Справа № 826/20687/13-а
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2014 року письмове
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Арсірія Р.О., вирішив адміністративну
справу
за позовом Державного підприємства
"Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом"
до Міжрегіонального Головного
управління Міндоходів - Центрального
офісу з обслуговування великих
треті особи: Державна інспекція
ядерного регулювання України,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ІПП-Центр»,
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення
Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача в якому просить визнати
протиправним та скасувати податкове
В обґрунтування позивних вимог позивач
вказує на протиправність та
необґрунтованість спірного
податкового повідомлення-рішення, а
також на відсутність у податкового
органу підстав для призначення та
проведення позапланової перевірки, у
зв'язку з чим представник позивача
просить позов задовольнити.
У судових засіданнях позивач позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.
Вважає, що доводи контролюючого органу,
викладені в Акті перевірки та
письмових запереченнях, що надано
відповідачем, базуються виключно на
суб'єктивних припущеннях перевіряючих,
які не мають підтвердження доказами.
Зокрема посилався на те, що під час
перевірки підприємства перевіряючим
надано всі первинні документи
бухгалтерського та податкового обліку,
що підтверджують реальність
здійснення господарських операцій
щодо отримання послуг за договорами з
контрагентами та їх оплати включаючи
Також всі основні документи, щодо
господарських взаємовідносин з ТОВ
«ІПП-Центр» були надані представнику
Відповідача при проведенні перевірки і
відображені у Акті, складеному за
результатами проведення такої
Проте, Відповідач, при здійсненні
перевірки, приходить до висновку, що
правочини ДП «НАЕК «Енергоатом» з ТОВ
«ІПП-Центр» є нікчемними і силу ст. 216 ЦК
України не створюють юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з їх
Позивач також наголошує, що здійснення
перевірки дотримання вимог нормативно
- правових актів щодо забезпечення
безпечної експлуатації атомних
станцій не входить до компетенції
Продовження терміну експлуатації
діючих енергоблоків є важливим та
глобальним процесом, що знаходиться
під контролем спеціалізованих
державних органів. Так, роботи та
послуги з продовження терміну
експлуатації діючих енергоблоків
проводяться відповідно до
розпорядження КМУ від 29.04.2004 № 263-р Про
схвалення комплексної програми робіт з
продовження терміну експлуатації
діючих енергоблоків атомних станцій».
Також до компетенції Відповідача не
належить перевірка повноти надання
документів контрагентами ДП «НАЕК
«Енергоатом» при проведенні
конкурсних торгів на закупівлю
товарів, робіт та послуг.
Порушення які перераховані
Відповідачем у Акті перевірки, такими
не є, ніяким чином не можуть впливати на
дійсність правочинів укладених між ДП
«НАЕК «Енергоатом» та ТОВ «ІПП - Центр»
та на правильність ведення податкового
обліку та сплату податків до бюджету.
Представник Відповідача проти позову
заперечив з підстав викладених у
письмових запереченнях, просив у
задоволенні позову відмовити повністю.
27.01.2014 р. в судовому засіданні було
задоволено клопотання представника ДП
«НАЕК «Енергоатом» та залучено до
участі у справі в якості третіх осіб
без самостійних вимог на стороні
Позивача - Державну інспекцію ядерного
регулювання України та товариство з
обмеженою відповідальність
Представник третьої особи 1, під час
розгляду справи надав письмові
пояснення, у яких, зокрема, звернув
увагу, що фіксуючи у Акті перевірки від
05.09.2013 № 1069/41-10/24584661 порушення норм
законодавства та ряду нормативних
актів з ядерної та радіаційні безпеки
при наданні ТОВ «ІПП-Центр» (та його
постачальниками), послуг Позивачу
(стор. 52 Акту) Відповідач вийшов за межі
своїх повноважень. При цьому
Відповідачем не зазначено в акті, які
конкретно норми законодавства з
ядерної та радіаційної безпеки було
Представник третьої особи 2, заявлені
позовні вимоги підтримав, виконання
робіт підтвердив. Пояснив, що
незаконними діями податкового органу
(не складення податкового повідомлення
рішення) його було позбавлено права
оскаржити дії перевіряючих. Не
заважаючи на це, під час перевірки
позивача незаконний акт перевірки було
використано у якості доказу.

У судовому засіданні 24.02.2014р. суд у
відповідності до вимог ч. 6 ст. 128 КАС
України перейшов до розгляду справи в
порядку письмового провадження.

