
з ПДВ за відповідні податкові періоди.

Оплата за поставлений товар та
виконані роботи була здійснена
позивачем шляхом перерахування
грошових коштів на поточний рахунок
ТОВ "Техінпромприлад", що
підтверджується виписками з банку
(том 4, а.с.214 - 218).

Між ТОВ "Едванс Компані"(Замовник) та
ТОВ "Маркон Груп КО" (код за )
(Виконавець) було укладено Договір
поставки від 25.01.2011р. №25011, відповідно
до якого постачальник зобов'язується
передати товар (комплектуючі до
телекомунікаційного обладнання), а
замовник зобов'язується прийняти товар
та оплатити товар (том 8, а.с.158 - 179).

Поставка товару та виконання послуг за
вказаними Договорами підтверджується
видатковими накладними: (том 7, а.с.199 -
217).

ТОВ "Маркон Груп КО" виписало позивачу
податкові накладні, які містять всі
реквізити, визначені законодавством
України для первинних документів.

Суми податку на додану вартість за
зазначеними податковими накладними
були включені позивачем до складу
податкового кредиту у загальному
розмірі 96241,58 грн. за період лютий
-липень 2011 року та відображені в
Додатку № 5 "Розшифровки податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів" до податкових
декларацій з ПДВ за відповідні
податкові періоди.

Оплата за поставлений товар була
здійснена позивачем шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок ТОВ "Маркон Груп КО",
що підтверджується випискою з банку
(том 8, а.с. 217).

ТОВ "Едванс Компані"(Замовник) та ТОВ
"Наладбуд Компані" (код за )
(Виконавець) було укладено Договір
підряду від 04.02.2009р. № 04/02-2009, відповідно
до якого підрядник зобов'язується
виконати у відповідності з технічним
завданням замовника: монтажні та
пусконалагоджувальні роботи по
установці додаткового обладнання для
захисту базових станцій мобільного
зв'язку від перенапруги із
забезпеченням пломбування
установленого обладнання до щита
обліку електроенергії (том 7, а.с.98 - 104).

Виконання послуг за вказаним Договором
підтверджується актами
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
та актами приймання - передачі
виконаних робіт здачі-прийняття робіт
(надання послуг) від 28.01.2009 року (том. 7
а.с.106 - 159), а також актами
приймання-передачі товару, копії яких
залучено до матеріалів справи (том 7,
а.с.217 - 218, том 8, а.с.1 - 66).

Матеріалами справи підтверджується, що
ТОВ "Наладбуд Компані" виписало
позивачу податкові накладні, які
містять всі реквізити, визначені
законодавством України для первинних
документів (том 7, а.с.162 - 214).

Суми податку на додану вартість за
зазначеними податковими накладними
були включені позивачем до складу
податкового кредиту у загальному
розмірі 95 229,36 грн. за період лютий -
травень 2009 року та відображені в
Додатку № 5 "Розшифровки податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів"до податкових
декларацій з ПДВ за відповідні
податкові періоди.

Оплата за поставлений товар була
здійснена позивачем шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок ТОВ "Наладбуд
Компані", що підтверджується випискою
з банку (том 7, а.с.215).

ТОВ "Едванс Компані"(Замовник) та ТОВ
"ТПК "Техномашпостач" (код за ) (Виконавець) було укладено
Договори поставки №260411 від 26.04.2010 р. та
№06/05-20010 від 06.05.2010р., відповідно до яких
постачальник зобов'язався протягом
строку дії договору постачати та
передавати у власність товар, а
замовник зобов'язався приймати товар
та оплачувати його умовах, визначених
договором.

Поставка товару за вказаним Договором
підтверджується видатковими
накладними (том 8, а.с.244 - 250, том 9 а.с.1-9).

Матеріалами справи підтверджується, що
ТОВ "ТПК "Техномашпостач" виписало
позивачу податкові накладні (том. 8
а.с.226 - 242), які містять всі реквізити,
визначені законодавством України для
первинних документів.

Суми податку на додану вартість за
зазначеними податковими накладними
були включені позивачем до складу
податкового кредиту у загальному
розмірі 95630,54 грн. та відображені в
Додатку № 5 "Розшифровки податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів"до податкових
декларацій з ПДВ за відповідні
податкові періоди.

Оплата за поставлений товар була
здійснена позивачем шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок ТОВ "ТПК
"Техномашпостач", що підтверджується
випискою з банку (том 9, а.с.10).

ТОВ "Едванс Компані"(Замовник) та ТОВ "БК
Геліос" (код за ) (Виконавець)
було укладено Договір підряду від
04.06.2009р. №_04/06-2009, відповідно до якого
підрядник зобов'язується виконати у
відповідності з технічним завданням
замовника: монтажні та
пусконалагоджувальні роботи по
установці додаткового обладнання для
захисту базових станцій мобільного
зв'язку від перенапруги з
забезпеченням пломбування
установленого обладнання до щита
обліку електроенергії (том 10, а.с.12 - 16).

