Справа № 804/14127/13-а
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіІльков В.В. при
секретаріВовчанській О.А., за участю:
представника позивача представника
відповідача Цибульник О.В., Фініченко
Л.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
приватного акціонерного товариства
"Спецсплав" до Державної податкової
інспекції у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними дій, визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -
До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду згідно ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 25.09.2013р. надійшла адміністративна
справа за позовом приватного
акціонерного товариства «Спецсплав»
до Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
про визнання протиправними дій,
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, для
розгляду по суті заявлених позовних
Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 28.10.2013р.
було прийнято зазначену справу до
провадження та призначено справу до
судового розгляду.
У обґрунтування позову зазначено, що
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення винесені на
підставі висновків акту перевірки за №
814/221/30268695. Зокрема, за викладеними у
акті висновками підприємством
порушено положення п.п.4.1.6 п.4.1 ст.4, п.5.1,
п.п.5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємства» (був чинним на момент
виникнення спірних правовідносин),
п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.138.1, п.138.2 ст.138
Податкового кодексу України
встановлено заниження валового доходу
всього у сумі 4322081 грн. 00 коп., в
порушення п.п.7.4.4 п.7.4 ст.7, п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7
Закону України «Про податок на додану
вартість» (був чинним на момент
виникнення спірних правовідносин),
п.198.1 ст.198, п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України встановлено його
заниження всього у сумі 1592569грн.00 коп., в
порушення п.п.14.1180 п.14.1 ст.14 р.І, абз.1 п.46.1
ст.46, п.49.1 та п.49.2, п.п. 49.18.2 п.49.18 ст.49, ст.51
та п.п. б п.176.2 ст.176 ІV ч.ІІ Податкового
кодексу України в результаті не
відображення у повному обсязі
інформації про нараховані та виплачені
доходи приватним підприємцям у
платників податку, а також сум
утриманого з них податку за формою №1ДФ
за період І, ІІ, ІІІ, ІV, квартали 2011р.,
порушено п.п.3.1.3 п.3.1 ст.3 абз «а» п.17.2 ст.17
та абз. «а» п.19.2 ст.19 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб»в
результаті не утримання та не
перерахування податку з доходів
фізичних осіб у сумі 1548 грн.75 коп.;
порушено п.2.8, п.3.5 «Положення про
ведення касових операцій в
національній валюті в
Україні»затвердженого Постановою
Правління Національного банку в
Україні від 15.12.2004р. за №637, а саме
перевищення встановленого ліміту
залишку готівки в касі на загальну
суму 5202 грн. 64 коп. На думку, відповідача
перевіркою встановлено не включення до
складу доходу, отриманого від
безоплатно отриманих товарів від
невідомих осіб, за операціями, що
проведені на підставі нікчемного
правочину та почеркознавчої епертизи.
У обґрунтування протиправності
зазначених висновків позивач вказує на
такі обставини, що із документів,
наданих під час проведення перевірки
(видаткові та податкові накладні, тощо)
вбачається передача товарів
відповідно до укладеного договору та
рух коштів на їх оплату; позивачем до
контролюючих органів були надані
первинні бухгалтерські документи на
підтвердження господарських операцій
з контрагентом ПП «Стас-2007», податкові
накладні були виписані уповноваженими
особами зазначених контрагентів, але
податковим органом належних перевірок
за даними фактами проведено не було.
Позивачем зазначено, що ним зі свого
боку виконані всі вимоги щодо
формування податкового кредиту за
операціями із вищезазначеним
контрагентом, до податкової перевірки
надавались усі первинні документи,
дані бухгалтерського обліку. На
підставі вищевикладених обставин,
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення підлягають
визнанню протиправними та скасуванню.
Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги. У
обґрунтування позовних вимог
стверджує, що винесені відповідачем
податкові повідомлення-рішення
необґрунтовані та прийняті без
достатніх підстав. Просить суд
задовольнити позовні вимоги повністю.
Представник відповідача у судовому
засіданні заперечив проти позову та
просив суд відмовити у його
задоволенні, у обґрунтування
заперечень проти позову зазначив, що в
ході перевірки на думку відповідача, не
підтверджено наявність поставок
товарів (послуг) від
підприємців-постачальників за період,
що перевірявся свідчить про те, що
правочини між ПП «СТАС-2007» та
підприємствами-постачальниками
здійснені без мети настання реальних
наслідків. Зазначені правочини
відповідно до ч.1, 2 ст.215, ч.5 ст.203
Цивільного кодексу України є
нікчемними, і в силу ст.216 Цивільного
кодексу України не створюють юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з їх
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення та доводи
представників сторін, дослідивши
подані до суду докази, оцінивши їх за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи, суд
Відповідно до п.п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК
України органи державної податкової
служби мають право проводити перевірки
платників податків (крім Національного
банку України) в порядку, встановленому
Згідно із п. 75.1 ст. 75 ПК України органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки. Камеральні та
документальні перевірки проводяться
органами державної податкової служби в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом, а фактичні перевірки - цим
Кодексом та іншими законами України,
контроль за дотриманням яких покладено
на органи державної податкової служби.
Підпунктом 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України
встановлено, що документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та,
яка проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.
Згідно із п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України
документальна позапланова виїзна
перевірка здійснюється за наявності
такої обставини - за наслідками
перевірок інших платників податків або
отримання податкової інформації
виявлено факти, що свідчать про можливі
порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за
дотриманням, якого покладено на органи
державної податкової служби, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.
Згідно із п. 86.1 ст. 86 ПК України
результати перевірок (крім
камеральних) оформлюються у формі акта
або довідки, які підписуються
посадовими особами органу державної
податкової служби та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка. Акт (довідка), складений за
результатами перевірки та підписаний
посадовими особами, які проводили
перевірку, у строки визначені цим
Кодексом, надається платнику податків
або його законному представнику, який
зобов'язаний його підписати.
Підпунктом 86.3 ст. 86 ПК України
встановлено, що акт (довідка)
документальної виїзної перевірки, що
визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу,
складається у двох примірниках,
підписується посадовими особами
органу державної податкової служби,
які проводили перевірку, та
реєструється в органі державної
податкової служби протягом п'яти
робочих днів з дня, що настає за днем
закінчення установленого для
проведення перевірки строку (для
платників податків, які мають філії
та/або перебувають на консолідованій
сплаті, - протягом 10 робочих днів).
Згідно із п. 86.10 ст. 86 ПК України у акті
перевірки зазначаються як факти
заниження, так і факти завищення
податкових зобов'язань платника.
Судом встановлено, що на підставі
направлень від 13.04.2012р. №146, №144, №154,
№145, згідно із ст.77 Податкового кодексу
України та відповідно до плану графіка
проведення планових перевірок СГ на ІІ
кв. 2012 року фахівцями податкового
органу у період з 13.04.2012р. по 30.05.2012р.