За результатами розгляду документів і
матеріалів поданих позивачем, Окружний
адміністративний суд м. Києва,
встановив:

ДП «НАЕК «Енергоатом» ()
засноване на державній власності та
належить до сфери управління
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України, зареєстровано
20.12.1996 року Печерською районною
державною адміністрацією м. Києва за №
1 000221, та перебуває на обліку у
Міжрегіональному головному управлінні
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників.
Вказане підприємство розташоване за
адресою: м. Київ, вул. Ветрова, 3, 01032.

Міжрегіональним головним управлінням
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку ДП "НАЕК
"Енергоатом" з питань дослідження
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість та витрат,
що враховуються при обчисленні
об'єктів оподаткування по операціям з
ТОВ "Кінг/З/Енерджи" () за
період з 01.03.2011 року по 31.03.2011 року, з ТОВ
«ІПП-Центр» () за період
з 01.09.2011 року по 30.09.2011 року, за
результатом якої складено акт від
05.09.2013 №1069/41-10/24584661 (далі акт Перевірки).

За результатами перевірки, на думку
податкового органу, встановлено
порушення ДП "НАЕК "Енергоатом" вимог:

п. 1.6. п. 1.31, п. 1.32, ст.1, п. 5.1, п.п. 5.2.1, п. 5.2,
п.п. 5.3.9, п. 5.3, ст. 5, Закону України "Про
оприбуткування прибутку підприємств"
від 22.05.1997 року № 283/97,, п.п. 14.1.27, п. 14.1, ст.
14, п. 44.1, п. 44.2, п. 44.3, ст. 44, п.п. 138. 1.1, п. 138.1,
п. 138.2, ст. 138, п.п. 139.1.1, п. 139.1, ст. 139, п.п.
140.1.2, п. 140.1, ст. 140 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 р. №2755-VІ із змінами
та доповненнями, що призвело до
заниження податку на прибуток
підприємств на 840 386,00 грн. (за 1 квартал
2011 на 272 860,00 грн., за 2-3 квартал на 567 526,00
грн.)

Зазначені порушення в Акті перевірки
обґрунтовано наступним: за даними акта
перевірки ТОВ "ІПП-Центр" та акта про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Кінг/З/Енерджи" встановлено
неможливість фактичного здійснення
ними господарських операцій через
відсутність об'єктів оподаткування та
необхідних матеріальних ресурсів, що
свідчить про порушення вказаними
контрагентами та іншими
підприємствами по ланцюгу постачання
норм податкового законодавства.

Наведена інформація, на думку
відповідача, свідчить, що про те, що
правочини між ДП "НАЕК "Енергоатом" та
вказаними контрагентами здійснені без
мети настання реальних наслідків, а
первинні документи, виписані ТОВ
"Кінг/З/Енерджи" та ТОВ "ІПП-Центр", не
можуть бути підставою для віднесення
включених сум за придбані товари у
вказаних підприємств до валових витрат
ДП "НАЕК "Енергоатом" .

На підставі Акту перевірки від 05.09.2013
№1069/41-10/24584661 Міжрегіональним головним
управлінням Міндоходів - Центральним
офісом з обслуговування великих
платників винесено податкове
повідомлення-рішення від 23.09.2013 року №
, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток за основним платежем на суму
840 386,00 грн., визначені штрафні
(фінансові) санкції у сумі 1,00 грн.

Не погодившись із висновками акту
перевірки позивач звернувся до
податкової інспекції зі скаргою, за
наслідками розгляду якої у задоволенні
скарги відмовлено.

Позивач вважаючи висновки відповідача
та рішення протиправними звернувся до
суду за захистом своїх прав.

Суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ч.1 ст. 86 КАС України).

Як вбачається з Акту перевірки від
05.09.2013 №1069/41-10/24584661 (п. 3.1.4), перевіркою
повноти визначення податку на прибуток
за 2011 рік встановлено його заниження на
840 386 грн., в тому числі:

- 1 квартал 2011 року на 272 860,00 грн.

- ІІ-ІІІ квартал 2011 року на 567 526,00 грн.

з посиланням на допущені позивачем
порушення податкового законодавства,
які відображено в пункті 3.1.2 розділу 3
акта перевірки.

Згідно п. 3.1.2 Акту перевірки, перевіркою
повноти визначення скоригованих
валових витрат за 1 квартал 2011 року та
витрат, що враховуються при визначенні
об'єкта оподаткування за ІІ-ІІІ
квартали 2011 року, встановлено
завищення скоригованих валових витрат
та витрат, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування на 3 558
944, грн. у тому числі за 1 квартал 2011 року
на 1 091 438,00 грн.; П-ІП квартали 2011 року на 2
467 506,00 грн.