Виконання робіт за вказаним Договором
підтверджується актами
приймання-передачі виконаних робіт до
Договору підряду №04/06-2009 від 04.06.2009 року
актами здачі-прийняття робіт (надання
послуг) та актами приймання - передачі
виконаних робіт (том 9 а.с.18 - 66).

Матеріалами справи підтверджується, що
ТОВ "БК Геліос" виписало позивачу
податкові накладні, які містять всі
реквізити, визначені законодавством
України для первинних документів (том 9,
а.с.69 - 118).

Суми податку на додану вартість за
зазначеними податковими накладними
були включені позивачем до складу
податкового кредиту у загальному
розмірі 48293,80 грн. за період червень,
липень, серпень 2009 року, лютий 2010 року,
березень 2010 року та відображені в
Додатку № 5 "Розшифровки податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів"до податкових
декларацій з ПДВ за відповідні
податкові періоди.

Оплата за поставлений товар була
здійснена позивачем шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок ТОВ "БК Геліос", що
підтверджується випискою з банку (том
1, а.с.119).

Як вбачається з матеріалів справи, між
ТОВ "Едванс Компані" (Замовник) та ТОВ
"Промелектро-75" (код за 9)
(Виконавець) було укладено Договір
підряду від 14.09.2011р. № 140911 та Договір
поставки №260711 від 26.07.2011р., відповідно
до якого підрядник зобов'язується
виконати роботу з монтажу обладнання
та поставляти товар партіями,
асортимент і кількість визначена
додатковими угодами (том 2, а.с.15 - 44).

Виконання послуг за вказаними
Договорами підтверджується
видатковими накладними: (том 2 а.с.80 - 97),
актом здачі прийняття робіт №300918 від
30.09.2011 року, актами
приймання-передавання товару (том 2,
а.с.46 - 58).

За наслідками поставки товарів та
виконання робіт ТОВ "Промелектро-75"
виписало позивачу податкові накладні,
які містять всі реквізити, визначені
законодавством України для первинних
документів (том 2, а.с.60 - 79).

Суми податку на додану вартість за
зазначеними податковими накладними
були включені позивачем до складу
податкового кредиту у загальному
розмірі 45467,86 грн. за період серпень -
листопад 2011 року та відображені в
Додатку № 5 "Розшифровки податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів"до податкових
декларацій з ПДВ за відповідні
податкові періоди.

Оплата за поставлений товар була
здійснена позивачем шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок ТОВ "Промелектро-75", що
підтверджується виписками з банку,
дослідженими судом.

Також у період, що перевірявся, між ТОВ
"Едванс Компані" (Замовник) та ТОВ
"Проммаст Стандарт" (код за )
(Виконавець) було укладено Договір
поставки №230611 від 23.06.2010 р., відповідно
до якого постачальник зобов'язується
передати товар партіями в асортименті,
кількості, на умовах договору (том 2,
а.с.206 - 210).

Матеріалами справи підтверджується, що
поставка товарів за вказаним Договором
підтверджується видатковою накладною
№020810 від 02.08.2011 року. В свою чергу, ТОВ
"Проммаст Стандарт" виписало позивачу
податкову накладну: №34 від 02.08.2011 року,
яка містить всі реквізити, визначені
законодавством України для первинних
документів (том 2, а.с. 212).

Сума податку на додану вартість за
зазначеною податковою накладною була
включена позивачем до складу
податкового кредиту за серпень 2011 року
у розмірі 23497,00 грн. та відображена в
Додатку № 5 "Розшифровки податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів" до податкових
декларацій з ПДВ за відповідні
податкові періоди.

Оплата за поставлений товар була
здійснена позивачем шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок ТОВ "Проммаст
Стандарт", що підтверджується
випискою з банку (том 2, а.с.215).

Також, між ТОВ "Едванс
Компані"(Замовник) та ТОВ "Дормашавто"
(код за ) (Експедитор) було
укладено Договір про надання
транспортно-експедиційних послуг від
01.05.2010р. №01/05-2010, відповідно до якого,
експедитор зобов'язується виконати
послуги з перевезенням та обробленням
вантажів у міжнародному та
регіональному сполучені (том 1 а.с.116 -
119).

Виконання послуг з перевезення за
вказаним Договором підтверджується
актами здачі - прийняття робіт (том І,
а.с.121 - 176) та товарно-транспортними
накладними за формою 1-ТН: (том 1 а.с.177 -
198).

Матеріалами справи підтверджується, що
ТОВ "Дормашавто" виписало позивачу
податкові накладні, які містять всі
реквізити, визначені законодавством
України для первинних документів. ( том
1, а.с.203 - 243).

Суми податку на додану вартість за
зазначеними податковими накладними
були включені позивачем до складу
податкового кредиту за
травень-вересень 2010 року та
відображені в Додатку № 5 "Розшифровки
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів" до
податкових декларацій з ПДВ за
відповідні податкові періоди.

