Справа № 804/9707/13-а
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" березня 2014 р. м. Київ
К/800/55657/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Кошіля В.В.

Суддів
Борисенко І.В.

Моторного О.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області

на ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 15.10.2013

та постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
06.08.2013

у справі № 804/9707/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інвіста»

до Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області

про визнання неправомірним та
скасування податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інвіста» звернулось
до суду з позовом про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області № від 10.07.2013.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
06.08.2013, яка залишена без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 15.10.2013,
позов задоволено; визнано протиправним
та скасовано спірне податкове
повідомлення-рішення, з підстав
обґрунтованості позовних вимог.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій; прийняти нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про дату, час і місце
судового засідання були повідомлені
належним чином.

В зв'язку з цим, касаційний розгляд
справи проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 222
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, з
огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, за результатами проведеної
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Інвіста» щодо
підтвердження господарських
взаємовідносин з ТОВ «Алкіона» за
березень 2013 року, складено акт
№ 2460/22-1/37070576 від 26.06.2013, в якому
зафіксовано порушення п. п. 198.2, 198.3, 198.6
ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. п. 201.4, 201.7, 201.10 ст. 201
Податкового кодексу України, а саме:
завищено податковий кредит за рахунок
включення до його складу сум податку на
додану вартість за господарськими
операціями з ПП «Алкіона», які не
спричинили реального настання
правових наслідків, на загальну суму
ПДВ 1 170 253,33 грн., у т.ч.: у березні 2013 року
на суму 882 753,33 грн., у квітні 2013 року на
суму 287 500 грн. в результаті чого
занижено суму податку на додану
вартість, що підлягає сплаті до бюджету
на загальну суму 1 170 253,33 грн.

На підставі результатів вказаної
перевірки, 10.07.2013 відповідачем прийняте
податкове повідомлення-рішення №
про визначення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 1 755 379,99 грн., в т.ч.: 1
170 253,33 грн. основного платежу та 585 126,66
грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Донараховуючи грошове зобов'язання з
податку на додану вартість спірним
податковим повідомленням-рішенням,
податковий орган виходив з не
підтвердження реальності здійснення
господарських відносин позивача із ТОВ
«Алкіона» на підставі висновку ДПІ у м.
Полтава в акті перевірки контрагента
позивача від 08.05.2013 №
521/22.5/306-1203 «Про неможливість проведення
зустрічної звірки ПП «Алкіона» щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за березень 2013
року», де зазначено про дефектність
товарно-транспортних накладних,
оскільки операції з поставки відбулись
в м. Дніпропетровську без
конкретизації місця, а в накладних не
зазначено посади та прізвища осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції.

Матеріалами справи встановлено, що між
ТОВ «Інвіста» (покупець) та ТОВ
«Алкіона» (продавець) укладено договір
№ 1Р від 25.11.2012, за умовами якого
продавець зобов'язується в порядку і
терміни, що встановлені цим договором,
поставити та передати товар у
власність покупця у визначеній
кількості та відповідній якості, а
покупець прийняти та оплатити товар на
умовах визначених у даному договорі;
товар постачається продавцем у
відповідності до замовлень покупця.

03.01.2013 між ТОВ «Інвіста» (покупець) та
ТОВ «Алкіона» (продавець) укладено
договір № 1, за умовами якого продавець
зобов'язується в порядку і в терміни, що
встановлені договором, поставити та
передати товар у власність покупця у
визначеній кількості та відповідній
якості, а покупець приймає та оплачує
товар на умовах, визначених у даному
договорі; товар постачається продавцем
у відповідності до замовлень покупця.

Факт виконання умов зазначених
договорів судами попередніх інстанцій
встановлено з підтвердженням
матеріалів справи, а саме: накладними
на отримання товару, податковими
накладними, товарно-транспортними
накладними.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з
наступного, з чим погоджується суд
касаційної інстанції.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Відповідно до пп. «а» п. 198.1 ст. 198 цього
Кодексу право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з: придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до абз. 1, 2 п. 198.3 ст. 198
зазначеного Кодексу податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу. У разі якщо на момент
перевірки платника податку органом
державної податкової служби суми
податку, які попередньо віднесені до
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону (п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України).

Згідно з п. п. 201.4, 201.7, 201.10 ст. 201 ПК
України податкова накладна
складається у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Один примірник видається
покупцю, а другий залишається у
продавця; податкова накладна
складається на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
(аванс); податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну. У
податковій накладній зазначаються в
окремих рядках такі обов'язкові
реквізити: порядковий номер податкової
накладної; дата виписування податкової
накладної; повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; ціна постачання без
урахування податку; ставка податку та
відповідна сума податку в цифровому
значенні; загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; вид цивільно-правового
договору; код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України);
номер та дата митної декларації, за
якою було здійснено митне оформлення
товару, ввезеного на митну територію
України (п. 201.1 ст. 201 ПК України).

Таким чином, за встановленого в
судовому порядку факту реальності
здійснення господарських операцій між
позивачем та його контрагентом,
позивачем правомірно включено суми
сплаченого в ціні придбаних товарів
податку на додану вартість до
податкового кредиту у спірному періоді
відповідно до належним чином
оформлених податкових накладних,
отриманих від ТОВ «Алкіона», а окремі
недоліки в оформленні первинних
бухгалтерських документів
(товарно-транспортних накладних,
накладних) не можуть слугувати
перешкодою для формування податкового
кредиту платника податку - покупця.

За вказаних обставин, відсутності
порушень норм матеріального та
процесуального права, висновок судів
першої та апеляційної інстанцій про
задоволення позовних вимог є вірним, а
касаційна скарга відповідача -
необґрунтованою та такою, що не
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 15.10.2013 та постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 06.08.2013
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України у випадках, встановлених
Кодексом адміністративного
судочинства України.

Головуючий В.В. Кошіль Судді І.В.
Борисенко О.А. Моторний