Справа № 2а-257/10
Суддя: Ільтьо І. І.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-257/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в особі:

головуючого Ільтьо І. І.

при секретарі Куні О. І.,

з участю позивачки ОСОБА_1., її
представника ОСОБА_2 представника
відповідача Граб Н. Я. та третьої особи
ОСОБА_4, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Берегово справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Великобактянської
сільської ради, третя особа ОСОБА_4 про
скасування рішень 7 сесії 4 скликання
Великобактянської сільради від 24.11.2006
року без номера, від 24.11.2006 року №34 та
від 24.10.2006 року № 34, -

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в
Берегівський районний суд з позовом до
Великобактянської сільської ради,
третя особа ОСОБА_4 про скасування
рішень 7 сесії 4 скликання
Великобактянської сільради від 24.11.2006
року без номера, від 24.11.2006 року №34 та
від 24.10.2006 року № 34.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує
тим, що до належної їй квартири АДРЕСА_1
відноситься земельна ділянка розміром
0,10 га. Вказана земельна ділянка межує
із сусідньою ділянкою розміром 0,128 га,
яка була надана у власність ОСОБА_4 на
підставі рішенням Великобактянської
сільської ради від 24.12.1999 року та
державного акта від 04.01.2000 року.

Далі, 7 сесією 4-го скликання
Великобактянської сільської ради від
24.11.2006 року було прийнято рішення про
видачу нового державного акта ОСОБА_4,
яким суттєво збільшено розмір
вищевказаної присадибної земельної
ділянки належної їй до 0,1456 га. Вказані
відповідачем дії було вчинено під
приводом невідповідності державного
акта зведеному плану
землекористування та встановлення
нових меж в зв'язку з технічними
помилками при виготовленні державного
акта ОСОБА_4 у 2000 році.

Прийняте відповідачем рішення
винесене в порушення ч. 2 ст. 158
Земельного Кодексу України, згідно
якого надання дозволу на виготовлення
нового державного акту на право
власності на земельну ділянку в зв'язку
з технічними помилками не входить до
компетенції органів місцевого
самоврядування, а повинно вирішуватись
тільки в судовому порядку. Також
відповідачем при прийнятті
вищезазначеного спірного рішення
порушено п. 4 ст. 116, ст. 118, ч. 1 ст. 118, ст. 120,
ч. 2 ст. 120, п. б ч. 2 ст. 198, ч. 2 ст. 158
Земельного кодексу України.

В зв'язку з вищенаведеним, позивачка
просить скасувати рішення 7 сесії 4
скликання Великобактянської сільради
від 24.11.2006 року без номера, від 24.11.2006
року №34 та від 24.10.2006 року № 34.

Позивач та її представники в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали та
просили їх задовольнити з підстав
викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Граб Н. Я. в
судовому засіданні проти заявлених
позовних вимог частково заперечила, з
підстав викладених у запереченні на
позов, яке залучено до матеріалів
справи. Крім того ствердила, що можливо
при прийнятті спірного рішення
сільською радою було порушено деякі
положення ЗК України.

Третя особа в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала з підстав
викладених в запереченні.

Заслухавши пояснення позивача, її
представника, відповідача та третю
особу, вивчивши письмові докази по
справі, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до часткового
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що до належної
позивачці квартири АДРЕСА_1
відноситься земельна ділянка розміром
0,10 га, що підтверджується довідкою
сільської ради від 27.09.2006 року №670 (а.с.
33). Факт користування цією земельною
ділянкою також підтверджується листом
Берегіівської ОДПІ №1005/10/17-0 від 11.02.2010
року та квитанціями про сплату
земельного податку (а.с. 12-15).

Рішенням Великобактянської сільської
ради від 24.11.2006 р. №35 позивачу передано
безоплатно у приватну власність
земельну ділянку, що перебуває у
користуванні для будівництва та
обслуговування жилого будинку та
господарських споруд за адресою
АДРЕСА_1 (а.с. 21). Вищевказана земельна
ділянка межує із сусідньою ділянкою
розміром 0,128 га, яка була надана у
власність ОСОБА_4 на підставі рішенням
Великобактянської сільської ради від
24.12.1999 року та державного акта від 04.01.2000
року (а.с. 23).

