Справа № 2а-751/11
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-751/11
Головуючий у 1-й інстанції: Бассак Т.Є.
Суддя-доповідач: Собків
У Х В А Л А

Іменем України

25 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Ключковича В.Ю., Петрика І.Й.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на постанову
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 16 листопада 2011 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Черкаської
міської ради, ОСОБА_5, третя особа:
ОСОБА_6 про скасування рішення
Черкаської міської ради №2-444 від
21.12.2006р. в частині,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулися до Придніпровського
районного суду м. Черкаси із
адміністративним позовом до
Черкаської міської ради, ОСОБА_5, третя
особа: ОСОБА_6, в якому просили
скасувати рішення Черкаської міської
ради № 2-444 від 21.12.2006 року в частині
передачі в оренду ОСОБА_5 земельної
ділянки по АДРЕСА_1 площею 813 кв.м.

Постановою Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 16 листопада 2011 року
в задоволенні позову відмовлено.

Позивачі не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду звернулися з апеляційною
скаргою, в якій зазначають, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просять скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким задовольнити їх позов в
повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
згідно рішення Черкаської міської ради
№ 3-507 від 26.06.2003 р. ОСОБА_7, ОСОБА_8 та
ОСОБА_6 належало по 33 % земельної
ділянки площею 390 кв.м., розташованої в
АДРЕСА_1, цільове призначення якої -
будівництво та обслуговування
житлового будинку, господарських
споруд. Вказане підтверджується
Державним актом на право власності на
земельну ділянку серії 4P №043244,
зареєстрованим 02.03.2004 року за № 844.

Згідно свідоцтв про право власності на
спадщину за законом №№ 2-3218, 2-3220, 2-3222
від 09.12.2008 року позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_3 являються спадкоємцями по 1/3
частини майна, що належало померлому
ОСОБА_8 (згідно свідоцтва про смерть
ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1). До складу
спадкового майна входить 3/25 частини
житлового будинку з відповідною
частиною надвірних споруд,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Черкаської міської ради № 2-444
від 21.12.2006 року ОСОБА_5 було передано в
оренду земельну ділянку площею 813 кв.м.
по АДРЕСА_1 в м.Черкаси строком на 49
років з цільовим призначенням - для
ведення городництва та укладено
договір оренди вказаної земельної
ділянки. Для отримання в оренду
земельної ділянки було розроблено
проект землеустрою, якому передувало
отримання ОСОБА_5 позитивних висновків
управління містобудування та
архітектури міськвиконкому,
управління екології та природних
ресурсів по Черкаській області,
Черкаської міської
санітарно-епідеміологічної станції та
археологічної інспекції м.Черкаси,
управління культури
облдержадміністрації, на підставі яких
Черкаське міське управління земельних
ресурсів надало погодження на
відведення ОСОБА_5 земельної ділянки
площею 813 кв.м. у оренду на 49 років з
цільовим призначенням - для ведення
городництва, без права забудови за
рахунок земель Черкаської міської
ради.

Позивачі заперечують правомірність
вказаного рішення органу місцевого
самоврядування, у зв'язку з чим просять
скасувати його з підстав
невідповідності нормам чинного
законодавства.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу
України, земельні відносини
регулюються Конституцією України, цим
Кодексом, а також прийнятими
відповідно до них нормативно-правовими
актами.

Згідно зі статтею 13 Конституції
України, земля є об'єктом права
власності Українського народу. Від
імені Українського народу права
власника здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
Конституцією.

Пунктом 12 Перехідних положень
Земельного кодексу України визначено,
що до розмежування земель державної та
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями в межах
населених пунктів, крім земель,
переданих у приватну власність,
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Згідно статті 12 Земельного кодексу
України розпорядження землями
територіальної громади міста, у тому
числі надання їх у користування,
належить до повноважень міської ради
та здійснюється відповідно до вимог
цього Кодексу.

Зазначена норма Земельного кодексу
України кореспондується також із
положеннями Закону України від 21
травня 1997 року N 280/97-ВР "Про місцеве
самоврядування в Україні" (далі - Закон N
280/97-ВР), відповідно до пункту 34 статті 26
якого питання регулювання земельних
відносин вирішуються виключно на
пленарних засіданнях міської ради.

Відповідно до п.1 ст.59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», рада в межах своїх
повноважень приймає нормативні та інші
акти у формі рішень. (Офіційне
тлумачення положень частини першої
статті 59 в Рішенні Конституційного
Суду N 7-рп/2009 від 16.04.2009).