Оплата за надані послуги була
здійснена позивачем шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок ТОВ "Дормашавто", що
підтверджується випискою з банку (том
1, а.с. 244).

Також, як вбачається з матеріалів
справи, між ТОВ "Едванс Компані" та ТОВ
"Торговий дім "Вреск" було здійснено
операції з поставки комплектуючих для
телекомунікаційного обладнання, що
підтверджується видатковими
накладними: (том 2, а.с.5 - 11).

ТОВ "Торговий дім "Вреск" було виписано
на користь позивача податкові накладні
(том 1, а.с.247- 250; том 2, а.с.1 - 3), які містять
всі реквізити, визначені
законодавством України для первинних
документів.

Суми податку на додану вартість за
зазначеними податковими накладними
були включені позивачем до складу
податкового кредиту у розмірі 3528,63 грн.
за період липень - жовтень 2009 року та
відображені в Додатку № 5 "Розшифровки
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів" до
податкових декларацій з ПДВ за
відповідні податкові періоди.

Оплата за поставлений товар була
здійснена позивачем шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок ТОВ "Торговий дім
"Вреск", що підтверджується випискою з
банку (том 2, а.с.12).

При цьому судом першої інстанції було
встановлено, що при проведенні
відповідачем перевірки встановлено, що
заборгованість позивача перед
контрагентами за поставлені товари
(роботи, послуги) відсутня.

Даючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду
зазначає наступне.

Спеціальним законом, що визначає
платників податку на додану вартість,
об'єкти, базу та ставки оподаткування,
перелік неоподатковуваних та
звільнених від оподаткування операцій,
особливості оподаткування експортних
та імпортних операцій, поняття
податкової накладної, порядок обліку,
звітування та внесення податку до
бюджету на час виникнення спірних
правовідносин (в період до 01 січня 2011
року) був Закон України «Про податок на
додану вартість».

Вказаний Закон втратив чинність з
01.01.2011 року у зв'язку із вступом в дію
Податкового кодексу України, однак
положення даного Закону підлягають
застосуванню до спірних правовідносин,
які виникли у період з грудня 2009 року по
листопад 2010 року, оскільки він визначав
правила формування спірного
податкового кредиту за вказаний
період.

До спірних правовідносин, які виникли у
період з січня по грудень 2011 року, судом
при вирішенні справи застосовуються
норми Податкового кодексу України,
який набув чинності з 01.01.2011 року.

Згідно з пунктом 1.7. статті 1 Закону
України «Про податок на додану
вартість» податковий кредит - це сума,
на яку платник податку має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного періоду, визначена згідно з
цим Законом.

Відповідно до підпункту 7.4.1. пункту 7.4.
статті 7. Закону України «Про податок на
додану вартість» податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше, ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1. статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Аналогічні норми містяться також у
Розділі V Податкового кодексу України,
який визначає правила оподаткування
податком на додану вартість з 01 січня
2011 року.

Згідно з п/п 14.1.181. п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Пунктом 198.1. ст. 198 Податкового кодексу
України встановлено право суб'єкта
підприємницької діяльності на
віднесення сум сплаченого податку на
додану вартість до податкового кредиту
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України; ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Положеннями пункту 3 ст. 198 Податкового
кодексу України встановлено, що
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Виходячи з аналізу наведених норм
права та встановлених судом першої
інстанції обставин справи, колегія
суддів вважає правильним висновок суду
першої інстанції про те, що достатніми
підставами для включення ТОВ «Едванс
Компані» до складу податкового кредиту
відповідних сум податку на додану
вартість є: придбання ним товарів,
робіт та послуг; використання
зазначених товарів, робіт (послуг) у
межах господарської діяльності; сплата
чи нарахування сум податку на додану
вартість у зв'язку з таким придбанням, з
врахуванням рівня звичайних цін.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що
позивач в податкових деклараціях з
податку на додану вартість за період з
травня 2009 року по грудень 2011 року в
складі податкового кредиту відобразив
суми податку на додану вартість, в тому
числі на підставі податкових
накладних, виписаних «Маркон Груп КО»,
ПП «Клер Шато Фиорд»; ТОВ «Компанія
Вайліс»; ТОВ «Проммаст Стандарт»; ТОВ
«Промелектро-75»; ТОВ «БК Геліос»; ТОВ
«Торговий дім «Вреск»; ТОВ «Наладбуд
Компані»; ТОВ «Торговий дім «Спец-
Техноресурс»; ТОВ «Техінпромприлад»;
ТОВ «ТПК «Техномашпостач»; ТОВ
«Дормашавто», в зв'язку з придбанням
(оплатою) товарів та послуг.

Підставою для нарахування податкового
кредиту, відповідно до підпункту 7.2.6.
пункту 7.2. статті 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» є
податкова накладна, яка видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача.

