Справа № 826/1955/14
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2014 року 10:47 №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Погрібніченка І.М.,
при секретарі судового засідання Хилі
І.В., за участю представників: позивача -
Дербал Є.М., відповідача - Корчук Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справуза
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДІДЖИТАЛ СІНЕМА
УКРАЇНА»доДержавної податкової
інспекції в Оболонському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києвіпроскасування Наказу від 06 лютого
2014 року № 215, -
На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 05 березня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
13 лютого 2014 року до Окружного
адміністративного суду м. Києва
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю «ДІДЖИТАЛ СІНЕМА
УКРАЇНА» (далі - ТОВ «ДІДЖИТАЛ СІНЕМА
УКРАЇНА», позивач) з адміністративним
позовом про скасування Наказу
Державної податкової інспекції в
Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві (далі -
ДПІ в Оболонському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві, відповідач) про
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«ДІДЖИТАЛ СІНЕМА УКРАЇНА» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при взаємовідносинах з
ТОВ «Авеста Трейд» та ПП «Система» за
період з 01 липня 2010 року по 30 червня 2013
В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що у відповідача не було
законних підстав та обставин для
призначення документальної
позапланової невиїзної перевірки.
На думку позивача, винесення рішення
про призначення перевірки у випадку
непередбаченому Податковим кодексом
України, без підстав на проведення
такої перевірки, є неправомірним.
Виходячи з зазначеного, позивач вважає,
що наказ відповідача про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки від 06 лютого 2014 року № 215
ґрунтується не на підставі норм
чинного законодавства, а його дії щодо
проведення позапланової невиїзної
перевірки платника податку є
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги повністю
підтримав та просив їх задовольнити.
Контролюючий орган подав заперечення
на позовну заяву, в яких зазначає, що
наказ про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки від 06
лютого 2014 року № 215 винесено на
законних підставах, а тому вимоги про
його скасування є безпідставними та
Також, на переконання податкового
органу, він під час проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки позивача діяв у чіткій
відповідності до приписів норм чинного
В наданих запереченнях, відповідач
просить в задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі, в судовому
засіданні проти задоволення
адміністративного позову представник
відповідача заперечував.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення їх представників, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд, -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ДІДЖИТАЛ СІНЕМА
УКРАЇНА» (ідентифікаційний код
юридичної особи 34293238) зареєстровано 30
березня 2006 року Оболонською районною у
м. Києві державною адміністрацією за №
вулиця Північна, будинок 6, літ. А1, кв. 1.
ТОВ «ДІДЖИТАЛ СІНЕМА УКРАЇНА» взято на
податковий облік в органах державної
податкової служби 03 квітня 2006 року за №
7861, на час перевірки товариство
перебувало на обліку в ДПІ в
Оболонському районі ГУ Міндоходів у м.
Згідно Свідоцтва № 100330354 від 28 березня
2011 року ТОВ «ДІДЖИТАЛ СІНЕМА УКРАЇНА» є
платником податку на додану вартість
(індивідуальний податковий номер
06 лютого 2014 року начальником ДПІ в
Оболонському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві на підставі ст. 79 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI
прийнято Наказ «Про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки» № 215 (далі - Наказ № 215), на
підставі якого, начальнику управління
податкового аудиту необхідно
організувати роботу щодо проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДІДЖИТАЛ СІНЕМА
дотримання вимог податкового
законодавства при взаємовідносинах з