Частинами 1 та 2 статті 116 Земельного
Кодексу України встановлено, що
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.
Набуття права власності громадянами та
юридичними особами на земельні
ділянки, на яких розташовані об'єкти,
які підлягають приватизації,
відбувається в порядку, визначеному
частиною першою статті 128 цього
Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Відповідно до статті 125 Земельного
кодексу України право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 цього ж Кодексу передбачено,
що право власності на земельну ділянку
і право постійного користування
земельною ділянкою посвідчується
державними актами. Форми державних
актів затверджуються Кабінетом
Міністрів України. Право оренди землі
оформляється договором, який
реєструється відповідно до закону.

Порівняльно-правовий аналіз наведених
норм права дає підстави вважати, що під
наданням земельної ділянки в
користування або у власність
законодавець розуміє як прийняття
органом відповідного рішення про
надання землі у власність або в
користування, так і подальше
оформлення документа, який згідно зі
статтею 126 ЗК посвідчує право на землю.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
оскаржуване рішення органу місцевого
самоврядування не порушує прав
власників спірної земельної ділянки,
оскільки на момент виникнення спірних
правовідносин позивачами не було
отримано свідоцтв про право власності
на спадщину за законом стосовно
спірної земельної ділянки.

Відповідно до частини першої статті 131
Земельного кодексу України громадяни
та юридичні особи України, а також
територіальні громади та держава мають
право набувати у власність земельні
ділянки на підставі міни, ренти,
дарування, успадкування та інших
цивільно-правових угод.

Укладення таких угод здійснюється
відповідно до Цивільного кодексу
України з урахуванням вимог цього
Кодексу (ч.2 ст.131 Кодексу).

Наказом Міністерства юстиції України
№296/5 від 22.02.2012р. затверджено Порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, який набув чинності з 07.03.12р.

Згідно вимог глави 7 вказаного Порядку,
документи, на підставі яких вчинено
нотаріальну дію, та документи або копії
з них, необхідні для вчинення
нотаріальної дії, обов'язково
долучаються до примірника правочину,
свідоцтва, тощо, які залишаються у
справах нотаріуса.

У справах нотаріуса залишаються копії
(фотокопії), в т.ч. документів, які
підтверджують право власності
фізичних осіб на земельну ділянку чи їх
частину. При видачі свідоцтв про право
на спадщину на правовстановлюючих
документах, що повертаються
відчужувачам (співвласникам),
здійснюється відмітка про перехід
права власності на відчужувану частку
(або частину від частки) майна до
набувача чи спадкоємця, проставляється
дата, підпис нотаріуса та його печатка.
(На оригіналі державного акта
нотаріусом проставляється відповідна
відмітка про перехід права власності
на земельну ділянку до набувача чи
спадкоємця.). Порядок здійснення
відмітки про перехід права власності
на земельну ділянку затверджено
постановою КМУ від 06.05.2009р. № 439 «Про
деякі питання посвідчення права
власності на земельну ділянку».

Як було вірно зазначено судом першої
інстанції, згідно свідоцтв про право
власності на спадщину за законом №№
2-3218, 2-3220, 2-3222 від 09.12.2008 року кожний із
позивачів є спадкоємцем 1/3 частини
майна, що належала померлому ОСОБА_8.

Однак матеріали даної справи не
містять доказів щодо наявності
відповідних свідоцтв про право
власності на земельну ділянку,
розташовану по АДРЕСА_1, які б
підтверджували право власності
позивачів на вказану земельну ділянку.

При цьому, колегія суддів не приймає до
уваги твердження апелянтів про
існування цивільної справи, що
знаходиться в провадженні
Придніпровського районного суду міста
Черкаси, за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до Черкаської міської ради,
Міськрайонного управління держкомзему
в Черкаській області, ОСОБА_6, ОСОБА_9, за
участю третьої особи: завідуючого
Другої Черкаської державної
нотаріальної контори Фіщук С.О. про
визнання недійсним та скасування
Державного акту направо власності на
землю та скасування державної
реєстрації на земельну ділянку,
оскільки позивачами в якості доказів
не було надано відповідного судового
рішення, прийнятого за результатом
розгляду вказаної справи.

Відповідно до частини 1 статті 70 КАС
України належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.

Згідно із ч. 1,2 ст. 72 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки спірне рішення Черкаської
міської ради № 2-444 від 21.12.2006 року не
порушує законних прав та інтересів
позивачів, колегія суддів приходить до
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення вимог даного
позову.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 16 листопада 2011 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя
суддя Я.М. Собків В.Ю.
Ключкович І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Петрик І.Й.