проведена планова виїзна перевірка
приватного акціонерного товариства
«Спецсплав» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2009р. по
31.12.2011р. відповідно до затвердженого
плану перевірки, наведеного у додатку 1
За результатами перевірки складено акт
від 07.06.2012р. №814/221/30268695 «Про результати
планової виїзної перевірки Приватного
акціонерного товариства «Спецсплав»
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2009р. по
В ході перевірки встановлено:
- в порушення п.п.4.1.6 п.4.1 ст.4, п.5.1, п.п.5.2.1
п.5.2, п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємства»,
п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.138.1, п.138.2 ст.138
Податкового кодексу України
встановлено заниження валового доходу
всього у сумі 4322081 грн. 00коп. в т.ч.: за І
квартал 2010 року у сумі 537634грн.00коп.; за
ІІ квартал 2010 року у сумі 749986 грн. 00 коп.;
за ІІІ квартал 2010 року у сумі 975253 грн. 00
коп.; за ІV квартал 2010 року у сумі 476205
грн. 00 коп.; за І квартал 2011 року в сумі
921919 грн.00 коп.; за ІІ квартал 2011 року в
сумі 661083 грн. 00 коп.;
- в порушення п.п.7.4.4 п.7.4 ст.7, п.п.7.4.5 п.7.4
ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість», п.198.1 ст.198, п.198.6 ст.198
Податкового кодексу України
встановлено його заниження всього у
сумі 1592569 грн. 00 коп., у тому числі: за
за квітень 2010 року в сумі 112130 грн.00 коп.;
за червень 2010 року в сумі 113542грн. 00 коп.;
за липень 2010 року в сумі 234772 грн. 00 коп.;
00коп.; за грудень 2010 року в сумі 117100 грн.
00коп.; за березень 2011 року в сумі 305236
грн. 00 коп.; за квітень 2011 року в сумі 261298
- в порушення п.п.14.1180 п.14.1 ст.14 р.І, абз.1
п.46.1 ст.46, п.49.1 та п.49.2, п.п. 49.18.2 п.49.18 ст.49,
ст.51 та п.п. б п.176.2 ст.176 ІV ч.ІІ
Податкового кодексу України в
результаті не відображення у повному
обсязі інформації про нараховані та
виплачені доходи приватним
підприємцям у платників податку, а
також сум утриманого з них податку за
формою №1ДФ за період І, ІІ, ІІІ, ІV,
- порушено п.п.3.1.3 п.3.1 ст.3 абз «а»п.17.2
ст.17 та абз. «а»п.19.2 ст.19 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб» у
результаті неутримання та
неперерахування податку з доходів
фізичних осіб у сумі 1548 грн.75 коп.;
- в порушення п.2.8, п.3.5 «Положення про
ведення касових операцій в
національній валюті в
Україні»затвердженого Постановою
Правління Національного банку в
Україні від 15.12.2004р. за №637, а саме
перевищення встановленого ліміту
залишку готівки в касі на загальну
суму 5202 грн. 64 копійок.
У обґрунтування порушень у акті
перевірки від 07.06.2012р. №814/221/30268695
відповідач посилається, зокрема, на
- відповідач дійшов висновку про
відсутність поставок товарів та
укладення угод з метою настання
реальних наслідків в силу закону, такі
нікчемні правочини на думку
відповідача, не створюють інших
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з їх недійсністю;
- в ході перевірки на думку відповідача,
не підтверджено наявність поставок
товарів (послуг) від
підприємців-постачальників за
перевіряє мий період, що свідчить про
те, що правочини між ПП «СТАС-2007»та
підприємствами-постачальниками
здійснені без мети настання реальних
наслідків, тому зазначені правочини
відповідно до ч.1, 2 ст.215, ч.5 ст.203
Цивільного кодексу України є
нікчемними, і в силу ст.216 Цивільного
кодексу України не створюють юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з їх
- перевіркою ДПІ у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська (акт перевірки
№2061/23-2/35608947 від 16.06.2011р.) встановлено, що
ПП «СТАС-2007» за реєстраційною адресою
не знаходиться, а також зазначено, що
останній здійснював діяльність
спрямовану на здійснення операцій
пов'язаних з наданням податкової
вигоди третіх особі та має ознаки
- фахівці податкового органу під час
перевірки прийшли до висновку, що
ненадання до перевірки
товарно-транспортних накладних не
відповідає вимогам діючого
законодавства, та факт реальності
здійснення фінансово-господарської
операції з отримання товару ПрАТ
«Спецсплав» від ПП «СТАС-2007»не
Згідно з п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове
повідомлення-рішення приймається
керівником податкового органу (його
заступником) протягом десяти робочих
днів з дня, наступного за днем вручення
платнику податків акта перевірки у
порядку, передбаченому статтею 58 цього
Кодексу, для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень, а за
наявності заперечень посадових осіб
платника податків до акта перевірки
податкове повідомлення-рішення
приймається з урахуванням висновку про
результати розгляду заперечень до акта
перевірки - протягом трьох робочих
днів, наступних за днем розгляду
заперечень і надання (надсилання)
письмової відповіді платнику податків.
На підставі акту перевірки від 07.06.2012р.
№814/221/30268695 прийняті податкові
повідомлення-рішення:
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток у розмірі 5006851 грн. 50 коп., в
тому числі: 4322081 грн. 00 коп. - за основним
платежем, 684770 грн. 50 коп. - за штрафними
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість у розмірі 1844076 грн.75
коп., в тому числі: 1592569грн. 00 коп. - за
основним платежем, 251507 грн. 75 коп. - за
штрафними санкціями.
Не погоджуючись з рішенням податкового
органу позивач звернувся за захистом
своїх прав та інтересів до суду.
Досліджуючи правомірність викладених
у акті перевірки обставин та висновків,
а також правомірність оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень, суд
Відповідно до п. 3.1 ст. 3 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» (був чинним на момент
виникнення спірних правовідносин)
об'єктом оподаткування є прибуток, який
визначається шляхом зменшення суми
скоригованого валового доходу
звітного періоду, визначеного згідно з
пунктом 4.3 цього Закону на:
- суму валових витрат платника податку,
визначених статтею 5 цього Закону;
- суму амортизаційних відрахувань,
нарахованих згідно із статтями 8 і 9
Згідно із п.п. 4.1.6 п. 4.1 та п. 4.1 ст. 4 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» (був чинним на момент
виникнення спірних правовідносин)
валовий доход - загальна сума доходу
платника податку від усіх видів
діяльності, отриманого (нарахованого)
протягом звітного періоду в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах як на території України, її
континентальному шельфі, виключній
(морській) економічній зоні, так і за її
Валовий доход включає доходи з інших
джерел, у тому числі, але не виключно, у
- сум безповоротної фінансової
допомоги, отриманої платником податку
у звітному періоді, вартості товарів
(робіт, послуг), безоплатно наданих
платнику податку у звітному періоді,
крім їх надання неприбутковим
організаціям згідно з пунктом 7.11
статті 7 цього Закону та у межах таких
операцій між платником податку та його
відокремленими підрозділами, які не
мають статусу юридичної особи, крім
випадків, визначених у частині
четвертій статті 3 Закону України «Про
списання вартості несплачених обсягів
- сум поворотної фінансової допомоги,
отриманої платником податку у звітному
періоді, що залишається неповерненою
на кінець такого звітного періоду від
осіб, що не є платниками цього податку
(у тому числі нерезидентів), або осіб,
які згідно із законодавством мають
пільги з цього податку, включаючи право
застосовувати ставку податку нижчу,
ніж установлена пунктом 7.2 статті 7 або
статтею 10 цього Закону. У разі коли у
майбутніх податкових періодах платник
податку повертає таку поворотну
фінансову допомогу (її частину) особі,
яка її надала, такий платник податку
збільшує суму валових витрат на суму
такої поворотної фінансової допомоги
(її частини) за наслідками податкового
періоду, в якому відбулося таке
повернення. При цьому валові доходи
такого платника податку не
збільшуються на суму умовно
нарахованих процентів, а податкові
зобов'язання особи, що надала поворотну
фінансову допомогу, не змінюються як
при її видачі, так і при її зворотному
отриманні. Як виняток з правила,
визначеного цим абзацом, операції з
отримання (надання) фінансової
допомоги між платником податку та його
філіями, відділеннями, іншими
відокремленими підрозділами, що не
мають статусу юридичної особи,
розташованими на території України, не
призводять до зміни їх валових витрат
або валових доходів.