В ході проведення перевірки, на думку
податкового органу, встановлено, що до
складу валових витрат ДП «НАЕК
«Енергоатом» «неправомірно включено
суми за придбані у ТОВ «Кінг/ЗЕнерджи».
відповідно до умов договору закупівлі
продуктів нафтоперероблення рідких (ДК
016-97 код» 23.20.1) паливно-мастильних
матеріалів для ВП «Управління
справами» ДП «НАЕК «Енергоатом»
№23/ від 25.03.2011 року та за отримані
від ТОВ «ІПП-Центр» ()
послуги з оцінки технічного стану та
перепризначення ресурсу/терміну
служби обладнання енергоблоків №1 та
№2 ВП ЗАЕС, №2 ВИ ЮУАЕС відповідно до
умов договорів від 07.07.2011р.
№75/І70-П(ІЗ-1107-02)/22-11-1-11-1877 та
№75/171-11(131107-01)/22-11М-11-1878.

Зокрема, в акті перевірки вказано, що
взаєморозрахунки позивача із ТОВ
«Кінг/ЗЕнерджи» було віднесено до
складу скоригованих валових витрат у І
кварталі 2011 року на суму обсягу продажу
без ПДВ у розмірі 1 091 437,50 грн.

Під час розгляду справи, судом
встановлено, що між ДП "НАЕК
"Енергоатом" (покупець) в особі
директора Відокремленого підрозділу
"Управління справами" Бугайова І.В. та
ТОВ "Кінг/З/Енерджи" (постачальник) в
особі Вірича О.В., укладено договір
поставки паливно-мастильних
матеріалів від 25 березня 2011 року
№, за умовами якого постачальник
зобов'язується організовувати та
забезпечувати безперебійну поставку
продуктів нафтоперероблення рідких
для автотранспорту покупця, а покупець
зобов'язаний прийняти та оплатити
поставлені паливно-мастильні
матеріали.

На виконання умов вищевказаного
договору ТОВ «Кінг/3/Енерджи»
поставлено, а ДП «НАЕК «Енергоатом»
отримано талони на бензин А 95 у
кількості 105 400 літрів та дизпаливо у
кількості 26 500 літрів загальною
вартістю 1 309 725,00 грн. (у т.ч ПДВ 218 287,50
грн.). Поставка вказаного товару
підтверджується специфікаціями до
договору, рахунками-фактури,
видатковою накладною від 28.03.2011 № СФ -
0000028/1-к та актом приймання передачі
талонів від 28.03.2011 № 1.

ТОВ "Кінг/З/Енерджи" виписало позивачу
податкову накладну від 28.03.2011 № 5 на
загальну суму 1 309 725,00 грн., у тому числі
податок на додану вартість - 218 287,50 грн.

Платіжними дорученнями від 30.03.2011 № 868
та від 31.03.2011 № 876 ДП «НАЕК «Енергоатом»
перераховано грошові кошти на користь
постачальника у розмірі 300 000,00 грн., у
т.ч. ПДВ - 50 000,00 грн. та 1 009 725,00 грн., у т.ч.
ПДВ - 168 287,50 грн., відповідно.

Отримання талонів на паливно-мастильні
матеріали здійснено представником ДП
«НАЕК «Енергоатом» на підставі
довіреності від 29.03.2011 № 128, видання
якої підтверджується журналом
реєстрації виданих довіреностей ВП
«Управління справами» ДП «НАЕК
«Енергоатом».

На підтвердження реальності
господарських операцій, мети та
фактичного використання придбаних
послуг у господарській діяльності
позивач надав суду: акти на списання
паливно-мастильних матеріалів з обліку
водіїв Відокремленого підрозділу
"Управління справами" згідно з
подорожніми листами за квітень -
вересень 2011 року, які підтверджують
використання позивачем талонів на
бензин та дизпаливо; копії витягів з
реєстру виданих та отриманих
податкових накладних; сертифікати
відповідності якості на
паливно-мастильні матеріали;
оборотно-сальдові відомості по
рахунку.

Також судом встановлено, що вказані
документи досліджувалися податковим
органом у жовтні 2012 року під час
здійснення планової перевірки
підприємства та під час здійснення
перевірки позивача у 2013 році за той
самий період з тих самих питань, про що,
зокрема, вказано у акті перевірки від
05.09.2013 №1069/41-10/24584661.

