Справа № 113/103/14-а
Суддя: Горошко Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 113/103/14-а

11.03.14 м. Севастополь

Севастопольський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Горошко Н.П.,

суддів: Ілюхіної Г.П.,

Курапової З.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження матеріали справи № 113/103/14-а
за апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Первомайському районі Автономної
Республіки Крим на постанову
Первомайського районного суду
Автономної Республіки Крим (суддя
Михайлова Л.О. ) від 10.02.2014

за позовом ОСОБА_3 (АДРЕСА_1)

до Управління Пенсійного фонду України
в Первомайському районі Автономної
Республіки Крим (пер. Садовий, 4, смт.
Первомайське, Первомайський район,
Автономна Республіка Крим, 96300)

про визнання неправомірними дій та
зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Первомайського районного
суду Автономної Республіки Крим від
10.02.2014 позовні вимоги ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Первомайському районі Автономної
Республіки Крим про визнання
неправомірними дій та зобов`язання
вчинити певні дії - задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Первомайському районі Автономної
Республіки Крим щодо невключення при
розрахунку розміру пенсії ОСОБА_3
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на
соціально-побутові потреби та
індексації заробітної плати, на які
нараховані та з яких утримані страхові
внески до Пенсійного фонду, згідно
довідок: № 04.0-41.2/253-7259 від 11.09.2013 року, №
04.2-45.2 від 14.10.2013 року про складові
заробітної плати, що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України "Про державну службу".

Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Первомайському районі Автономної
Республіки Крим здійснити ОСОБА_3 з
13.09.2013 року розрахунок та виплату
пенсії з урахуванням сум матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на соціально-побутові потреби
та індексації заробітної плати, які
враховуються при обчисленні пенсії та
з яких сплачено страхові внески, з
урахуванням фактично отриманих сум
відповідно до Закону України "Про
державну службу" в редакції, яка діяла
на час призначення ОСОБА_3 пенсії.

Стягнуто з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_3 понесені нею
витрати на сплату судового збору у
розмірі 73 грн. 08 коп.

Не погодившись з даною постановою суду,
відповідач - Управління Пенсійного
фонду України в Первомайському районі
Автономної Республіки Крим звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
постанову суду першої інстанції
скасувати, та прийняти нову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Доводи апеляційної скарги мотивовані
тим, що оскаржувана постанова прийнята
з порушенням норм матеріального права.

У судове засідання 11.03.2014 представники
сторін не з'явились, про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи
повідомлені в встановленому законом
порядку.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Суд, керуючись положеннями пункту 2
частини 1 статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, визнав за можливе перейти до
письмового провадження по справі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що з 13.09.2013 ОСОБА_3 є
отримувачем пенсії згідно з Законом
України "Про державну службу" та
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Первомайському районі Автономної
Республіки Крим, що підтверджується
копією протоколу 294/20 від 09.12.2013 року.
Відповідно до вказаного протоколу,
позивачу призначена пенсія державного
службовця у розмірі 80 відсотків від
суми заробітної плати державного
службовця, на яку нараховувалися
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а саме:
у сумі 2915,97 грн. від її заробітку для
обчислення пенсії - 3644,96 грн. Для
визначення заробітку для обчислення
пенсії взято дані довідок: № 04.0-41.2/253-7259
від 11.09.2013 року, № 04.2-45.2 від 14.10.2013
року про складові заробітної плати, при
цьому суми, вказані у даних довідках у
графі "інші виплати": матеріальна
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань та
індексація заробітної плати для
визначення заробітку для призначення
пенсії не враховано.

Позивач звернулась до Управління
Пенсійного фонду України в
Первомайському районі Автономної
Республіки Крим із заявою про
врахування "інших видів виплат" при
розрахунку розміру призначеної їй
пенсії.

Листом Управління Пенсійного фонду
України в Первомайському районі
Автономної Республіки Крим від 15.01.2014 №
1/С-2 ОСОБА_3 повідомлено про те, що "інші
виплати" (індексація доходів,
матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань) врахувати
не представляється можливим, оскільки
дані виплати не передбачені статтею 33
Закону України "Про державну службу".

Судова колегія не може прийняти
до уваги доводи відповідача в
апеляційній скарзі про те, що
індексація доходів, матеріальна
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань не
включається до складу заробітної плати
державного службовця, а тому вона не
враховується при обчисленні розміру
його пенсії, з наступних підстав.

Відповідно до статті 37 Закону України
"Про державну службу" (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин) пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Частиною 1 статі 1 Закону України "Про
оплату праці" від 24.03.1995 № 108/95
встановлено, що заробітна плата це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Згідно частини 2 статті 33 Закону
України "Про державну службу"
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення, допомога для
вирішення соціально-побутових питань
та індексація заробітної плати входить
до системи оплати праці державного
службовця.

Відповідно до частини 1 статті 66 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" від
05.11.1991 № 1788-XII до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV визначені
виплати (доходи), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії. Так,
зокрема до такого доходу (заробітної
плати) враховуються: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, матеріальна допомога на
оздоровлення, допомога для вирішення
соціально-побутових питань та
індексація заробітної плати, на які
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування повинні
враховуються при обчисленні розміру
пенсії. Неврахування зазначених виплат
при обчисленні пенсії державного
службовця, є наслідком порушення норм
права, оскільки для вирішення спірних
правовідносин підлягають застосуванню
спеціальні норми, що визначають
виплати (доходи) для обчислення пенсії
зокрема: стаття 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та стаття 66 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", натомість
положення Закону України "Про державну
службу" та Закону України "Про оплату
праці" є загальними.

Така позиція висловлена Верховним
Судом України в постанові від 20.02.2012 у
справі № 21-430а11.

Статтею 244-2 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом
першої інстанції винесене законне і
обґрунтоване рішення, постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування не вбачається.

Керуючись статтями 195, 197, пунктом 1
частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1
частини 1 статті 205, статтею 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Первомайському районі Автономної
Республіки Крим на постанову
Первомайського районного суду
Автономної Республіки Крим від 10.02.2014 у
справі № 113/103/14-а - залишити без
задоволення.

2. Постанову Первомайського районного
суду Автономної Республіки Крим від
10.02.2014 у справі № 113/103/14-а - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.
Ухвала може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України у
порядку та в строки, встановлені
статтею 212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя
підпис Н.П.Горошко

Судді
підпис Г.П. Ілюхіна

підпис З.І. Курапова

З оригіналом згідно.

Головуючий суддя
Н.П.Горошко