За приписом підпункту 7.5.1. пункту 7.5.
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» датою виникнення
права платника податку на податковий
кредит вважається дата здійснення
першої з подій: або дата списання
коштів з банківського рахунку платника
податку в оплату товарів (робіт,
послуг), дата виписки відповідного
рахунку (товарного чека) - в разі
розрахунків з використанням кредитних
дебетових карток або комерційних
чеків; або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання
платником податку товарів (робіт,
послуг).

Згідно з п. 198.2. ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Оскільки податкові накладні на користь
позивача були виписані у період з
травня 2009 року по грудень 2011 року,
постачання товарів відбулося в тих же
податкових періодах, що
підтверджується вищеописаними
видатковими накладними, то в силу
приписів ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» та п. 198.2.
ст. 198 Податкового кодексу України
колегія суддів вважає правильним
висновок суду першої інстанції про те,
що право позивача на віднесення
сплачених сум податку на додану
вартість до складу податкового кредиту
виникло, відповідно, у той же період з
травня 2009 року по грудень 2011 року,
відповідно.

Закон України «Про податок на додану
вартість» та Податковий кодекс України
визначають лише окремі випадки, за
яких неможливе включення витрат по
сплаті податку на додану вартість до
податкового кредиту звітного періоду.
До них відносяться, зокрема, не
пов'язаність здійсненої операції з
господарською діяльністю, фіктивність
операцій, відсутність поставки, та
відсутність у платника податків на
момент перевірки податкових накладних
або видача її особою, яка не є платником
ПДВ.

Згідно з підпунктом 7.2.1. пункту 7.2.
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» платник податку
зобов'язаний надати покупцю податкову
накладну, що має містити зазначені
окремими рядками: порядковий номер
податкової накладної; дату виписування
податкової накладної; назву юридичної
особи або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість;
податковий номер платника податку
(продавця та покупця); місце
розташування юридичної особи або місце
податкової адреси фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість; опис (номенклатуру)
товарів (робіт, послуг) та їх кількість
(обсяг, об'єм); повну назву отримувача;
ціну продажу без врахування податку;
ставку податку та відповідну суму
податку у цифровому значенні;
загальну суму коштів, що підлягають
сплаті з урахуванням податку.

Відповідно до вимог підпункту 7.2.4.
пункту 7.2. статті 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку у порядку,
передбаченому статтею 9 цього Закону.

Аналогічним чином врегульовано
правила нарахування податкового
кредиту з податку на додану вартість
нормами чинного Податкового кодексу
України.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У
разі якщо на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, які попередньо
віднесені до податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.

Податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс) (пункт 201.7
статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно п. 201.8 ст. 201 Податкового кодексу
України право на нарахування податку
та складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Підставою для нарахування податкового
кредиту, відповідно до абзацу 1 п. 201.10
ст. 201 Податкового кодексу України є
податкова накладна, яка видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача.

У податковій накладній повинні бути
зазначені наступні реквізити:
порядковий номер податкової накладної;
дата виписування податкової накладної;
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість,
продавця товарів/послуг; податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); місцезнаходження юридичної
особи-продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку;
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість,
покупця (отримувача) товарів/послуг;
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; ціна постачання
без урахування податку; ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; вид цивільно-правового
договору; код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Отже, для вирішення спору важливе
значення має факт реєстрації та
перебування контрагентів платника
податку на додану вартість в стані,
власне, платників податку на додану
вартість, що надає право такому
платнику видавати податкові накладні,
які є підставою для формування
податкового кредиту.

Як встановлено судом першої інстанції,
на момент складання податкових
накладних як контрагенти позивача були
зареєстровані як платники податку на
додану вартість у встановленому
законодавством порядку, а тому мали
право видавати податкові накладні на
кожну повну або часткову поставку
товарів.

Доказів анулювання свідоцтв платників
ПДВ вказаних підприємств станом на
момент здійснення господарських
операцій відповідачем суду не надано.

В свою чергу податкові накладні, на
підставі яких позивач сформував
податковий кредит, та копії яких
знаходяться в матеріалах справи,
відповідають вимогам, встановленим
підпунктом 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» та Порядку заповнення
податкової накладної, затвердженого
наказом ДПА України від 30.05.1997 року № 165
та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 23 червня 1997 року за №
233/2037 та вимогам встановленим пунктом
201.1 статті 201 Податкового кодексу
України та Порядку заповнення
податкової накладної, затвердженого
наказом ДПА України від 21.12.2010 року № 969
та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 29 грудня 2010 року за №
1401/18696 стосовно порядку оформлення та
підстав їх видачі.

Таким чином, позивачем було дотримано і
вимоги щодо документального
підтвердження спірних сум податкового
кредиту, а отже і правомірність
відображення їх у податковій
звітності.

У разі, якщо на час здійснення
господарських операцій, за якими
податковий орган не визнає
обґрунтованим віднесення позивачем до
податкового кредиту сум податку на
додану вартість, постачальники були
включені до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, а також мали
свідоцтво про реєстрацію платника
податку на додану вартість, покупець не
може нести відповідальність ні за
несплату податків продавцями, ні за
можливу недостовірність відомостей
про них, наведених у зазначеному
реєстрі, за умови необізнаності щодо
неї.