7 сесією 4-го скликання
Великобактянської сільської ради від
24.11.2006 року було прийнято рішення про
надання дозволу на виготовлення нового
державного акта ОСОБА_4 згідно
зведеного плану землекористування та
встановлення меж землекористування
наданого МПП «Зеніт» в зв'язку з
технічними помилками при виготовленні
державного акту на землю №106 від 14.01.2000
року. Зазначеним рішенням сільської
ради суттєво збільшено розмір
вищевказаної присадибної земельної
ділянки належної ОСОБА_4 до 0,1456 га.

Таким чином, вищевказані рішення
сільської ради призвели до того, що у
ОСОБА_4 є два державні акти на право
власності від 04.01.2000 року та 20.10.2007 року
на одну і ту ж земельну ділянку, але
різну за розміром. Зазначені акти є
чинними, що підтверджується листом
Облдержкомзему від 22.12.2009 року.

З огляду на вищезазначене, суд вважає,
що спірне рішення 7 сесії 4-го скликання
Великобактянської сільської ради №34
від 24.11.2006 року (далі рішення)
суперечить вимогам ч. 2 ст. 158 ЗК України
та п. 5 Інструкції «Про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі»,
затвердженої наказом Державного
комітету України по земельним ресурсам
від 04.05.1999 року № 43 (далі Інструкція),
згідно яких надання дозволу на
виготовлення нового державного акту на
право власності на земельну ділянку в
зв'язку з технічними помилками не
входить до компетенції органів
місцевого самоврядування, а повинно
вирішуватись виключно в судовому
порядку.

Також, факт порушення ч. 2 ст. 158 ЗК
України та п. 5 вищевказаної Інструкції
при прийнятті спірного рішення
встановлено актом перевірки вимог
земельного законодавства від 16.04.2008
року, складеного Держземінспкцією
України в Закарпатській області (а.с.
10-11).

Крім того, частиною 4 ст. 116 Земельного
кодексу України передбачено, що
передача земельних ділянок безоплатно
у власність громадян у межах норм,
визначених цим кодексом, проводиться
один раз по кожному виду використання.

Разом з тим, всупереч вищевказаній
нормі закону, рішенням 7 сесії 4-го
скликання Великобактянської сільської
ради №34 від 24.11.2006 року ОСОБА_4 надано
дозвіл на виготовлення нового
державного акта на земельну ділянку
більшу за розміром та зміною меж, ніж
та, яка останній була надана у
власність раніше. Тобто, відбулася
повторна приватизація, що не
передбачено ЗК України та іншими
правовим актами (а.с. 22-24).

При цьому, суд вважає, що для отримання
ОСОБА_4 у власність спірної земельної
ділянки, площа якої збільшилась за
розміром, необхідно було звернутись в
порядку ч. 1 ст. 118 ЗК України із заявою
до Великобактянської сільської ради,
однак остання з такою заявою не
зверталася.

Твердження відповідача та третьої
особи, що ОСОБА_4 правомірно звернулася
до сільської ради та замінила старий
державний акт на акт нового зразка в
зв'язку з технічними помилками, а тому
необхідності скасування попереднього
рішення сільської ради та державного
акту не було, суд до уваги не приймає,
оскільки як встановлено в судовому
засіданні спірне рішення суперечить ч.
2 ст. 158 ЗК України та п. 5 Інструкції.
Тобто, надання дозволу на виготовлення
нового державного акту на право
власності на земельну ділянку в зв'язку
з технічними помилками не входить до
компетенції органів місцевого
самоврядування, а повинно вирішуватись
виключно в судовому порядку.

Також, суд критично оцінює посилання
третьої особи на те, що вона
користувалася самовільно земельною
ділянкою більшою ніж передбачено в
державному акті на 39 кв. м, яка
перебувала у комунальній власності
сільської ради, оскільки в судовому
засіданні було встановлено, що вказана
земельна ділянка була у користуванні
ОСОБА_1.