період з 01.07.2010 р. по 30.06.2013 р., тривалістю
5 робочих днів з 06.02.2014 р.
На підставі ст. 79 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року № 2755-VI із
змінами та доповненнями та Наказу № 215
від 06 лютого 2014 року контролюючим
органом оформлено повідомлення №
3361/10/26-54-22-06-27 від 06 лютого 2014 року про
проведення з 06 лютого 2014 року
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «ДІДЖИТАЛ СІНЕМА
УКРАЇНА» (далі - Повідомлення №
3361/10/26-54-22-06-27).
Копію Наказу № 215 отримано 06.02.2014 р.
Винар М.В. за довіреністю, про що
зроблено запис на лицевій стороні
В період з 06.02.2014 р. по 11.02.2014 р. ДПІ в
Оболонському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДІДЖИТАЛ СІНЕМА
дотримання вимог податкового
законодавства при взаємовідносинах з
період з 01.07.2010 р. по 30.06.2013 р., за
результатами якої складено Акт №
163/26-22-06-27/34293238 від 18 лютого 2014 року.
Незгода з зазначеним вище Наказом
відповідача № 215 обумовила позивача
звернутись до суду.
Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, суд не
погоджується з доводами Товариства з
обмеженою відповідальністю «ДІДЖИТАЛ
СІНЕМА УКРАЇНА», виходячи з наступного.
Спірні правовідносини врегульовано
нормами Конституції України,
Податкового кодексу України (далі - ПК
нормативно-правовими актами.
Згідно з ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Приписами п. 1.1 ст. 1 ПК України (в
редакції, чинній на момент винесення
спірного наказу) визначено, що
Податковий кодекс України регулює
відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.
Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК
України контролюючі органи мають право
проводити відповідно до законодавства
перевірки і звірки платників податків
(крім Національного банку України), у
тому числі після проведення процедур
митного контролю та/або митного
В статті 75 ПК України визначені види
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України
контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України
документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
контролюючого органу і проводиться за
наявності хоча б однієї з обставин,
визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
в приміщенні контролюючого органу.
Статтею 78 ПК України встановлено
порядок проведення документальних
позапланових перевірок.
Відповідно до п. 78.1 ст. 78 ПК України
документальна позапланова перевірка
здійснюється за наявності хоча б
однієї з таких обставин, зокрема:
- за наслідками перевірок інших
платників податків або отримання
податкової інформації виявлено факти,
що свідчать про можливі порушення
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит
контролюючого органу, в якому
зазначаються можливі порушення цим
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства
протягом 10 робочих днів з дня отримання
запиту (пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України);
- отримано судове рішення суду
(слідчого судді) про призначення
перевірки або постанову органу, що
здійснює оперативно-розшукову
діяльність, слідчого, прокурора,
винесену ними відповідно до закону (пп.
78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України).
Згідно з п. 78.4 ст. 78 ПК України про
проведення документальної
позапланової перевірки керівник
контролюючого органу приймає рішення,
яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.
Статтею 79 ПК України визначені
особливості проведення документальної
невиїзної перевірки.
Згідно з п. 79.1 ст. 79 ПК України
документальна невиїзна перевірка
здійснюється у разі прийняття
керівником контролюючого органу
рішення про її проведення та за
наявності обставин для проведення
документальної перевірки, визначених
статтями 77 та 78 цього Кодексу.
Документальна невиїзна перевірка
здійснюється на підставі зазначених у
підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього
Кодексу документів та даних, наданих
платником податків у визначених цим
Кодексом випадках, або отриманих в
інший спосіб, передбачений законом.

