Справа № 2-а-1959/11
Суддя: Трещов В. В.
Дата ухвалення: 2014-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 2а-1959/2011
Провадження 6а/201/63/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2014 року

м.Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд
м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Трещова В.В., при
секретарі Горбатенко Д.К. розглянувши
у відкритому судовому засіданні в
м.Дніпропетровську подання
представника Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області в особі
відділу примусового виконання рішень
про зміну способу виконання рішення
суду по адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області про
стягнення щомісячної соціальної
допомоги дітям війни,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до
Головного Управління Пенсійного фонду
України в Дніпропетровській області
про стягнення щомісячної соціальної
допомоги дітям війни.

Постановою судді Жовтневого районного
суду м.Дніпропетровська від 23 березня
2011 року позов було задоволено та
визнано протиправною бездіяльність
Головного Управління Пенсійного фонду
України в Дніпропетровській області в
частині нездійснення виплат позивачу
щомісячної соціальної допомоги в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком за період з 07 серпня 2010 року ,
зобов'язати Головне Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області здійснити
перерахунок та виплатити позивачу
підвищення пенсії згідно ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни». Та частини 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
період з 07 березня 2010 року у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
з урахуванням фактично виплачених у
цей період коштів.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 14 червня 2013 року по справі №2а-1959/11
постанову Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 23.03.2011 року
залишено без змін.

25.03.2014 року представник Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області в особі
відділу примусового виконання рішень
звернувся до суду з поданням про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення, а саме з «зобов'язати» на
«стягнути» з Головного Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області на користь
позивача підвищення пенсії згідно ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» та частини 1 статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 07 серпня 2010
року в розмірі 30 відсотків мінімальної
пенсії за віком з урахуванням фактично
виплачених у цей період у розмірі 715
гривень 63 копійки.

Сторони у судове засідання не з'явилися
про час та місце судового засідання
повідомлялися належним чином, про
причини своєї неявки суд не повідомили.
На підставі ч. 2 ст. 263 КАС України суд
вважає можливим розглядати зазначене
питання за їх відсутності.

Дослідивши подання та додані
матеріали, оцінивши надані та добуті
докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що постановою судді
Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 23 березня 2011
року позов було задоволено та визнано
протиправною бездіяльність Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області в частині
нездійснення виплат позивачу
щомісячної соціальної допомоги в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком за період з 07 серпня 2010 року,
зобов'язати Головне Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області здійснити
перерахунок та виплатити позивачу
підвищення пенсії згідно ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» та частини 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
період з 07 серпня 2010 року в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
з урахуванням фактично виплачених у
цей період коштів.

25 жовтня 2013 року державним виконавцем у
відповідності до вимог ст.25 Закону
України «Про виконавче провадження»
було відкрито виконавче провадження,
про що винесено відповідну постанову.
Боржником рішення суду у встановлений
строк для його самостійного виконання
виконано лише в частині здійснення
перерахунку доплати до пенсії, згідно з
чим нарахована сума недоплаченої
державної допомоги за рішенням суду
складає 715 грн. 63 коп..

Зі змісту ст. 263 КАС України випливає, що
під зміною способу і порядку виконання
рішення розуміється прийняття судом
нових заходів для реалізації виконання
рішення в разі неможливості його
виконання у порядку і способом, раніше
встановленими. Таким чином, суд за
наявності обґрунтованих підстав
(обставин, що перешкоджають належними
чином виконати судове рішення в
адміністративній справі ускладнюють
його виконання або роблять неможливим)
та належних доказів, може змінити
спосіб та порядок виконання рішення
суду, або ж відмовити по даному питанню,
не змінюючи при цьому його змісту.

Із подання представника Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області в особі
відділу примусового виконання рішень
вбачається, що він просить змінити
спосіб та порядок виконання судового
рішення шляхом стягнення коштів,
посилаючись при цьому на те, що
відповідачем рішення суду виконано в
частині нарахування коштів, але без
зміни способу чи порядку виконання
рішення суду виконати його фактично не
можливо в зв'язку з відсутністю коштів
у відповідача, як державного органу.

При вирішенні даного питання по суті,
суд враховує, що у зв'язку з набранням
чинності Законом України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
виникли труднощі з виконанням судових
рішень, ухвалених у справах, пов'язаних
із соціальними виплатами.

Відповідно до статті 2 цього Закону
держава гарантує виконання рішення
суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є, зокрема,
державний орган. Водночас судові
рішення у справах, пов'язаних із
соціальними виплатами, які мають
зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Частиною 1 статті 3 вказаного закону
передбачено, що виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Суд враховує, що підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення є
обставини, що роблять виконання
судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Вирішуючи це питання, суд звертає увагу
на таке.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат. При цьому суд виходить з
розміру заборгованості боржника перед
стягувачем, що виникла під час
виконання судового рішення.

Судом встановлено, що відповідачем
рішення суду виконано в частині
нарахування коштів. Так, позивачу у
даній справі на виконання рішення
(постанови) суду нараховано до сплати
сума коштів у розмірі 715 грн. 63 коп..

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про наявність
підстав для задоволення подання у
повному обсязі.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 160, 186, 263 КАС України, ЗУ
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень», суд, -

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання
постанови суду, на підставі якої видано
виконавчий лист № 2-а-1959/11 від 16.10. 2013
року, і зобов'язати Головне Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_1
підвищення пенсії, згідно ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» та частини 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
період з 07 серпня 2010 року в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
з урахуванням фактично виплачених у
цей період коштів, на стягнути з
Головного Управління Пенсійного фонду
України в Дніпропетровській області на
користь ОСОБА_1 згідно ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» та частини 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
період з 07 серпня 2010 року в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
з урахуванням фактично виплачених у
цей період коштів суму перерахованої
пенсії у розмірі 715 грн. 63 коп..

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подання
протягом 5 днів з дня проголошення
ухвали апеляційної скарги.

Суддя:
В.В.
Трещов