Відповідно до п.п. 5.1. ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» (був чинним на момент
виникнення спірних правовідносин)
валові витрати виробництва та обігу
(далі - валові витрати) - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
Підпунктом 5.2.1. п. 5.2 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» (був чинним на момент
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що до складу валових
витрат включаються суми будь-яких
витрат, сплачених (нарахованих)
протягом звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3-5.7 цієї статті.
Відповідно до п.п. 5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» (був чинним на момент
виникнення спірних правовідносин) не
належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
У разі втрати, знищення або зіпсування
зазначених документів платник податку
має право письмово заявити про це
податковому органу та здійснити
заходи, необхідні для поновлення таких
документів. Письмова заява має бути
надіслана до/або разом з поданням
розрахунку податкових зобов'язань
звітного періоду. Якщо платник податку
не подасть у такий строк письмову заяву
та не поновить зазначених документів
до закінчення податкового періоду, що
настає за звітним, непідтверджені
відповідними документами витрати не
визнаються валовими витратами і на
суму недосплаченого податку
нараховується пеня у розмірі облікової
ставки Національного банку України,
збільшеної в 1,2 раза.
Якщо платник податку поновить
зазначені документи у наступних
періодах, підтверджені витрати (з
урахуванням сплаченої пені)
включаються до валових витрат
податкового періоду, на який припадає
Відповідно до п. 1.8 статті 1 Закону
України «Про податок на додану
вартість», бюджетне відшкодування - це
сума, що підлягає поверненню платнику
податків з бюджету у зв'язку з
надмірною сплатою податку у випадках,
Відповідно до п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону №
168/97-ВР, сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету, або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.
Відповідно до п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону №
168/97-ВР, бюджетному відшкодуванню
підлягає частина такого від'ємного
значення, яка дорівнює сумі податку,
фактично сплаченій отримувачем
товарів (послуг) у попередньому
податковому періоді постачальникам
таких товарів (послуг). Залишок
від'ємного значення після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду. Така норма
відповідає визначенню бюджетного
відшкодування, яке надано у п. 1.8 ст. 1
Закону, згідно з яким, це сума, що
підлягає поверненню платнику у зв'язку
з надмірною сплатою податку.
Відповідно до п.п. 7.7.10 п. 7.7 ст. 7 Закону №
168/97-ВР, джерелом сплати бюджетного
відшкодування є загальні доходи
Згідно пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону,
податковий кредит звітного періоду
складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку у звітному періоді у зв'язку з
придбанням товарів (робіт, послуг),
вартість яких відноситься до складу
валових витрат виробництва (обігу) та
основних фондів чи нематеріальних
активів, що підлягають амортизації.
Згідно пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону № 168/97-ВР,
датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
вважається, зокрема, дата отримання
податкової накладної, що засвідчує
факт придбання платником податку
товарів (робіт, послуг).
Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4
статті 7 Закону про ПДВ, податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів і складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податків протягом звітного
періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням
Відповідно до пункту 7.5 статті 7 Закону
№ 168/97-ВР, дату виникнення права
платника податків на податковий кредит
вважається зокрема дата одержання
податкової накладної, що підтверджує
факт одержання платником податків
З аналізу змісту вищевказаних приписів
закону можна зробити висновок про те,
що виникнення у об'єкта
оподатковування, права на податковий
кредит, визначення його розмірів і т.д.
Закон № 168/97-ВР ставить у залежність
лише від наявності операцій по
постачанню товарів, суб'єктами яких є
постачальник і покупець цих товарів.
Така правова регламентація відносин
податкового кредиту не містить
вказівок на які-небудь дії третіх осіб,
у тому числі і проміжних
постачальників, що оцінювалися б як
юридичні факти, внаслідок яких виникає
право покупця на податковий кредит.
Виходячи з вищевикладеного, можна
зробити висновок, що факти наявності
або відсутності правосуб'єктності
проміжних постачальників є юридично
байдужими для цілей формування
податкового кредиту у кінцевого
покупця - позивача у справі.
Відповідно до п.п.7.4.1. п. 7.4 ст. 7 Закону №
168/97-ВР податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з:
- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.
Відповідно до п. 1.4. ст. 1 Закону № 168/97-ВР
поставка товарів - будь-які операції, що
здійснюються згідно з договорами
купівлі-продажу, міни, поставки та
іншими цивільно-правовими договорами,
які передбачають передачу прав
власності на такі товари за
компенсацію незалежно від строків її
надання, а також операції з безоплатної
поставки товарів (результатів робіт) та
операції з передачі майна орендодавцем
(лізингодавцем) на баланс орендаря
(лізингоотримувача) згідно з
договорами фінансової оренди (лізингу)
або поставки майна згідно з будь-якими
іншими договорами, умови яких
передбачають відстрочення оплати та
передачу права власності на таке майно
не пізніше дати останнього платежу.
Підпунктом 7.2.1. п. 7.2 ст. 7 Закону № 168/97-ВР
встановлено, що платник податку
зобов'язаний надати покупцю податкову
накладну, що має містити зазначені
окремими рядками: а) порядковий номер
податкової накладної; б) дату
виписування податкової накладної; в)
повну або скорочену назву, зазначену у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість; г)
податковий номер платника податку
(продавця та покупця); д) місце
розташування юридичної особи або місце
податкової адреси фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість; е) опис (номенклатуру)
товарів (робіт, послуг) та їх кількість
(обсяг, об'єм); є) повну або скорочену
назву, зазначену у статутних
документах отримувача; ж) ціну поставки
без врахування податку; з) ставку
податку та відповідну суму податку у
цифровому значенні; и) загальну суму
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку.
Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" в редакції, що була чинною на
момент виникнення спірних
правовідносин, податковий кредит
звітного періоду визначається,
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше, ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
Аналогічні положення містить п. 198.3 ст.
198 Податкового кодексу України, що
вступив в дію з 01.01.2011 року.
Підпунктом 7.4.5 п. 7.4 ст. ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" встановлено, що до складу
податкового кредиту підлягають
включенню суми сплаченого
(нарахованого) податку, що підтверджені
податковими накладними чи митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з підпунктом 7.2.6
цього пункту). Не дозволяється
включення до податкового кредиту
будь-яких витрат по сплаті податку, що
не підтверджені податковими
Правовий аналіз наведених норм дає
підстави колегії суддів Вищого
адміністративного суду України
вважати, що юридичні наслідки у вигляді
виникнення права платника податку на
податковий кредит можуть мати лише
реально вчинені господарські операції
з придбання товарів, послуг чи основних
фондів з метою використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності, а не лише
оформлення відповідних документів або
рух грошових коштів на поточних
рахунках платників податку.
Такий висновок відповідає позиції
Верховного Суду України, викладеній у
постанові від 21.01.2011 у справі № 21-37а10.