Окрім цього, листом Берегівського
районного відділу земельних ресурсів
підтверджується, що вищевказана площа
39 м. кв. відповідно до 211 (б) ЗК України
рахується самовільним захватом, а
державний акт від 04.01.2000 року підлягає
визнанню недійсним (а.с. 28).

В судовому засіданні представник
відповідача та третя особа
стверджували, що позивачка не була
власником, ані землекористувачем
суміжної з земельною ділянко. ОСОБА_4, а
тому ні права, ні законні інтереси
позивачки не могли бути порушені
внаслідок спірного рішення сільської
ради № 35 від 24.11.2006 року, однак суд
погодитьсь не може виходячи з
наступного.

Згідно ч. 2 ст. 120 ЗК України, якщо
житловий будинок розміщений на
земельній ділянці, що перебуває у
користуванні, то в разі набуття права
власності на будинок до набувача
переходить право користування
земельною ділянкою, на якій розміщено
будинок на тих самих умовах і в тому ж
обсязі, що були у попереднього
землекористувача. Дана норма закону
також регулюється ч. 1 ст. 377 ЦК України.

Таким чином, третя особа та представник
відповідача помилково вважають, що
спірне рішення сільської ради не
порушує право та законні інтереси
позивачки, оскільки відповідно до
вищезазначених приписів ч. 2 ст. 120 ЗК
України та ч. 1 ст. 377 ЦК України
позивачка набула права користування
земельною ділянкою, а тому є
землекористувачем суміжної земельної
ділянки. Крім того, факт порушення
права та законних інтересів позивачки
є сам межовий спір між останньою та
ОСОБА_4, що є перешкодою для
приватизації земельної ділянки ОСОБА_1.

Крім того, суд констатує, що в
державному акті на право власності на
земельну ділянку серії ЯД №533697, який
виданий ОСОБА_4 на підставі 7 сесією 4-го
скликання Великобактянської сільської
ради від 24.11.2006 року, відсутній номер
рішення, що в свою чергу дає підстави
вважати про помилку при заповненні
бланку державного акту, або
відсутність спірного рішення за №34
Великобактянської сільської ради від
24.11.2006 року.

Щодо позовних вимог позивача в частині
скасування рішень 7 сесії 4 скликання
Великобактянської сільради від 24.11.2006
року без номера та від 24.10.2006 року № 34,
суд приходить до висновку, що такі до
задоволення не підлягають, оскільки
зазначені рішення сільською радою не
приймались, а являються тільки
проектами рішень.

Таким чином, з огляду на вищезазначене,
суд вважає, що рішення 7 сесією 4-го
скликання Великобактянської сільської
ради №34 від 24.11.2006 року «Про надання
дозволу на виготовлення нового
державного акта ОСОБА_4 згідно
зведеного плану землекористування та
встановлення меж землекористування
наданого МПП «Зеніт» в зв'язку з
технічними помилками при виготовленні
державного акту на землю №106» від 14.01.2000
року, прийнято з порушенням вимог ЗК
України, у зв'язку з чим підлягає
безумовному скасуванню.

Керуючись ст.ст. 7,8,11,160,163 КАС України, п.
4 ст. 116, ст. 118, ч. 1 ст. 118, ст. 120, ч. 2 ст. 120, п.
б ч. 2 ст. 198, ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу
України, п. 5 Інструкції «Про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі»,
затвердженої наказом Державного
комітету України по земельним ресурсам
від 04.05.1999 року № 43, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Скасувати рішення 7 сесії 4 скликання
Великобактянської сільради від 24.11.2006
року №34 «Про надання дозволу на
виготовлення нового державного акта
ОСОБА_4 згідно зведеного плану
землекористування та встановлення меж
землекористування наданого МПП
«Зеніт» в зв'язку з технічними
помилками при виготовленні державного
акту на землю №106» від 14.01.2000 року.

В задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Апеляційну скаргу на постанову суду
може бути подано до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Берегівський районний суд
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Суддя Ільтьо І. І.