Відповідач, не зважаючи на заперечення
проти наявності у платника податків
документів, що підтверджують рух ТМЦ,
доказів їх відсутності не надав. Так,
відсутній запит на надання, наприклад,
журналу реєстрації довіреностей ВП
«Управління справами» ДП «НАЕК
«Енергоатом», сертифікатів якості
виробника на паливно-мастильні
матеріали та докази відмови надати
вказані документи працівниками ДП
«НАЕК «Енергоатом».

Відповідач зробив висновки про
порушення ДП "НАЕК "Енергоатом"
податкового законодавства при
віднесенні до складу скоригованих
валових витрат суми сплаченої за товар
лише на підставі акту від 22.10.2012 р. №
1704/22-20/36351961 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки питань
дотримання вимог податкового
законодавства по ПДВ ТОВ
«Кінг/3/Енерджи», яким начебто
встановлено, що контрагент позивача
здійснював фінансово-господарську
діяльність поза межами правового поля,
взаємовідносини ТОВ «Кінг/3/Енерджи» з
іншими контрагентами вчинялися без
наміру створення реальних правових
наслідків, а тому є фіктивними,
внаслідок чого в даному випадку не
можуть виникати як податкові
зобов'язання так і податковий кредит.

Суд не бере до уваги висновки акту ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва від
22.10.2012 № 1704/22-20/36351961 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки питань
дотримання вимог податкового
законодавства по ПДВ ТОВ
«Кінг/3/Енерджи», оскільки такий Акт є
службовим документом Відповідача, а
тому не створює правових підстав для
третіх осіб. Він не може розглядатися в
якості належного доказу правомірності
зменшення ДП "НАЕК "Енергоатом" розміру
податкового кредиту та не визнання
витрат, що враховуються при визначенні
об'єкта оподаткування.

При цьому суд керується висновками
суду вищої інстанції про те, що «…факт
відсутності результатів звірки
податкових органів з контрагентом
позивача, у якого придбавалися товари
вищезазначеним договорам постачання,
не є підставою для висновків про
необґрунтоване завищення позивачем
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість» (ухвала ВАСУ від 24.01.2012
р. № К/999І/249І/11).

Крім того, відповідно до вимог п. 3 ст. 70
Кодексу адміністративного судочинства
України із змінами та доповненнями
встановлено, що докази одержані з
порушенням закону, судом при вирішенні
справи не беруться до уваги.

Також, суд погоджується із доводами
позивача, що сама по собі відсутність
ТОВ «Кінг/3/Енерджі» за місцем
реєстрації, та відсутність інформації
про наявність відповідного обладнання
у вказаного підприємства станом на
момент проведення перевірки ДП «НАЕК
«Енергоатом» ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва у жовтні 2012 року та у
вересні 2013 року, жодним чином не
впливає на дійсність виконаних
договорів між ДП «НАЕК «Енергоатом» та
ТОВ «Кінг/3/Енерджі», так як укладення
договору та його виконання відбулося у
1 кварталі 2011 року.

Згідно акту перевірки ДП "НАЕК
"Енергоатом", податковим органом також
встановлено завищення витрат, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування на на суму 2 467 506 грн., в
тому числі за ІІ-ІІІ квартали 2011 року на
2 467 506 грн., по взаємовідносинам з ТОВ
"ІПП-Центр".

Судом встановлено, що 07 липня 2011 року
між ДП "НАЕК "Енергоатом" (замовник) в
особі генерального директора
Відокремленого підрозділу "Запорізька
АЕС" Тищенка В.О. та ТОВ "ІПП-Центр"
(виконавець) в особі генерального
директора Богдана І.В., укладено
договір про надання послуг
№75/170-11(ІЗ-1107-02) (Замовника № 22-11-1-11-1877
від 28.07.11), відповідно до умов якого
виконавець приймає на себе
зобов'язання надати замовнику наступні
послуги: виконання комплексу заходів з
оцінки технічного стану
перепризначення ресурсу/терміну
служби парогенераторів ПГВ-1000М,
головних циркуляційних насосів,
компенсатору тиску, гідроємкостей
системи аварійного охолодження зони,
барботажного бака, трубопроводів
систем КТ та САОЗ, головних
циркуляційних трубопроводів
реакторного відділення енергоблоків
№1 та №2 ВП ЗАЕС.

Відповідно до календарного плану
(додаток 4 до договору від 07 липня 2011
року №75/170-11(ІЗ-1107-02)/22-11-1-11-1877)
обумовлені договором послуги
надаються у вісім етапів.