Відповідно до п.п.7.5.1. п. 7.5 ст. 7 Закону №
168/97-ВР датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
- або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків;
- або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання
платником податку товарів (робіт,
Згідно з п.п. 7.4.5. п. 7.4 ст. 7 Закону №
168/97-ВР не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).
Відповідно до п.1.6, п.1.7 ст.1 Закону
України «Про податок на додану
вартість» податковий кредит - це сума,
на яку платник податку має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного періоду, визначена згідно з
Згідно з п.п.7.5.1 п.7.5 ст. 7 Закону № 168/97-ВР
датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій: або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків; або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).
Абзацом 1 п.п. 7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону №
168/97-ВР визначено, що не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).
Розділом V Податкового кодексу України
врегульовані питання, пов'язані з
обчисленням та сплатою податку на
Відповідно до п.185.1 ст.185 Податкового
кодексу України об'єктом оподаткування
(податком на додану вартість) є
операції платників податку з:
а) постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
лізингоотримувачу/орендарю;
б) постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового
кодексу України датою виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.
Відповідно до п.198.2 ст.198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.
Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.
Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно із п. 200.1 ст. 200 ПК України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.
Відповідно до п. 200.3 ст. 200 ПК України при
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така
сума враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.
Відповідно до п.201.1 ст.201 Податкового
кодексу України платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
а) у паперовому вигляді;
б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим.
У податковій накладній зазначаються в
окремих рядках такі обов'язкові
а) порядковий номер податкової
б) дата виписування податкової
в) повна або скорочена назва, зазначена
у статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг;
г) податковий номер платника податку
(продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
д) повна або скорочена назва, зазначена
у статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг;
е) опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг;
є) ціна постачання без урахування
ж) ставка податку та відповідна сума
податку в цифровому значенні;
з) загальна сума коштів, що підлягають
сплаті з урахуванням податку;
и) вид цивільно-правового договору;
і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України);
ї) номер та дата митної декларації, за
якою було здійснено митне оформлення
товару, ввезеного на митну територію
Відповідно до п.201.6 ст.201 Податкового
кодексу України податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
Частинами 1 та 2 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні і зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити: назва документа;
дата і місце складання; назва
підприємства, від імені якого
складається документ; зміст і обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що мають можливість
ідентифікувати особу, які брала участь
у здійсненні господарської операції.
Отже, на підтвердження включення сум
коштів до складу валових витрат та сум
ПДВ до складу податкового кредиту
необхідні документи, оформлені
відповідно до вимог, встановлених ст.9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», зокрема: документи, що
підтверджують факт отримання послуг
від іншої особи та документи, що
підтверджують зв'язок понесених витрат
з господарською діяльністю платника
Про відсутність реального характеру
відповідних операцій можуть свідчити
підтверджені доказами доводи
податкового органу, зокрема, про
наявність таких обставин:
- неможливість здійснення платником
податку зазначених операцій з
урахуванням часу, місця знаходження
майна або обсягу матеріальних
ресурсів, економічно необхідних для
виробництва товарів, виконання робіт
або послуг, нездійснення особою, яка
значиться виробником товару,
підприємницької діяльності;
-відсутність у платника податку
необхідних умов для досягнення
результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності в силу відсутності
управлінського або технічного
персоналу, основних коштів, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів;
- облік для цілей оподаткування тільки
тих господарських операцій, які
безпосередньо пов'язані з виникненням
права на податковий кредит або
бюджетне відшкодування, якщо для
даного виду діяльності також потрібне
здійснення і облік інших господарських
- здійснення операцій з
товарно-матеріальними цінностями, які
не вироблялися або не могли бути
вироблені в обсязі, зазначеному
платником податку в документах обліку.
Нормами статті 202 Цивільного кодексу
України (далі - ЦКУ) визначено, що
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України
правочин може вчинятися усно або в
письмовій формі. Сторони мають право
обирати форму правочину, якщо інше не
встановлено законом.
Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що між приватним
акціонерним товариством «Спецсплав»
та ПП «Стас-2007» були укладені наступні
- договір поставки від 28.01.2008р. за № 28-01/08
(із специфікаціями);
- договір поставки від 04.01.2011р. за № 11/01-1
(із специфікаціями).
Крім того, з метою подальшої реалізаціх
товарів позивачем були укладені
наступні договори з контрагентами:
- договори поставки товару від 11.01.2012р.
за № 31, від 04.02.2011р. за № 191 (разом із
специфікаціями та додатковими угодами)
(ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб»);
- договір поставки від 20.12.2010р. за №
0161-02/242 (разом із специфікаціями та
додатковими угодами) (ВАТ
«Металургійний комбінат «Азовсталь»);
- договір поставки від 21.12.2010р. за № 10/12-1
(разом із специфікаціями та
додатковими угодами) (ТОВ «Бест Лайн»);
- договір поставки від 09.04.2009р. за № КР88/1
(разом із специфікаціями та
додатковими угодами) (ТОВ «Кривбасс
- договір поставки від 14.04.2011р. за № 110867
(разом із специфікаціями) (ВАТ
«Інтерпайп Нижньодніпровський
трубопрокатний завод»);
- договір поставки від 27.01.2004р. за № 0009/1
(разом із специфікаціями) (ТОВ
- договір купівля-продажу від 27.11.2009р. за
додатковими угодами і протоколами) (ВАТ
«Металургійний комбінат «Азовсталь»);
- договір поставки від 15.03.2010р. за № СН-54
(разом із специфікаціями) (ВАТ
- договір поставки від 21.10.2011р. за № 34/11
(разом із специфікаціями) (ЗАТ
«Макіївський металургійний завод»);
- договір поставки від 20.04.2010р. за №
06-350/СС (разом із специфікаціями та
додатковими угодами) (ВАТ
«Металургійний комбінат «Азовсталь»);
- договір поставки від 11.03.2010р. за № 85/юр
(разом із специфікаціями) (ВАТ «Завод
- договір поставки від 18.04.2011р. за № 11/04
(разом із специфікаціями та
додатковими угодами) (ПП «Стандарт
- договір купівлі-продажу від 12.03.2010р. за
№ 753/4638 (разом із специфікаціями) (ВАТ
- договір поставки від 27.01.2010р. за №
511100316 (разом із специфікаціями та
додатковими угодами) (ВАТ «Інтерпайп
Нижньодніпровський трубопрокатний
- договір поставки від 04.05.2011р. за №
11-002555 (разом із специфікаціями та
додатковими угодами) (ПАТ
«Єнакієвський металургійний завод»);
- договір поставки від 14.09.2010р. за №
140910/1НРЗ (разом із специфікаціями та
додатковими угодами) (ЗАТ
«Нікопольський ремонтний завод»);
- договір поставки від 19.10.2010р. за № 014/994
(разом із специфікаціями) (ПАТ
«Алчевський металургійний комбінат»);
- договір від 14.09.2011р. за № 11/09-2 (ТОВ
- договір поставки від 09.09.2010р. за №
М/10/11-02/203 разом із специфікаціями та
додатковими угодами) (ТОВ «Донецький
металопрокатний завод);
- договір поставки від 21.05.2009р. за №
КV235-09 (ТОВ «Дніпропетровський
металургійний завод імені
Статтею 207 ГК України встановлено, що
господарське зобов'язання, що
відповідає вимогам закону, або вчинено
з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, або
укладено учасниками господарських
відносин з порушенням хоча б одним з
них господарської компетенції
(спеціальної правосуб'єктивності), може
бути на вимогу однієї із сторін, або
відповідного органу державної влади
визнано судом недійсним повністю або в
Відповідно до ст. 3 Господарського
кодексу України під господарською
діяльністю у цьому Кодексі розуміється
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
Господарська діяльність здійснюється
у загальній економічній сфері, а тому
має суто економічні властивості, що
неможливо без вартісної оцінки і
взаємооцінки, еквівалентності обміну,
відповідних обчислень і розрахунків.