При цьому слід ураховувати вимоги
статті 18 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», згідно з якою
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, були
внесені до нього, вважаються
достовірними і можуть бути використані
у спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін. Якщо
відомості, які підлягають внесенню до
цього реєстру, є недостовірними і були
внесені до нього, то третя особа може
посилатися на них у спорі як на
достовірні, за винятком випадків, коли
вона знала або могла знати про те, що
такі відомості є недостовірними.

Судом першої інстанції було
встановлено, що довідки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців
підтверджують, що ТОВ «Маркон Груп
КО»(код за ); ПП «Клер Шато
Фиорд»(код за ); ТОВ
«Компанія Вайліс»(код за );
ТОВ «Проммаст Стандарт»(код за ); ТОВ «Промелектро-75»(код за 9); ТОВ «БК Геліос»(код за
); ТОВ «Торговий дім
«Вреск»(код за ); ТОВ
«Наладбуд Компані»(код за );
ТОВ «Торговий дім «Спец-
Техноресурс»(код за ); ТОВ
«Техінпромприлад»(код за );
ТОВ «ТПК «Техномашпостач»(код за
); ТОВ «Дормашавто»(код за
) станом на момент
здійснення господарських операцій
були зареєстровані в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (том XI,
а.с.171-237).

Як вбачається з вказаних довідок,
станом на момент на момент проведення
господарських операцій з позивачем
вказані підприємства не були
ліквідовані, діяльність їх в
установленому законом порядку не була
припинена, з ЄДРПОУ підприємства не
виключені.

Відтак, контрагенти позивача не мали
дефектів у своєму правовому статусі та
мали право укладати правочини та
вчиняти інші юридично значимі дії.

Вирішуючи питання про реальність
поставки та отримання позивачем
товарів та придбання таких послуг з
метою їх використання у власній
господарській діяльності, колегія
суддів зазначає наступне.

Відповідно до визначення частини
першої статті 3 Господарського кодексу
України під господарською діяльністю у
цьому Кодексі розуміється діяльність
суб'єктів господарювання у сфері
суспільного виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність.

Пункт 1.32 статті 1 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
визначає господарську діяльність як
будь-яку діяльність особи, направлену
на отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, у разі коли безпосередня участь
такої особи в організації такої
діяльності є регулярною, постійною та
суттєвою.

Згідно підпункту 14.1.36. статті 14
Податкового кодексу України
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами;

Судом першої інстанції встановлено, що
замовлені у ТОВ ТОВ «Маркон Груп
КО»(код за ); ПП «Клер Шато
Фиорд»(код за ); ТОВ
«Компанія Вайліс»(код за );
ТОВ «Проммаст Стандарт»(код за ); ТОВ «Промелектро-75»(код за 9); ТОВ «БК Геліос»(код за
); ТОВ «Торговий дім
«Вреск»(код за ); ТОВ
«Наладбуд Компані»(код за );
ТОВ «Торговий дім «Спец-
Техноресурс»(код за ); ТОВ
«Техінпромприлад»(код за );
ТОВ «ТПК «Техномашпостач»(код за
); ТОВ «Дормашавто»(код за
), товари придбавалися
позивачем з метою використання в
подальшій господарській діяльності та
були використані у такій діяльності.

Так, згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців № 14936671 до основних
видів діяльності ТОВ «Едванс Компані»
належать: «діяльність посередників, що
спеціалізується у торгівлі іншими
товарами» (код КВЕД 46.18); діяльність
посередників у торгівлі машинами,
промисловим устаткуванням, суднами та
літаками» (код КВЕД 46.14); «виробництво
обладнання зв'язку» (код КВЕД 26.30);
«установлення та монтаж машин і
устаткування» (код КВЕД 33.20),
«виробництво електророзподільної та
контрольної апаратури» (код КВЕД 27.12),
«діяльність посередників у торгівлі
товарами широкого асортименту» (код
КВЕД 46.19).

Предметом поставки ТОВ «Компанія
Вайліс», ТОВ «Торговий дім «Спец -
Техноресурс», ТОВ «Маркон Груп КО», ТОВ
«ТПК «Техномашпостач», ТОВ «Проммаст
Стандарт», ТОВ «Техінпромприлад», ТОВ
«Промелектро-75»на користь позивача
згідно видаткових накладних були
різного роду комплектуючі до
телекомунікаційного обладнання, що
використовувалось позивачем при
виготовленні пристроїв зв'язку
низьковольтних, які сертифіковані
Укрметртестстнадартом. Копії
сертифікатів відповідності на
продукцію, що виготовляється
позивачем, залучено судом до
матеріалів справи (том ХІ, а.с.156-158).

Крім того, згідно укладених договорів
ПП «Клер Шато Фиорд» зобов'язувалось
здійснити покриття гарячим цинком
металоконструкцій і виробів, а ТОВ
«Техінпромприлад»-провести
комплектацію монтажного набору для
інсталяції базової станції і інше.