Виконання першого етапу календарного
плану підтверджується актом
здачі-приймання наданих послуг від 30
вересня 2011 року №1, відповідно до якого
виконавцем надано послуги із розробки
технічного завдання на надання послуг
виконання комплексу заходів з оцінки
технічного стану перепризначення
ресурсу/терміну служби
парогенераторів ПГВ-1000М, головних
циркуляційних насосів, компенсатору
тиску, гідроємкостей системи
аварійного охолодження зони,
барботажного бака, трубопроводів
систем КТ та САОЗ, головних
циркуляційних трубопроводів
реакторного відділення енергоблоків
№1 та №2 ВП ЗАЕС.

Позивачем надано суду копію
розробленого виконавцем технічного
завдання на надання послуг за вказаним
договором (додаток № 1).

Оплата послуг за актом здійснена ДП
«НАЕК «Енергоатом» 29.12.2011, що
підтверджується платіжним дорученням
№ 11973 на загальну суму 370 000,00 грн. (у т.ч.
ПДВ-61 666,67 грн.).

ТОВ "ІПП-Центр" виписало позивачу
податкову накладну від 30 вересня 2011
року №3 на загальну суму 370 000,00 грн., у
тому числі податок на додану вартість -
61 666,67 грн.

Згідно умов договору про надання
послуг від 07 липня 2011 року
№75/171-11(ІЗ1107-01) (Замовника №22-11-1-11-1878 від
28.07.11), укладеного між ДП "НАЕК
"Енергоатом" (замовник) в особі
генерального директора Відокремленого
підрозділу "Запорізька АЕС" Тищенка В.О.
та ТОВ "ІПП-Центр" (виконавець) в особі
генерального директора Богдана І.В.,
виконавець приймає на себе
зобов'язання надати замовнику наступні
послуги: виконання комплексу заходів з
оцінки технічного стану і
перепризначення ресурсу/терміну
служби реактора ВВЕР-1000 (тип В-320)
енергоблоків №1 та 2 ВП ЗАЕС.

Відповідно до календарного плану
(додаток 4 до договору від 07 липня 2011
року №75/171-11(ІЗ-1107-02)/22-11-1-11-1878)
обумовлені договором послуги також
надаються у вісім етапів.

Як свідчить акт здачі-приймання
наданих послуг від 30 вересня 2011 року №1,
на першому етапі ТОВ "ІПП-Центр" надано
позивачу послуги із розробки
технічного завдання на надання послуг
з оцінки технічного стану і
перепризначення ресурсу/терміну
служби реактора ВВЕР-1000 (тип В-320)
енергоблоків №1 та 2 ВП ЗАЕС.

Позивачем надано суду копію
розробленого виконавцем технічного
завдання на надання послуг за вказаним
договором (додаток № 1).

Оплата послуг ДП «НАЕК «Енергоатом» за
актом, підтверджується платіжними
дорученням від 26.12.2011 № 11652 на суму 240
000,00 грн., у т.ч. ПДВ 40 000,00 грн. та від
27.12.2011 № 11679 на суму 330 000,00 грн., у т.ч. ПДВ
55 000,00 грн.

ТОВ "ІПП-Центр" виписало позивачу
податкову накладну від 30 вересня 2011
року №4 на загальну суму 570 000,00 грн., у
тому числі податок на додану вартість -
95 000,00 грн.

Для підтвердження реальності
здійснення господарських операцій з
ТОВ «ІПП-Центр» по першим етапам
договорів від 07.07.2011 №
75/170-11(13-1107-02)/22-11-11-1877 та № 75/171 -11 (ІЗ-1107-01
)/22-11 -1 -11 -1878 позивачем також надано
витяг з реєстру виданих та отриманих
податкових накладних, де п.п. 931, 932
визначено отримання податкових
накладних від ТОВ «ІПП-Центр», копія
виписки з реєстру аналітичного обліку
ВП ЗАЕС (відокремлений підрозділ ДП
«НАЕК «Енергоатом») про стан
взаєморозрахунків між ВП ЗАЕС та ТОВ
«ІПП-Центр» за період з 01.01.2011 по 31.12.2011.
Крім вказаного надано витяг з
деталізованого плану-графіку
підготовки енергоблоків № 1, 2 ВП ЗАЕС
до продовження експлуатації у понад
проектний строк, що підтверджує
необхідність закупівлі, у тому числі,
вказаних послуг.

05 травня 2011 року між ДП "НАЕК
"Енергоатом" (замовник) в особі
генерального директора Відокремленого
підрозділу "Южноукраїнська АЕС" Кіма
В.В. та ТОВ "ІПП-Центр" (виконавець) в
особі директора Богдана І.В., укладено
договір на надання послуг, за умовами
якого виконавець зобов'язується у 2011 -
2012 роках надати замовникові послуги з
оцінки технічного стану і
перепризначення терміну експлуатації
реактора енергоблока №2 ВП ЮУ АЕС,
включаючи всі його елементи, зазначені
в Технічному завданні, а замовник
прийняти і оплатити такі послуги.