Тому така ознака результатів
господарської діяльності, як цінова
визначеність, наявна в абсолютній
більшості випадків, хоча в
некомерційній господарській
діяльності можливе безкоштовне
надання результатів останньої.
Таким чином, з метою встановлення
ділової мети зазначених вище
господарських операцій необхідно
з'ясувати дійсний економічний зміст
господарської операції, а також
проаналізувати кінцевий економічний
ефект у вигляді фактичного приросту
(зміни вартості) активів, який настав
або повинен був настати в результаті
здійснення відповідної операції,
незалежно від зафіксованих у
документах намірів її учасників.
Відповідно до п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України витрати -
сума будь-яких витрат платника податку
у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
Чинне податкове законодавство не
ставить в залежність право позивача на
формування валових витрат від
податкового обліку (стану) інших осіб і
фактичної сплати контрагентом податку
до бюджету. Питання формування валових
витрат поширюється тільки на окремо
взятого платника податків і не ставить
цей факт у залежність від розрахунку з
бюджетом третіх осіб.
Суд зазначає, що у відповідності до ст.
21 ПК України посадові особи
контролюючих органів зобов'язані
дотримуватися Конституції України та
діяти виключно у відповідності з
Податковим кодексом України та іншими
законами і нормативними актами.
У відповідності до інформаційного
листа Вищого адміністративного суду
України «Проблемні питання
застосування законодавства у справах
за участю органів державної податкової
служби» від 20.07.2010 року за № 1112/11/13-10
процесуальна діяльність суду із
встановлення обґрунтованості права
платника податку на податковий кредит
та/або бюджетне відшкодування з
податку на додану вартість повинна
включати такі етапи:
1. Встановлення факту здійснення
господарської операції. При цьому
дослідженню підлягають усі первинні
документи, які належить складати
залежно від певного виду господарської
операції - договори, акти виконаних
робіт, документи про перевезення,
зберігання товарів тощо. Необхідно
перевірити фізичні, технічні та
технологічні можливості певної особи
до вчинення тих чи інших дій, що
становлять зміст господарської
операції, як-от: наявність
кваліфікованого персоналу, основних
фондів, у тому числі транспортних
засобів для перевезення, приміщень для
зберігання товарів тощо; можливість
здійснення операцій з відповідною
кількістю певного товару у відповідні
строки з урахуванням терміну його
придатності, доступності на ринку тощо;
наявність відповідних ліцензій та
інших дозвільних документів, що
необхідні для ведення певного виду
господарської діяльності.
2. Встановлення спеціальної
правосуб'єктності учасників
господарської операції. Особа, яка
видає податкову накладну, повинна бути
зареєстрована як платник податку на
додану вартість на момент вчинення
відповідної господарської операції.
3. Встановлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг) і господарською
діяльністю платника податку.
4. Встановлення дотримання платником
податку спеціальних вимог щодо
документального підтвердження сум
податкового кредиту та/або бюджетного
відшкодування з податку на додану
5. Встановлення факту надмірної сплати
податку на додану вартість у ціні
товарів (послуг), що придбані платником
Аналогічна позиція викладена також у
листі Вищого адміністративного суду
України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11.
Також у цьому листі Вищого
адміністративного суду України
зазначено, що не є обов'язковою
передумовою для визначення
контролюючим органом грошових
зобов'язань визнання недійсними (у тому
числі і нікчемними) правочинів, які
укладалися за ланцюгом між попередніми
посередниками, через ланцюг яких
декларувався рух товарів чи послуг,
нібито придбаних останнім у такому
ланцюгу платником податку. При цьому
взаємовідносини між учасниками
попередніх ланцюгів постачань товарів
та послуг не мають безпосереднього
впливу на дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
останнім у ланцюгу постачань платником
податків та його безпосереднім
Оцінюватися при дослідженні факту
здійснення господарської операції
повинні відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовані дані податкового
Вищевикладена позиція також
сформульована у постанові Вищого
адміністративного суду України від
14.11.2012 року по справі № 2а-9864/11/2670
У відповідності до інформаційного
листа Вищого адміністративного суду
України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 року «Щодо
підтвердження даних податкового
обліку» документи та інші дані, що
спростовують реальність здійснення
господарської операції, яка
відображена в податковому обліку,
повинні оцінюватися з урахуванням
специфіки кожної господарської
операції - умов перевезення, зберігання
товарів, змісту послуг, що надаються
При цьому сама собою наявність або
відсутність окремих документів, а так
само помилки у їх оформленні не є
підставою для висновків про
відсутність господарської операції,
якщо з інших даних вбачається, що
фактичний рух активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податків у зв'язку з його
господарською діяльністю мали місце.
Водночас наявність формально
складених, але недостовірних первинних
документів, відповідність яких
фактичним обставинам спростована
належними доказами, не є безумовним
підтвердженням реальності
господарської операції.
На підставі викладеного, суд вважає, що
Дніпропетровська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області не довела
належними засобами доказування, що
господарські операції між позивачем та
ПП «Стас-2007» здійснені без мети
настання реальних наслідків.
У матеріалах справи відсутні докази
визнання недійсними правочинів,
укладених між позивачем та ПП
«Стас-2007». Крім того, докази щодо
порушення кримінальних справ проти
підприємства-контрагента позивача або
наявність таких, що набрали законної
сили вироків суду в акті перевірки
відсутні. Не надавались такі докази і
під час судового розгляду справи.
Факт укладення правочинів і його
виконання обома сторонами. а також
реалізацію позивачем отриманих
товарів іншим контрагентам,
підтверджується фактичними
обставинами по справі, зокрема,
первинними документами, які фіксують
здійснення господарських операцій на
виконання умов договорів, зокрема:
1) по господарським
взаємовідносинам з ПП «Стас-2007»: витяг
з ЄДР юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 01.06.2011р.; довідки
про рух коштів на складах, накладна від
11.01.2010р. за № 1101010, податкова накладна
від 11.01.2010р. за № 110110,
товарно-транспортна накладна від
11.01.2010р., прибуткова накладна від
11.01.2010р. за № ПН-0000001, платіжне доручення
від 11.10.2011р. за № 7, накладна від 25.01.2010р.
за № 250110, податкова накладна від
25.01.2010р. за № 2501010, товарно-транспортна
накладна від 25.01.2010р., сертифікат якості
продукції (виписка) від 25.01.2010р.,
прибуткова накладна від 25.01.2010р. за №
ПН-0000012, платіжне доручення від 26.01.2010р.