В свою чергу, ТОВ «Наладбуд Компані»,
ТОВ «БК Геліос»і ТОВ «Промелектро-75» за
укладеними з позивачем договорами
підряду зобов'язувались виконати
монтажні та пусконалагоджувальні
роботи по установці додаткового
обладнання для захисту базових станцій
мобільного зв'язку від перенапруги із
забезпеченням пломбування
установленого обладнання до щита
обліку електроенергії тощо.

Судом першої інстанції встановлено, що
придбані у контрагентів комплектуючі
були використані позивачем у
виробництві обладнання зв'язку для
своїх замовників ДП «Ерікссон», ЗАТ
«Київстар Дж.Ес.Ем», ТОВ «Лізинг -
Центр», ТОВ «Виробничо-комерційна
компанія «Арія», ТОВ «ЕСУ», ТОВ «ІВФ
«Спецтехстрой», ПП «Бенефіт», ТОВ
«Астеліт» та в подальшому передавалось
цим особам, підтвердженням чого є
наявні у матеріалах справи видаткові
накладні та довіреності на отримання
товарно-матеріальних цінностей. При
цьому, позивачем здійснювалась
попередня калькуляція вартості
виробництва наведеної вище продукції,
у якій відображено кількісний та
вартісний склад товарів, що
використовуватимуться. (том ІХ, а.с.218-251,
том Х, а.с.1 - 12).

Крім того, придбані у контрагентів
товари (електротехнічна продукція
тощо) були поставлені позивачем на
користь ПП «Південьзв'язокмонтаж»за
договором поставки №ЕД-16/11 від 29.11.2007
року (том. 10 а.с.184), ПП «Телеком Буд
Інжиніринг» за договором поставки №
ЕД-16/10 від 27.09.2007 року (том. 10 а.с. 187),
Дочірнього підприємства з 100%
іноземними інвестиціями «Ерікссон» за
договором поставки 12 лютого 2007 року
(том. 10 а.с.193 - 218), ТОВ «Астеліт» за
договором поставки від 28.09.2009 року (том
10 а.с.243 -250., том 11 а.с.1 - 8), ЗАТ «Київстар
Дж.Ес.Ем»за договором № 14680 від 02.11.2006
року (том 11 а.с.38 - 46), ТОВ «МС - Зв'язок»№
040511 від 04.05.2011 року (том. 11 а.с.55 - 62)
підтвердженням чого є наявні у
матеріалах справи видаткові накладні
№ РН-000054 від 04.08.2011, № від 05.07.2011
року, № РН-00000076 від 09.07.2010 року, №
РН-00000077 від 13 липня 2010 року, № РН-0000002
від 27 січня 2011 року, № РН -000184 від 15.10.2009
року, № РН -0000222 від 23 грудня 2009 року, №
РН -00000086 від 27 липня 2010 року, № РН -0000085
від 27 липня 2010 року і інші, та
довіреностями на отримання
товарно-матеріальних цінностей (том. 10
а.с.222,226, 229, 233, 240, том 11 а.с.10, 18, 69, 70, 73, 77,
85, 86, 97, 98, 107, 108, 109, 110, 11, 126, 127, 129, 130, 140, 141,
148, 149, 150, 151, 152, 153).

Виконані ТОВ «Наладбуд Компані»ТОВ «БК
Геліос»і ТОВ «Промелектро-75»на
замовлення позивача монтажні та
пусконалагоджувальні роботи по
установці додаткового обладнання для
захисту базових станцій мобільного
зв'язку від перенапруги із
забезпеченням пломбування
установленого обладнання до щита
обліку електроенергії за наведеними
вище договорами підряду були
використані позивачем для виконання
зобов'язань за договором № 41890 від 16
грудня 2008 року, укладеним з ЗАТ
«Київстар Дж.Ес.Ем»(том ХІ, а.с.21-30),
підтвердженням чого є наявні в
матеріалах справи акти
приймання-передачі виконаних робіт
(том ХІ, а.с.31 - 36).

Враховуючи вказані вище договори та
види діяльності позивача, з огляду на
характер поставлених контрагентами
товарів, та надані позивачем документи,
у суду є підстави вважати, що
господарські операції позивача з його
контрагентами є реальними та
підтверджуються необхідними
документами, а придбані ТОВ «Едванс
Компані» товари (та результати робіт)
були використані у його власній
господарській діяльності.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
відповідач під час розгляду справи не
навів жодних обставин та доказів, які б
свідчили про незвичність цін за
спірними операціями, або про
невідповідність господарських
операцій цілям та завданням статутної
діяльності сторін цих операцій,
незвичності цих операцій для цих осіб,
збитковості здійснених операцій, або
інших обставин, які б в сукупності
могли свідчити про фіктивність
вчинених операцій, відсутність факту
поставки робіт/послуг, а також того, що
вчинення зазначених операцій не було
обумовлено розумними економічними
причинами (цілями ділового характеру),
а дії позивача та його контрагентів
були спрямовані на отримання
необґрунтованої податкової вигоди.