Відповідно до календарного плану
(додаток 2 до даного договору)
обумовлені договором послуги
надаються у дванадцять етапів.

Виконання першого етапу договору
підтверджується актом здачі-приймання
наданих послуг від 14 вересня 2011 року №1,
відповідно до якого виконавцем надано
послуги з оцінки технічного стану і
перепризначення терміну експлуатації
реактора енергоблока №2 ВП ЮУ АЕС,
включаючи всі його елементи.

ТОВ "ІПП-Центр" виписало позивачу
податкову накладну від 14 вересня 2011
року №1, на загальну суму 2 961 007,06 грн., у
тому числі податок на додану вартість -
493 501,18 грн.

Оплата послуг за актом здійснена ДП
«НАЕК «Енергоатом» 28.09.2011, що
підтверджується випискою з банку.

До матеріалів справи позивачем додано
довідку «История взаимных расчетов за
период с 01.09.2011 по 30.01.2011 между ОП ЮУ АЭС
и ТОВ «ИПП-Центр» за підписом головного
бухгалтера ВП ЮУАЕС.

Судом критично сприймаються висновки
акту про безтоварність зазначених вище
договірних відносин з тих причин, що
ТОВ «ІПП-Центр» залучав у якості
субпідрядників інші суб'єкти
підприємницької діяльності.
Відповідач обсяг виконаних робіт
субпідрядниками не досліджував тому
зробив висновок безпідставно.

Пунктом 5.1 статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
визначено, що валові витрати
виробництва та обігу - це сума будь -
яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формі, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності,
під якою розуміється будь-яка
діяльність особи, спрямована на
отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, у разі коли безпосередня участь
такої особи в організації такої
діяльності є регулярною, постійною та
суттєвою (п. 1.32 ст. 1 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»).

Відповідно до пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» визначено, що суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці є валовими витратами.

Згідно п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону, не
належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Відповідно п. 138.2 ст.138 ПКУ витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
ПКУ.

Витрати, що формують собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг, крім нерозподільних
постійних загальновиробничих витрат,
які включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

З наведеного слідує, що право на
зменшення об'єкта оподаткування
податку на прибуток на суму понесених
витрат надається добросовісним
платникам для компенсації витрат,
понесених у процесі здійснення
реальної економічної діяльності, за
умови наявності належного
документального підтвердження
виконання господарської операції.

Вирішуючи питання про реальність
господарських операцій в межах спірних
правовідносин та питання придбання
товарів (робіт, послуг) з метою їх
використання у власній господарській
діяльності, суд звертає увагу на
наступне.

Відповідно до визначення частини
першої статті 3 Господарського кодексу
України під господарською діяльністю у
цьому Кодексі розуміється діяльність
суб'єктів господарювання у сфері
суспільного виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність.

Підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України визначає
господарську діяльність як діяльність
особи, що пов'язану з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямовану на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Як встановлено судом, основним видом
економічної діяльності ДП "НАЕК
"Енергоатом" є виробництво
електроенергії.

Судом встановлено, що ДП "НАЕК
"Енергоатом" має зокрема такі
відокремлені підрозділи, як
"Запорізька АЕС" та "Южно-українська
АЕС", інформація про що також міститься
в мережі Інтернет на сайті
www.energoatom.kiev.ua/ru/э, а тому на думку суду
послуги, надані ТОВ "ІПП-Центр", такі як:
виконання комплексу заходів з оцінки
технічного стану перепризначення
ресурсу/терміну служби
парогенераторів ПГВ-1000М, головних
циркуляційних насосів, компенсатору
тиску, гідро-ємностей системи
аварійного охолодження зони,
барботажного бака, трубопроводів
систем КТ та САОЗ, головних
циркуляційних трубопроводів
реакторного відділення енергоблоків
№1 та №2 та щодо розробки технічного
завдання на надання послуг з оцінки
технічного стану і перепризначення
ресурсу/терміну служби реактора
ВВЕР-1000 (тип В-320) енергоблоків №1 та 2
Відокремленого підрозділу "Запорізька
АЕС", а також послуги з оцінки
технічного стану і перепризначення
терміну експлуатації реактора
енергоблоку №2 Відокремленого
підрозділу "Южно-Українська АЕС",
безпосередньо пов'язані з
господарською діяльністю позивача та
замовлялись у зв'язку з необхідністю їх
виконання на зазначених відокремлених
підрозділах, з метою перевірки
технічного стану вказаних об'єктів,
виявлення можливих недоліків у їх
роботі та визначення шляхів для їх
усунення.