за № 60, накладна від 27.01.2010р. за № 270110,
податкова накладна від 27.01.2010р. за №
270110, сертифікат якості продукції
(виписка) від 27.01.2010р., прибуткова
накладна від 27.01.2010р. за № ПН-0000013,
платіжне доручення від 27.01.2010р. за № 62,
накладна від 04.02.2010р. за № 040210,
податкова накладна від 04.02.2010р. за №
040210, товарно-транспортна накладна від
04.02.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 04.02.2010р., прибуткова
накладна від 04.02.2010р. за № ПН-0000014,
платіжне доручення від 17.01.2010р. за № 125,
накладна від 05.02.2010р. за № 050210,
податкова накладна від 05.02.2010р. за №
050210, товарно-транспортна накладна від
05.02.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 05.02.2010р., прибуткова
накладна від 05.02.2010р. за № ПН-0000015,
платіжне доручення від 17.02.2010р. за № 124,
накладна від 10.02.2010р. за № 100210,
податкова накладна від 10.02.2010р. за №
100210, товарно-транспортна накладна від
10.02.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 10.02.2010р., прибуткова
накладна від 10.02.2010р. за № ПН-0000018,
платіжне доручення від 24.02.2010р. за № 156,
накладна від 12.02.2010р. за № 120210,
податкова накладна від 12.02.2010р. за №
120210, товарно-транспортна накладна від
12.02.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 12.02.2010р., прибуткова
накладна від 12.02.2010р. за № ПН-0000019,
платіжне доручення від 24.02.2010р. за № 155,
накладна від 24.02.2010р. за № 240210,
податкова накладна від 24.02.2010р. за №
240210, товарно-транспортна накладна від
24.02.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 24.02.2010р., прибуткова
накладна від 24.02.2010р. за № ПН-0000041,
платіжне доручення від 25.02.2010р. за № 167,
накладна від 25.02.2010р. за № 250210,
податкова накладна від 25.02.2010р. за №
250210, товарно-транспортна накладна від
25.02.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 25.02.2010р., прибуткова
накладна від 25.02.2010р. за № ПН-0000046,
платіжне доручення від 25.02.2010р. за № 168,
накладна від 03.03.2010р. за № 030310,
податкова накладна від 03.03.2010р. за №
030310, товарно-транспортна накладна від
03.03.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 03.03.2010р., прибуткова
накладна від 03.03.2010р. за № ПН-0000054,
платіжне доручення від 16.03.2010р. за № 250,
накладна від 12.03.2010р. за № 120310,
податкова накладна від 12.03.2010р. за №
120310, товарно-транспортна накладна від
12.03.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 12.03.2010р., прибуткова
накладна від 12.03.2010р. за № ПН-0000061,
платіжне доручення від 16.03.2010р. за № 249,
накладна від 17.03.2010р. за № 170310,
податкова накладна від 17.03.2010р. за №
170310, товарно-транспортна накладна від
17.03.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 17.03.2010р., прибуткова
накладна від 17.03.2010р. за № ПН-0000067,
накладна від 24.03.2010р. за № 240310,
податкова накладна від 24.03.2010р. за №
240310, товарно-транспортна накладна від
24.03.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 24.03.2010р., прибуткова
накладна від 24.03.2010р. за № ПН-0000075,
накладна від 25.03.2010р. за № 2503, податкова
накладна від 25.03.2010р. за № 250310,
товарно-транспортна накладна від
25.03.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 25.03.2010р., прибуткова
накладна від 25.03.2010р. за № ПН-0000076,
платіжне доручення від 24.03.2010р. за № 295,
накладна від 07.04.2010р. за № 070410,
податкова накладна від 07.04.2010р. за №
070410, товарно-транспортна накладна від
07.04.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 07.04.2010р., прибуткова
накладна від 07.04.2010р. за № ПН-0000089,
платіжне доручення від 13.04.2010р. за № 370,
накладна від 09.04.2010р. за № 090410,
податкова накладна від 09.04.2010р. за №
090410, товарно-транспортна накладна від
09.04.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 09.04.2010р., прибуткова
накладна від 09.04.2010р. за № ПН-0000093,
платіжне доручення від 13.04.2010р. за № 371,
накладна від 14.04.2010р. за № 140410,
податкова накладна від 14.04.2010р. за №
140410, товарно-транспортна накладна від
14.04.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 14.04.2010р., прибуткова
накладна від 14.04.2010р. за № ПН-0000100,
платіжне доручення від 21.04.2010р. за № 430,
накладна від 16.04.2010р. за № 160410,
податкова накладна від 16.04.2010р. за №
160410, товарно-транспортна накладна від
16.04.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 16.04.2010р., прибуткова
накладна від 16.04.2010р. за № ПН-0000108,
накладна від 19.04.2010р. за № 190410,
податкова накладна від 19.04.2010р. за №
190410, товарно-транспортна накладна від
19.04.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 19.04.2010р., прибуткова
накладна від 19.04.2010р. за № ПН-0000109,
платіжне доручення від 22.04.2010р. за № 439,
накладна від 22.04.2010р. за № 220410,
податкова накладна від 22.04.2010р. за №
220410, товарно-транспортна накладна від
22.04.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 22.04.2010р., прибуткова
накладна від 22.04.2010р. за № ПН-0000116,
платіжне доручення від 22.04.2010р. за № 440,
накладна від 23.04.2010р. за № 230410,
податкова накладна від 23.04.2010р. за №
230410, товарно-транспортна накладна від
23.04.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 23.04.2010р., прибуткова
накладна від 23.04.2010р. за № ПН-0000118,
накладна від 26.04.2010р. за № 260410,
податкова накладна від 26.04.2010р. за №
260410, товарно-транспортна накладна від
26.04.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 26.04.2010р., прибуткова
накладна від 26.04.2010р. за № ПН-0000120,
накладна від 26.04.2010р. за № 260410,
податкова накладна від 26.04.2010р. за №
260410, товарно-транспортна накладна від
26.04.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 26.04.2010р., прибуткова
накладна від 26.04.2010р. за № ПН-0000122,
платіжне доручення від 21.04.2010р. за № 431,
платіжне доручення від 29.04.2010р. за № 484,
накладна від 06.05.2010р. за № 0605, податкова
накладна від 06.05.2010р. за № 0605,
товарно-транспортна накладна від
06.05.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 06.05.2010р., прибуткова
накладна від 06.05.2010р. за № ПН-0000134,
накладна від 07.05.2010р. за № 070510,
податкова накладна від 07.05.2010р. за №
070510, товарно-транспортна накладна від
07.05.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 07.05.2010р., прибуткова
накладна від 07.05.2010р. за № ПН-0000139,
платіжне доручення від 31.05.2010р. за № 579,
накладна від 15.05.2010р. за № 150510,
податкова накладна від 15.05.2010р. за №
150510, товарно-транспортна накладна від
15.05.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 15.05.2010р., прибуткова
накладна від 15.05.2010р. за № ПН-0000149,
накладна від 17.05.2010р. за № 170510,
податкова накладна від 17.05.2010р. за №