Колегія суддів погоджується з
критичним сприйняттям судом першої
інстанції доводів відповідача про
порушення кримінальної справи за
ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.
205 Кримінального кодексу України, а
саме: створення та придбання
невстановленими особами ряду суб'єктів
підприємницької діяльності, в тому
числі ТОВ «Маркон Груп КО»(код за
); ПП «Клер Шато Фиорд»(код
за ); ТОВ «Компанія
Вайліс»(код за ); ТОВ
«Проммаст Стандарт»(код за ); ТОВ «Промелектро-75»(код за 9); ТОВ «БК Геліос»(код за
); ТОВ «Торговий дім
«Вреск»(код за ); ТОВ
«Наладбуд Компані»(код за );
ТОВ «Торговий дім «Спец-
Техноресурс»(код за ); ТОВ
«Техінпромприлад»(код за );
ТОВ «ТПК «Техномашпостач»(код за
); ТОВ «Дормашавто»(код за
), оскільки, розслідування
по кримінальній справі до цих пір не
завершено, вироку суду який би набув
чинності - судом не постановлено
відповідно до ст.72 КАС України.

З врахуванням того, що позивачем надано
первинні документи, що стосуються
господарської операцій за участю
зазначених вище контрагентів, які
фактично підтверджують реальне
здійснення правочинів і досягнення
позивачем законної мети їх здійснення -
придбання товарів для здійснення
господарської статутної діяльності,
спрямованої на отримання прибутку;
висновки відповідача про
безтоварність господарських операцій,
вчинених за участю цих контрагентів, з
мотивів не спрямованості правочинів на
реальне настання наслідків, є
надуманими та такими, що ґрунтуються на
припущеннях. В спірному акті перевірки
та в судовому засіданні відповідачем
не наведено допустимих та достатніх
доказів на підтвердження умовиводу про
порушення позивачем податкового
законодавства.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції про те, що позивачем
правомірно сформовано податковий
кредит з податку на додану вартість за
наслідками операцій з вказаним
контрагентами, а в подальшому
правомірно заявлено суму бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, тому висновок Акта перевірки
про порушення позивачем ТОВ «Едванс
Компані» п.п.7.4.1, п.п.7.4.5 пункту 7.4, статті
7 Закону України «Про податок на додану
вартість» та п. 198.2, п.198.3, п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, є
помилковим.

Разом з тим, як слідує з матеріалів
справи, перевірка, на підставі якої
позивачу донараховано податкові
зобов'язання за оспорюваними
податковими повідомленнями-рішеннями,
призначена на виконання постанови
старшого постанови слідчого СВ ПМ ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва від
10.01.2012 року та 19.01.2012 року ДПІ у
Оболонському районі м. Києва ДПС та
відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1
статті 78 Податкового кодексу України.

Підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78
Податкового кодексу України визначено,
що документальна позапланова виїзна
перевірка здійснюється за наявності
отримання постанови суду (ухвалу суду)
про призначення перевірки або
постанову органу дізнання, слідчого,
прокурора, винесену ними відповідно до
закону у кримінальних справах, що
перебувають у їх провадженні.

Згідно з пунктом 78.4 статті 78
Податкового кодексу України, про
проведення документальної
позапланової перевірки керівник
органу державної податкової служби
приймає рішення, яке оформлюється
наказом.

Відповідно до пункту 86.9 статті 86
Податкового кодексу України, пункту 7
розділу IV наказу Державної податкової
адміністрації України № 984 від 22 грудня
2010 року «Про затвердження Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства», зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 12січня 2011
року за № 34/18772 (в редакції, чинній на
момент прийняття податкового
повідомлення-рішення) у разі якщо
грошове зобов'язання розраховується
органом державної податкової служби за
результатами перевірки, призначеної
відповідно до
кримінально-процесуального закону або
закону про оперативно-розшукову
діяльність, податкове
повідомлення-рішення за результатами
такої перевірки не приймається до дня
набрання законної сили відповідним
рішенням суду. Матеріали перевірки
разом з висновками органу державної
податкової служби передаються
правоохоронному органу, що призначив
перевірку. Статус таких матеріалів
перевірки та висновків органу
державної податкової служби
визначається
кримінально-процесуальним законом або
законом про оперативно-розшукову
діяльність.

Пунктом 58.4 статті 58 Податкового
кодексу України, встановлено, що у разі
коли судом за результатами розгляду
кримінальної справи про злочини,
предметом якої є податки, збори,
прийнято обвинувальний вирок, що
набрав законної сили, або прийнято
рішення про закриття кримінальної
справи за нереабілітуючими підставами,
відповідний контролюючий орган
зобов'язаний визначити податкові
зобов'язання платника податків за
податками та зборами, несплата
податкових зобов'язань за якими
встановлена рішенням суду, та прийняти
податкове повідомлення-рішення про
нарахування платнику таких податкових
зобов'язань і застосування стосовно
нього штрафних (фінансових) санкцій у
розмірах, визначених цим Кодексом.
Складання та надсилання платнику
податків податкового
повідомлення-рішення за податковими
зобов'язаннями платника податків за
податками та зборами, несплата
податкових зобов'язань за якими
встановлена рішенням суду,
забороняється до набрання законної
сили рішенням суду у справі або
винесення постанови про закриття такої
кримінальної справи за
нереабілітуючими підставами.

