Справа № К/9991/28603/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/28603/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівЛогвиненко А.О. Мороз
Л.Л. провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Керченської міської ради
Автономної Республіки Крим про
визнання дій протиправними за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Ленінського районного суду міста
Луганська від 20 грудня 2010 року та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 07 квітня 2011
року

в с т а н о в и л а :

У серпні 2010 року ОСОБА_4 у Ленінському
районному суді міста Луганська
пред'явив позов до Керченської міської
ради Автономної Республіки Крим про
визнання дій протиправними.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що
Керченська міська рада Автономної
Республіки Крим не надала відповіді на
інформаційний запит відповідно до
статті 10 Закону України "Про
інформацію" та пункту 5 статті 26 Закону
України "Про друковані засоби масової
інформації (пресу) в Україні".

Просив зобов'язати Керченську міську
раду Автономної Республіки Крим надати
йому відповідну інформацію та стягнути
з неї на його користь понесені ним
витрати з оплати юридичної допомоги у
сумі 500 грн. Судові витрати покласти на
відповідача.

Постановою Ленінського районного суду
міста Луганська від 20 грудня 2010 року,
залишеною без зміни ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 07 квітня 2011 року, позовні вимоги
ОСОБА_4 частково задоволено.

Зобов'язано Керченську міську раду
надати інформацію:

- чи проводилася Керченською
міською радою Автономної Республіки
Крим у період з 16 вересня 2008 року на
день спрямування запиту від 02 березня
2010 року за вих. № 30/0310зм передача
земельних ділянок безоплатно у
власність громадянам для будівництва
житлових будинків та господарських
будівель;

- - якщо у період з 16 вересня 2008 року
на день спрямування запиту від 12 квітня
2010 року за вих. № 71/0410зм Керченської
міською радою Автономної Республіки
Крим здійснювалася передача земельних
ділянок у власність громадянам,
повідомити ОСОБА_4 про те в якому
порядку, на яких підставах та у якій
кількості здійснювалася така передача
земельних ділянок;

- чи має Керченська міська рада
Автономної Республіки Крим на день
спрямування запиту в своєму
розпорядженні земельні ділянки для
передачі їх громадянам України
безоплатно у власність під забудову
житлових будинків.

Зобов'язано Керченську міську раду
Автономної Республіки Крим надати
ОСОБА_4 інформацію про те, якою є на день
звернення із запитом від 02 березня 2010
року за вих. № 30/0310зм процедура та
порядок отримання земельної ділянки
громадянами для будівництва житлового
будинку та господарських будівель на
території Керченської міської ради
Автономної Республіки Крим
громадянами, з урахуванням того, що
Кабінетом Міністрів України не
затверджені вимоги до земельних
ділянок, як то передбачено Законом
України від 16 вересня 2008 року №509-VІ.

Стягнуто з місцевого бюджету
Керченської міської ради Автономної
Республіки Крим на користь позивача
витрати по оплаті правової допомоги у
сумі 0,47 грн., витрати з оплати
державного мита в сумі 3,40 грн.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено за необґрунтованістю.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права, просить їхні
судові рішення у частині часткового
стягнення з Керченської міської ради
Автономної Республіки Крим на його
користь суми витрат за надання
правової допомоги змінити та
задовольнити вимоги в цій частині в
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 вказав на
те, що рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у цій справі, на
його думку, є неправильним лише
частково, зокрема, у частині скасування
рішення суду першої інстанції про
стягнення 500 грн. витрат з оплати
наданої йому правової допомоги.

Тому, дане рішення підлягає перевірці у
касаційному порядку в обсязі
касаційних вимог ОСОБА_4

Згідно із статтею 59 Конституції
України кожен має право на правову
допомогу. Кожен є вільним у виборі
захисника своїх прав. Для забезпечення
права на правову допомогу при
вирішенні справ у судах та інших
державних органах в Україні діє
адвокатура.

Судами встановлено, що у судових
засіданнях ОСОБА_5, з яким позивачем
укладено договір на здійснення
юридичних послуг, приймав участь в
якості представника позивача, тобто
діяв у справі на підставі статей 56 - 59
Кодексу адміністративного судочинства
України, і був наділений правом на
вчинення від імені особи, яку він
представляє, усіх процесуальних дій,
які може вчинити ця особа.

Доказів того, що ОСОБА_5 надавав
позивачу в цій справі якусь правову
допомогу, крім участі у судових
засіданнях в якості представника
останнього, а також, чи є ОСОБА_5
адвокатом чи іншим фахівцем в галузі
права, матеріали справи не містять.

Процесуальним законом не передбачено
відшкодування витрат за участь у
судових засіданнях представника
сторони або третьої особи при розгляді
справи. За своїм правовим та
процесуальним статусом представник
сторони та особа, яка надає правову
допомогу, є різними постатями.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, оскільки він відповідає
вимогам чинного процесуального
законодавства.

Судові рішення є законними і
обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги не містять у
собі посилань на наявність порушень
чинного законодавства, які є
підставами для висновку про те, що
судами неправильно застосовані норми
матеріального чи процесуального права
і що призвело або могло призвести до
ухвалення незаконних та
необґрунтованих судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
зміни, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Оскільки суди не допустили порушень
норм матеріального та процесуального
права при ухваленні оскаржуваних
судових рішень, підстав для їх
скасування чи зміни немає.

Керуючись статтями 157, 222, 228, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Ленінського
районного суду міста Луганська від 20
грудня 2010 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 07 квітня 2011 року в адміністративній
справі за позовом ОСОБА_4 до
Керченської міської ради Автономної
Республіки Крим про визнання дій
протиправними - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Логвиненко А.О.

Мороз Л.Л.