170510, товарно-транспортна накладна від
17.05.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 17.05.2010р., прибуткова
накладна від 17.05.2010р. за № ПН-0000151,
платіжне доручення від 31.05.2010р. за № 580,
накладна від 22.05.2010р. за № 220510,
податкова накладна від 22.05.2010р. за №
220510, товарно-транспортна накладна від
22.05.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 22.05.2010р., прибуткова
накладна від 22.05.2010р. за № ПН-0000159,
платіжне доручення від 31.05.2010р. за № 581,
накладна від 02.06.2010р. за № 020610,
податкова накладна від 02.06.2010р. за №
020610, товарно-транспортна накладна від
02.06.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 02.06.2010р., прибуткова
накладна від 02.06.2010р. за № ПН-0000167,
платіжне доручення від 16.06.2010р. за № 656,
накладна від 07.06.2010р. за № 070610,
податкова накладна від 07.06.2010р. за №
070610, товарно-транспортна накладна від
07.06.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 07.06.2010р., прибуткова
накладна від 07.06.2010р. за № ПН-0000170,
платіжне доручення від 30.06.2010р. за № 704,
накладна від 10.06.2010р. за № 100610,
податкова накладна від 10.06.2010р. за №
100610, товарно-транспортна накладна від
10.06.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 10.06.2010р., прибуткова
накладна від 10.06.2010р. за № ПН-0000176,
платіжне доручення від 30.06.2010р. за № 703,
накладна від 13.06.2010р. за № 130610,
податкова накладна від 13.06.2010р. за №
130610, товарно-транспортна накладна від
13.06.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 137.06.2010р., прибуткова
накладна від 13.06.2010р. за № ПН-0000179,
накладна від 15.06.2010р. за № 150610,
податкова накладна від 15.06.2010р. за №
150610, товарно-транспортна накладна від
15.06.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 15.06.2010р., прибуткова
накладна від 15.06.2010р. за № ПН-0000180,
платіжне доручення від 30.06.2010р. за № 705,
накладна від 21.06.2010р. за № 210610,
податкова накладна від 21.06.2010р. за №
210610, товарно-транспортна накладна від
21.06.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 21.06.2010р., прибуткова
накладна від 21.06.2010р. за № ПН-0000184,
платіжне доручення від 30.06.2010р. за № 706,
накладна від 02.07.2010р. за № 020710,
податкова накладна від 02.07.2010р. за №
020710, товарно-транспортна накладна від
02.07.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 02.07.2010р., прибуткова
накладна від 02.07.2010р. за № ПН-0000201,
платіжне доручення від 22.07.2010р. за № 792,
накладна від 05.07.2010р. за № 050710,
податкова накладна від 05.07.2010р. за №
050710, товарно-транспортна накладна від
05.07.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 05.07.2010р., прибуткова
накладна від 05.07.2010р. за № ПН-0000206,
платіжне доручення від 27.07.2010р. за № 821,
накладна від 06.07.2010р. за № 060710,
податкова накладна від 06.07.2010р. за №
060710, товарно-транспортна накладна від
06.07.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 06.07.2010р., прибуткова
накладна від 06.07.2010р. за № ПН-0000208,
платіжне доручення від 26.07.2010р. за № 809,
накладна від 07.07.2010р. за № 070710,
податкова накладна від 07.07.2010р. за №
070710, товарно-транспортна накладна від
07.07.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 07.07.2010р., прибуткова
накладна від 07.07.2010р. за № ПН-0000209,
прибуткова накладна від 07.07.2010р. за №
ПН-0000210, платіжне доручення від 22.07.2010р.
за № 793, платіжне доручення від 22.07.2010р.
за № 794, накладна від 09.07.2010р. за № 090710,
податкова накладна від 09.07.2010р. за №
090710, товарно-транспортна накладна від
09.07.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 09.07.2010р., прибуткова
накладна від 09.07.2010р. за № ПН-0000213,
платіжне доручення від 26.07.2010р. за № 811,
накладна від 14.07.2010р. за № 140710,
податкова накладна від 14.07.2010р. за №
140710, товарно-транспортна накладна від
14.07.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 14.07.2010р., прибуткова
накладна від 14.07.2010р. за № ПН-0000216,
платіжне доручення від 26.07.2010р. за № 812,
накладна від 14.07.2010р. за № 140710,
податкова накладна від 14.07.2010р. за №
140710, товарно-транспортна накладна від
14.07.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 14.07.2010р., прибуткова
накладна від 14.07.2010р. за № ПН-0000217,
платіжне доручення від 22.07.2010р. за № 823,
накладна від 22.07.2010р. за № 220710,
податкова накладна від 22.07.2010р. за №
220710, товарно-транспортна накладна від
22.07.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 22.07.2010р., прибуткова
накладна від 22.07.2010р. за № ПН-0000232,
платіжне доручення від 27.07.2010р. за № 820,
накладна від 26.07.2010р. за № 260710,
податкова накладна від 26.07.2010р. за №
260710, товарно-транспортна накладна від
26.07.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 26.07.2010р., прибуткова
накладна від 26.07.2010р. за № ПН-0000233,
платіжне доручення від 27.07.2010р. за № 822,
накладна від 10.08.2010р. за № 100810,
податкова накладна від 10.08.2010р. за №
100810, товарно-транспортна накладна від
10.08.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 10.08.2010р., прибуткова
накладна від 10.08.2010р. за № ПН-0000254,
платіжне доручення від 26.08.2010р. за № 922,
накладна від 12.08.2010р. за № 120810,
податкова накладна від 12.08.2010р. за №
120810, товарно-транспортна накладна від
12.08.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 12.08.2010р., прибуткова
накладна від 12.08.2010р. за № ПН-0000259,
платіжне доручення від 27.08.2010р. за № 924,
накладна від 18.08.2010р. за № 180810,
податкова накладна від 18.08.2010р. за №
180810, товарно-транспортна накладна від
18.08.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 18.08.2010р., прибуткова
накладна від 18.08.2010р. за № ПН-0000265,
платіжне доручення від 26.08.2010р. за № 925,
накладна від 26.08.2010р. за № 260810,
податкова накладна від 26.08.2010р. за №
260810, товарно-транспортна накладна від
26.08.2010р., сертифікат якості продукції
(виписка) від 26.08.2010р., прибуткова
накладна від 26.08.2010р. за № ПН-0000271,
платіжне доручення від 26.08.2010р. за № 923;
2) по господарським
взаємовідносинам з ТОВ «Кривбасс
13.01.2010р., довіреність за № 36 від 21.01.2010р.,
довіреність від 24.02.2010р. за № 129,
довіреність від 18.03.2010р. за № 186,
довіреність за № 267 від 15.04.2010р.,
довіреність за № 418 від 16.06.2010р.,
28.07.2010р., довіреність від 26.07.2010р. за № 483,
довіреність від 26.08.2010р. за № 539,
видаткова накладна за № 55 від 27.04.2011р.,
довіреність від 26.04.2011р. за № 248;
3) по господарським
взаємовідносинам з ТОВ «Інтерпайп Ніко
довіреність за № 3134 від 25.02.2010р.,
довіреність від 04.03.2010р. за № 3177,
видаткова накладна за № РН-000154 від
08.11.2010р., рахунок-фактура за № СФ-000196 від