Тобто, з аналізу наведених норм
законодавства чинного на момент
прийняття оспорюваного податкового
повідомлення-рішення, слідує, що
матеріали перевірки, призначеної
відповідно до
кримінально-процесуального закону або
закону про оперативно-розшукову
діяльність, разом з висновками органу
державної податкової служби
передаються правоохоронному органу, що
призначив перевірку, а статус таких
матеріалів перевірки та висновків
державної податкової служби
визначається
кримінально-процесуальним законом або
законом про оперативно-розшукову
діяльність, при цьому орган державної
податкової служби визначає суми
грошових зобов'язань, але податкове
повідомлення-рішення не приймає до
набрання законної сили обвинувальним
вироком, прийнятим судом за
результатами розгляду кримінальної
справи про злочини, предметом якої є
податки, збори, або рішенням про
закриття кримінальної справи за
нереабілітуючими підставами.

Разом з тим, колегія суддів
апеляційного адміністративного суду
звертає увагу, що оскільки пункт 86.9
статті 86 та підпункт 78.1.11 пункту 78.1
статті 78 Податкового кодексу України,
на момент виникнення спірних
правовідносин не конкретизували коло
осіб, щодо яких може бути призначено
документальну позапланову перевірку
за наявності відповідної постанови
компетентної особи, винесеної в
порядку кримінально-процесуального
законодавства, відтак відповідну
документальну перевірку за постановою
слідчого, прокурора, органу дізнання чи
суду може бути проведено щодо будь-яких
осіб, а тому пункт 86.9 статті 86
Податкового кодексу України на момент
прийняття податкового
повідомлення-рішення врегульовував
порядок оформлення результатів
документальних позапланових перевірок
щодо будь-яких осіб, якщо такі
перевірки були проведені на підставі
підпункту 78.1.11 пункту 78.11 статті 78
Податкового кодексу України, тобто в
межах кримінально-процесуального
законодавства чи законодавства про
оперативно-розшукову діяльність.

Виходячи з цього, оскаржуване
податкове повідомлення-рішення від 5
квітня 2012 року № було прийнято на
підставі акта перевірки, призначеної
відповідно до СВ ПМ ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва від
10.01.2012 року та 19.01.2012 року ДПІ у
Оболонському районі м. Києва ДПС та
відповідно до положень
Кримінально-процесуального кодексу .

Докази набрання законної сили
відповідного рішенням суду в
кримінальній справі у матеріалах
справи відсутні, і відповідачем такого
не надано.

Відтак, з огляду на те, що перевірка
позивача була призначена відповідно до
кримінально-процесуального закону та
за відсутності доказів набрання
законної сили судовим рішенням в
кримінальній справі, у відповідача
були відсутні правові підстави для
прийняття податкових
повідомлень-рішень від 5 квітня 2012 року
№ .

Відповідно до положень пункту 86.9
статті 86 Податкового кодексу України,
статус матеріалів перевірки,
призначеної відповідно до
кримінально-процесуального закону або
закону про оперативно-розшукову
діяльність, та висновків органу
державної податкової служби
визначається
кримінально-процесуальним законом або
законом про оперативно-розшукову
діяльність, у зв'язку з чим вони не
можуть бути досліджені в порядку
адміністративного судочинства до
набрання законної сили судовим
рішенням, прийнятим в порядку
кримінально-процесуального
судочинства.

Беручи до уваги викладене, колегія
суддів Київського апеляційного
адміністративного суду погоджується з
висновком суду першої інстанції, щодо
передчасності винесення спірного
податкового повідомлення-рішення з
огляду на приписи п. 86.9 Податкового
кодексу України, оскільки складання та
надсилання платнику податків
податкового повідомлення-рішення за
податковими зобов'язаннями платника
податків за податками та зборами,
несплата податкових зобов'язань за
якими встановлена рішенням суду,
забороняється до набрання законної
сили рішенням суду у справі або
винесення постанови про закриття такої
кримінальної справи за
нереабілітуючими підставами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, однак такий
обов'язок відповідачем в даній справі
не виконано.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
постанова суду першої інстанції
постановлена з дотриманням норм
процесуального та матеріального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160,198,200, 205,206, 212, 254 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Оболонському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30 вересня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено та
підписано 21.03.2014 року.

Головуючий суддя:
В.Ю. Ключкович

Судді:
О.М. Ганечко

Я.М. Собків

Головуючий суддя
Ключкович В.Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Собків Я.М.