Справа № 810/5248/13-а
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/5248/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Панова
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

26 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Коротких А.Ю.,

суддів:
Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 29 жовтня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Білоцерківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Київській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення
податкового боргу, -

В С
Т А Н О В И В :

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 29 жовтня 2013
року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
фізична особа-підприємець ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу, в якій
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою в
задоволенні позову відмовити повністю.
Свої вимоги апелянт аргументує тим, що
судом першої інстанції були неповно
з'ясовані всі обставини, що мали
суттєве значення для вирішення справи
та допущені порушення норм
матеріального права.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання та положення ст. 197
КАС України, колегія суддів приходить
до висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

До Київського окружного
адміністративного суду звернулась
Білоцерківська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Київській
області з позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення
податкового боргу у сумі 1585985,55 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що за результатами перевірки
відповідача з питань правомірності
нарахування податкового кредиту з
податку на додану вартість встановлено
заниження податку на додану вартість,
що підлягає перерахуванню до бюджету. У
зв'язку з цим прийнято податкове
повідомлення-рішення, згідно з яким
відповідачу визначено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість у сумі 1467490,04 грн. за основним
платежем і нараховано штрафні
(фінансові) санкції у сумі 118867,65 грн.
Крім того, відповідач подала до
податкового органу податкову
декларацію з податку на додану
вартість за квітень 2013 року, в якій
визначила суму податкового
зобов'язання у сумі 1360,00 грн., проте
податкове зобов'язання відповідачем не
сплачено. Оскільки суми коштів,
визначені у податковому
повідомленні-рішенні і податковій
декларації, набули статусу податкового
боргу, позивачем нараховано пеню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку про
те, що оскільки у відповідача наявна
заборгованість у сумі 1585985,55 грн., то
позовні вимоги про стягнення з
відповідача податкового боргу є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
податковим органом проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку відповідача з питань
правомірності нарахування податкового
кредиту з податку на додану вартість за
період з 01.01.2011 року по 31.07.2011 року, за
результатами якої складено акт №
5130/17-1/127/НОМЕР_1 від 06.10.2011 року.

В акті перевірки встановлено порушення
позивачем п. 198.6 ст. 198, п. 201.6, п. 201.8, п. 201.10
статті 201 Податкового кодексу України,
що призвело до завищення податкового
кредиту, в результаті чого
відповідачем занижено податок на
додану вартість, що підлягає сплаті до
бюджету на загальну суму 1467490,04 грн.

На підставі акту перевірки податковим
органом винесено податкове
повідомлення-рішення № 2170//384 від
26 жовтня 2011 року, яким позивачу
визначено податкове зобовязання з
податку на додану вартість у сумі 1 586
357,69 грн., в тому числі за основним
платежем - 146 790,04 грн. та штрафні
(фінансові) санкції - 118 867, 65 грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 25 жовтня 2012
року у справі № 2а-5308/11/1070 відмовлено в
задоволенні адміністративного позову
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Київській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № 2170//384 від
26 жовтня 2011 року (а.с.58-62).

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 березня
2013 року постанову Київського окружного
адміністративного суду від 25 жовтня 2012
року у справі № 2а-5308/11/1070 залишено без
змін (а.с. 55-57).

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено правомірність визначення
відповідачу податкового зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 1 586
357,69 грн. відповідно до податкового
повідомлення-рішення № 2170//384 від
26 жовтня 2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відносно податкового зобов'язання з
податку на додану вартість у сумі 1360,00
грн., яка нарахована відповідно до
податкової декларації з податку на
додану вартість за квітень 2013 року,
слід зазначити наступне.

Згідно з п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу
України податкові декларації, крім
випадків, передбачених цим Кодексом,
подаються за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює:
календарному місяцю (у тому числі в
разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця;
календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі в
разі сплати квартальних або піврічних
авансових внесків) - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя);
календарному року, крім випадків,
передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5
цього пункту - протягом 60 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року; календарному року
для платників податку на доходи
фізичних осіб - до 1 травня року, що
настає за звітним, крім випадків,
передбачених розділом IV цього Кодексу;
календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб -
підприємців - протягом 40 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Враховуючи наведене, позивач повинен
був сплатити податкове зобов'язання,
визначене у податковій декларації з
податку на додану вартість за квітень
2013 року, протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку.

Згідно з п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129
Податкового кодексу України після
закінчення встановлених цим Кодексом
строків погашення узгодженого
грошового зобов'язання на суму
податкового боргу нараховується пеня.
Нарахування пені розпочинається: а) при
самостійному нарахуванні суми
грошового зобов'язання платником
податків - від першого робочого дня,
наступного за останнім днем граничного
строку сплати грошового зобов'язання,
визначеного цим Кодексом; б) при
нарахуванні суми грошового
зобов'язання контролюючими органами -
від першого робочого дня, наступного за
останнім днем граничного строку сплати
грошового зобов'язання, визначеного у
податковому повідомленні - рішенні
згідно із цим Кодексом.

З огляду на те, що у позивача був
наявний борг, податковим органом
правомірно нараховано пеню.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового
Кодексу України орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника шляхом стягнення
коштів, які перебувають у власності, а в
разі їх недостатності - шляхом продажу
майна такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Отже, враховуючи викладене і з огляду
на те, що у відповідача наявна
заборгованість у сумі 1585985,55 грн., суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про задоволення позовних
вимог та про стягнення з відповідача
податкового боргу.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
а тому колегія суддів вважає висновки
суду першої інстанції обґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому, у відповідності до ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від 29
жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку,
визначеному ст. 254 КАС України, але може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий суддя:
Коротких А.Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

.

Головуючий суддя
Коротких А. Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.