З приводу встановлених під час
розгляду справи обставин суд зазначає
наступне.

У відповідності до п. 79.2 ст. 79 ПК України
документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами контролюючого органу виключно
на підставі рішення керівника
контролюючого органу, оформленого
наказом, та за умови надіслання
платнику податків рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
або вручення йому чи його
уповноваженому представнику під
розписку копії наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає
посадовим особам контролюючого органу
право розпочати проведення
документальної невиїзної перевірки.

Так, згідно позиції Верховного Суду
України, висловленій в постанові від 24
грудня 2010 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Foods and Goods L.T.D.» до
Державної податкової інспекції у
Калінінському районі м. Донецька, третя
особа: Державна податкова
адміністрація в Донецькій області про
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, платник
податків, який вважає порушеним
порядок та підстави призначення
податкової перевірки щодо нього, має
захищати свої права шляхом недопуску
посадових осіб контролюючого органу до
такої перевірки. Якщо ж допуск до
проведення перевірки відбувся, в
подальшому предметом розгляду в суді
має бути лише суть виявлених порушень
податкового та іншого законодавства,
дотримання якого контролюється
контролюючими органами.

Тобто, згідно з правовою позицією
Верховного Суду України, саме на етапі
допуску до перевірки платник податків
може поставити питання про
необґрунтованість її призначення та
проведення, реалізувавши своє право на
захист від безпідставного та
необґрунтованого здійснення
податкового контролю щодо себе.
Водночас, допуск до перевірки нівелює
правові наслідки процедурних порушень,
допущених контролюючим органом при
призначенні податкової перевірки.

Відтак, з огляду на наведене, позови
платників податків, спрямовані на
оскарження рішень (у тому числі наказів
про призначення перевірки), дій або
бездіяльності контролюючих органів
щодо призначення та/або проведення
перевірок можуть бути задоволені лише
в тому разі, якщо до моменту винесення
судового рішення не відбулося допуску
посадових осіб контролюючого органу до
спірної перевірки.

В іншому разі в задоволенні
відповідних позовів має бути
відмовлено, оскільки правові наслідки
оскаржуваних дій за таких обставин є
вичерпаними, а отже, задоволення позову
не може призвести до відновлення
порушених прав платника податків,
оскільки після проведення перевірки
права платника податків порушують лише
наслідки проведення відповідної
перевірки.

Відповідно до ч. 1 ст. 2442 Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, за наслідками проведеної
документальної позапланової невиїзної
перевірки позивача, відповідачем 18
лютого 2014 року складено акт №
163/26-22-06-27/34293238, таким чином, мета що
ставилась в оскаржуваному наказі
виконана.

Частиною першою статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

У сфері податкових правовідносин,
виникнення у платника податків
податкового обов`язку зумовлюється,
зокрема, винесенням за результатами
контролюючих заходів податкових
повідомлень-рішень, якими зменшується
(збільшується) суми грошового
зобов`язання платника податків,
бюджетного відшкодування, від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, інших рішень, якими
встановлюються факти наявності
податкових правопорушень та
застосовуються відповідні наслідки
(рішення про відмову у прийнятті
податкової декларації, анулювання
свідоцтва платника податку на додану
вартість, застосування
адміністративного арешту майна тощо).

Права та інтереси платника податків,
які, на його думку, порушені податковим
органом внаслідок прийняття таких
рішень, захищаються у спосіб їх
оскарження в адміністративному та/або
судовому порядку.

Таким чином, скасування Наказу ДПІ в
Оболонському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«ДІДЖИТАЛ СІНЕМА УКРАЇНА» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при взаємовідносинах з
ТОВ «Авеста Трейд» та ПП «Система» за
період з 01 липня 2010 року по 30 червня 2013
року за умови її проведення не буде
мати наслідком поновлення порушених,
на думку позивача, його охоронюваних
законом прав та інтересів.

Частиною 3 статті 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого: суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. ст. 69, 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на
підставі пояснень сторін, третіх осіб
та їхніх представників, показань
свідків, письмових і речових доказів,
висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть
участь у справі. Суд може запропонувати
надати додаткові докази або
витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищезазначене, суд
всебічно, повно та об'єктивно, за
правилами, встановленими ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, перевіривши наявні у справі
докази та заслухавши пояснення
представників сторін по справі, вважає,
що позовні вимоги є необґрунтованими, у
зв'язку із чим, в задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити повністю.

Враховуючи положення ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відшкодування судового збору
позивачу не підлягає.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 94, ст. ст. 158-163,
ст. 167, ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДІДЖИТАЛ СІНЕМА
УКРАЇНА» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України, шляхом подання через
суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 11.03.2014 р.