Співставлення змісту первинних
документів бухгалтерського та
податкового обліку та доказів
реальності господарських операцій
вказує, що ДП "НАЕК "Енергоатом"
здійснювало придбання товарів та
послуг у ТОВ "Кінг/З/Енерджи", ТОВ
"ІПП-Центр" для провадження своєї
господарської діяльності; спірні
господарські операції є реальними,
відповідають дійсному економічному
змісту та підтверджуються необхідними
документами, що є свідченням
добросовісності позивача при
здійсненні вказаних операцій. Доказів
на підтвердження зворотного
відповідачем до суду не надано.

Контролюючим органом також не надано
доказів (будь - яких рішень
компетентних органів) на підтвердження
доводів про виконання робіт
постачальниками з порушенням вимог
Закону України «Про використання
ядерної енергії та радіаційну
безпеку», Наказу Державного комітету
ядерного регулювання «Про
затвердження Вимог до порядку та
змісту робіт для продовження терміну
експлуатації інформаційних та
керуючих систем, важливих для безпеки
атомних електростанцій (НП 306.5.02/2.0682003)
України» від 18 березня 2003 року N 42,
Наказу Державного комітету ядерного
регулювання України від 19 листопада 2007
року N 162 «Про затвердження Загальних
положень безпеки атомних станцій»,
Наказу Державного комітету ядерного
регулювання України від 26 листопада 2004
року N 181 «Про затвердження Загальних
вимог до продовження експлуатації
енергоблоків АЕС у понад проектний
строк за результатами здійснення
періодичної переоцінки безпеки», та ін.

В той же час, вказані
нормативно-правові акти визначають,
зокрема, вимоги до експлуатуючої
організації (ДП «НАЕК «Енергоатом») для
проведення процедури продовження
експлуатації енергоблоків АЕС у понад
проектний строк.

Під час розгляду справи представник
третьої особи 1 повідомив, що процедури
продовження експлуатації енергоблоків
атомних станції України постійно
знаходяться під пильним контролем
Державної інспекції ядерного
регулювання України та здійснюються із
дотриманням законодавства з ядерної та
радіаційної безпеки.

При вирішенні даного спору суд
враховує також вимоги статті 18 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців", яка встановлює: якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
змін.

Так, на момент здійснення спірних
господарських операцій ТОВ
"Кінг/З/Енерджи" та ТОВ "ІПП-Центр", були
зареєстровані як юридичні особи в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

Представником позивача також надано
суду довідки по вказаним контрагентам
про відсутність заборгованості з
податків і зборів (обов'язкових
платежів), що контролюються ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва, по ТОВ
"Кінг/З/Енерджи" станом на 17.02.2014 року, по
ТОВ "ІПП-Центр" станом на 24.05.2011 року.

Доказів на підтвердження того, що
контрагенти позивача не мали
адміністративно-господарських
можливостей на виконання
господарських зобов'язань по спірним
операціям, та доказів відсутності
фактичних дій, спрямованих на
виконання взятих зобов'язань,
відповідачем до суду не надано.

В частині висновків Акта перевірки про
нікчемність правочинів, укладених між
позивачем та ТОВ "Кінг/З/Енерджи", ТОВ
"ІПП-Центр", суд звертає увагу на
наступне.

Стаття 203 Цивільного кодексу України
встановлює, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом; правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 204 Цивільного
кодексу України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Згідно частини першої статті 215
Цивільного кодексу України визначено,
що підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 228
Цивільного кодексу України правочин
вважається таким, що порушує публічний
порядок, якщо він був спрямований на
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина, знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, Автономної
Республіки Крим, територіальної
громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно з частиною другою статті 228
Цивільного кодексу України правочин,
який порушує публічний порядок, є
нікчемним.

Частина третя цієї статті визначає, що
у разі недодержання вимоги щодо
відповідності правочину інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам такий правочин може бути
визнаний недійсним. Якщо визнаний
судом недійсний правочин було вчинено
з метою, що завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, то при
наявності умислу у обох сторін - в разі
виконання правочину обома сторонами - в
дохід держави за рішенням суду
стягується все одержане ними за угодою,
а в разі виконання правочину однією
стороною з іншої сторони за рішенням
суду стягується в дохід держави все
одержане нею і все належне - з неї
першій стороні на відшкодування
одержаного. При наявності умислу лише у
однієї із сторін все одержане нею за
правочином повинно бути повернуто
іншій стороні, а одержане останньою або
належне їй на відшкодування виконаного
за рішенням суду стягується в дохід
держави.

Наведені норми вказують, що питання
недійсності правочинів, що не
відповідають інтересам держави і
суспільства, його моральним засадам,
тобто нікчемних, вирішується виключно
судом.

Відповідного рішення суду про визнання
недійсними правочинів, укладених між
ДП "НАЕК "Енергоатом" та його
контрагентами - ТОВ "Кінг/З/Енерджи" та
ТОВ "ІПП-Центр", матеріали справи не
містять.

У свою чергу органи державної
податкової служби не наділені
повноваженнями визнавати нікчемними
правочини, укладені між суб'єктами
господарювання та роботи відповідні
висновки в актах перевірок.

Крім того, для застосування санкцій,
передбачених статтею 228 Цивільного
кодексу України, необхідним є
наявність умислу на укладення угоди з
метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства,
наприклад, вчинення удаваного
правочину з метою приховання ухилення
від сплати податків чи з метою
неправомірного одержання з державного
бюджету коштів шляхом відшкодування
податку на додану вартість у разі його
несплати контрагентами до бюджету.

Доказами в адміністративному
судочинстві, за визначенням частини
першої статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

У відповідності до частин першої та
четвертої статті 70 цього Кодексу,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Відповідачем не наведено, а судом не
встановлено підстав для визнання
нікчемними правочинів, укладених в
межах спірних правовідносин між
позивачем та його контрагентами, а
матеріали справи не містять доказів,
які б свідчили, що зазначені правочини
є такими, що порушують публічний
порядок чи спрямовані на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна держави.

Таким чином, оформлені належним чином
первинні документи надають право
платнику, відповідно до ПК України на
віднесення витрат на придбання товарів
та послуг у контрагентів до складу
витрат, безпосередньо пов'язаних з
отриманням доходів.

Податковим органом під час розгляду
справи не було надано доказів
наявності вироку суду відносно
будь-кого з працівників Позивача або
його контрагентів за ознаками злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України
(фіктивне підприємництво), чи визнання
недійсними у судовому порядку
договорів укладених позивачем з даним
товариством.

Податковим органом не було надано
рішення суду у цивільній чи
господарській справі, вироку суду у
кримінальній справі або іншого
належного доказу на підтвердження
фіктивності здійснених позивачем
господарських операцій.

Не надано також добутих у визначений
процесуальним законодавством спосіб
доказів підробки документів або
складання фіктивних документів на
підтвердження здійснених позивачем
господарських операцій. Зазначене
вказує на необґрунтованість тверджень
відповідача про фіктивність
проведених позивачем господарських
операцій та безтоварність.

Враховуючи викладене, беручи до уваги
наявність підтверджуючих
розрахункових та інших документів, а
також придбання товарів та послуг з
метою провадження господарської
діяльності, суд вважає, що позивачем
правомірно включено до складу валових
витрат та витрат, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування
витрати на суму 3 558 944,0 грн. по
взаємовідносинам з ТОВ "Кінг/З/Енерджи"
та ТОВ "ІПП-Центр", а висновки Акта
перевірки про порушення позивачем норм
Закону України "Про податок на додану
вартість" та Податкового кодексу
України в частині формування валових
витрат є помилковими, а тому збільшення
суми грошового зобов'язання з податку
на прибуток є протиправним.

Таким чином, податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від 23
вересня 2013 року № є протиправним
та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, МГУ-ЦО не доведена
правомірність та обґрунтованість
прийняття спірного податкового
повідомлення-рішення з урахуванням
вимог встановлених частиною другою
статті 19 Конституції України та
частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов ДП "НАЕК "Енергоатом" підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державного
підприємства "Національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Міжрегіонального головного управління
Міністерства доходів і зборів України -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників від 23 вересня 2013 року
№ .

Судові витрати в сумі 458,80 грн.
присудити на користь Державного
підприємства "Національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
за рахунок Державного бюджету України.

Покласти на відповідний підрозділ
Державної казначейської служби
України виконання постанови суду в
частині стягнення судових витрат за
рахунок бюджетних асигнувань
Міжрегіонального головного управління
Міністерства доходів і зборів України -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства та може
бути оскаржена в апеляційному порядку
повністю або частково за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України,
шляхом подання через суд першої
інстанції апеляційної скарги.

Суддя
Р.О. Арсірій