08.11.2010р., видаткова накладна за № РН-000183
від 17.12.2010р., довіреність за № 2421 від
16.12.2010р., видаткова накладна за № 99 від
27.07.2011р., довіреність за № 2026 від
27.07.2011р., видаткова накладна за № 102 від
28.07.2011р., видаткова накладна за № 108 від
03.08.2011р., довіреність за № 1112 від
02.08.2011р., видаткова накладна за № 3 від
19.01.2012р., рахунок за № 4 від 19.01.2012р.,
довіреність від 18.01.2012р. за № 119;
4) по господарським
взаємовідносинам з ВАТ «Інтерпайп
Нижньодніпровський трубопрокатний
23.02.2010р., видаткова накладна за № РН-000170
від 24.11.2010р., видаткова накладна за №
РН-000171 від 25.11.2010р., видаткова накладна
за № 54 від 27.04.2011р., довіреність від
27.04.2011р. за № 103939, видаткова накладна за
№ 67 від 23.05.2011р., рахунок за № 75 від
23.05.2011р., довіреність від 23.05.2011р. за №
1648, видаткова накладна за № 80 від
23.06.2011р., рахунок за № 92 від 23.06.2011р.,
довіреність від 22.06.2011р. за № 2112,
видаткова накладна за № 93 від 19.07.2011р.,
рахунок за № 106 від 19.07.2011р., довіреність
від 18.07.2011р. за № 2409, видаткова накладна
за № 98 від 27.07.2011р., рахунок за № 115 від
27.07.2011р., довіреність від 25.07.2011р. за № 796,
видаткова накладна за № 114 від 22.08.2011р.,
рахунок за № 131 від 22.08.2011р., довіреність
від 15.08.2011р. за № 2852, видаткова накладна
за № 181 від 30.11.2011р., рахунок за № 205 від
30.11.2011р., довіреність від 30.11.2011р. за №
5) по господарським
взаємовідносинам з ВАТ «Металургійний
комбінат «Азовсталь»: видаткова
від 25.02.2010р., акт приймання-передачі
готової продукції за № СА-01/10 від
від 24.03.2010р., видаткова накладна за №
приймання-передачі готової продукції
за № СА-02/10 від 30.03.2010р., видаткова
від 30.04.2010р., видаткова накладна за №
приймання-передачі готової продукції
за № СА-03/10 від 30.04.2010р., видаткова
від 07.06.2010р., видаткова накладна за №
приймання-передачі готової продукції
за № СА-04/10 від 07.06.2010р., видаткова
30.06.2010р., товаро-транспортна накладна
від 06.06.2010р., довіреність від 05.06.2010р. за
готової продукції за № СА-05/10 від
товаро-транспортна накладна від
від 21.06.2010р., видаткова накладна за №
накладна від 27.06.2010р., видаткова
29.07.2010р., товаро-транспортна накладна
від 29.07.2010р., акт приймання-передачі
готової продукції за № СА-06/10 від
29.07.2010р., видаткова накладна за №
від 02.08.2010р., видаткова накладна за №
від 19.08.2010р., акт приймання-передачі
готової продукції за № СА-07/10 від
від 10.09.2010р., видаткова накладна за №
товаро-транспортна накладна від
21.09.2010р., акт приймання-передачі готової
продукції за № СА-08/10 від 21.09.2010р.,
30.09.2010р., товаро-транспортна накладна
від 30.09.2010р., акт приймання-передачі
готової продукції за № СА-09/10 від
01.10.2010р., товаро-транспортна накладна
від 01.09.2010р., акт приймання-передачі
готової продукції за № СА-10/10 від
01.10.2010р., видаткова накладна за № РН-000139
від 15.10.2010р., рахунок-фактура за № СФ-000174
від 15.10.2010р., товаро-транспортна
накладна від 16.10.2010р., видаткова
накладна за № РН-000140 від 19.10.2010р.,
рахунок-фактура за № СФ-000175 від 19.10.2010р.,
товаро-транспортна накладна від
19.10.2010р., видаткова накладна за № РН-000144
від 22.10.2010р., рахунок-фактура за № СФ-000180
від 22.10.2010р., товаро-транспортна
накладна від 23.10.2010р., видаткова
накладна за № РН-000148 від 26.10.2010р.,
рахунок-фактура за № СФ-000183 від 26.10.2010р.,
товаро-транспортна накладна від
26.10.2010р., акт приймання-передачі готової
продукції за № СА-11/10 від 26.10.2010р.,
видаткова накладна за № РН-000149 від
28.10.2010р., товаро-транспортна накладна
від 28.10.2010р., видаткова накладна за №
РН-000150 від 29.10.2010р., товаро-транспортна
накладна від 30.10.2010р., акт
приймання-передачі готової продукції
за № СА-12/10 від 29.10.2010р., видаткова
накладна за № РН-000160 від 16.11.2010р.,
товаро-транспортна накладна від
16.11.2010р., видаткова накладна за № РН-000166
від 22.11.2010р., видаткова накладна за №
РН-000173 від 29.11.2010р., рахунок-фактура за №
СФ-000219 від 29.11.2010р., видаткова накладна
за № РН-000175 від 02.12.2010р.,
товаро-транспортна накладна від
02.12.2010р., видаткова накладна за № РН-000181
від 14.12.2010р., товаро-транспортна
накладна від 14.12.2010р., видаткова
накладна за № РН-000182 від 14.12.2010р.,
товаро-транспортна накладна від
14.12.2010р., видаткова накладна за № РН-000184
від 17.12.2010р., товаро-транспортна
накладна від 17.12.2010р., видаткова
накладна за № РН-000186 від 22.12.2010р.,
товаро-транспортна накладна від
22.12.2010р., видаткова накладна за № РН-000188
від 24.12.2010р., від 22.02.2011р. за № 19,
товаро-транспортна накладна від
22.02.2011р., видаткова накладна за № 21 від
28.02.2011р., товаро-транспортна накладна
від 28.02.2011р., видаткова накладна за № 21
від 28.02.2011р., рахунок за № 23 від 28.02.2011р.,
акт приймання-передачі готової
продукції за № СА-01/11 від 28.02.2011р.,
видаткова накладна за № 33 від 17.03.2011р.,
товаро-транспортна накладна від
17.03.2011р., видаткова накладна за № 34 від
21.03.2011р., товаро-транспортна накладна
від 21.03.2011р., видаткова накладна за № 36
від 24.03.2011р., товаро-транспортна
накладна від 24.03.2011р., видаткова
накладна за № 38 від 29.03.2011р.,
товаро-транспортна накладна від
29.03.2011р., акт приймання-передачі готової
продукції за № СА-02/11 від 31.03.2011р.,
видаткова накладна за № 41 від 30.03.2011р.,
рахунок за № 45 від 30.03.2011р., довіреність
за № 45 від 13.04.2011р., видаткова накладна
за № 47 від 14.04.2011р., довіреність від
08.04.2011р. за № 470, видаткова накладна за №
48 від 15.04.2011р., видаткова накладна за № 50
від 20.04.2011р., видаткова накладна за № 53
від 21.04.2011р., рахунок за № 60 від 21.04.2011р.,
видаткова накладна за № 56 від 28.04.2011р.,
рахунок за № 63 від 28.04.2011р., акт
приймання-передачі готової продукції
за № СА-03/11 від 28.04.2011р.;
6) по господарським
взаємовідносинам з ТОВ «Ваданярдс
океан»: видаткова накладна за № РН-000155
від 08.11.2010р., видаткова накладна за №
РН-000155 від 08.11.2010р., довіреність від
08.11.2010р. за № 433;
7) по господарським
взаємовідносинам з ТОВ
«Придніпровський ремонтний завод»:
довіреність від 05.03.2010р. за № 001845;
8) по господарським
взаємовідносинам з ТОВ «Регіон»:
довіреність від 22.03.2010р. за № 619;
9) по господарським
взаємовідносинам з ТОВ
«Дніпропетровський металургійний
завод імені Петровського»: видаткова
довіреність від 31.02.2010р. за № 513353;
10) по господарським
взаємовідносинам з ВАТ «Армапром»:
22.04.2010р., довіреність від 22.04.2010р. за №
11) по господарським
взаємовідносинам з ВАТ «Завод
«Дніпропрес»: видаткова накладна за №
від 13.05.2010р., довіреність від 13.05.2010р. за
від 23.06.2010р., довіреність від 18.06.2010р. за
№ 100292, видаткова накладна за № РН-000159
від 12.11.2010р., довіреність від 100668 від
11.11.2010р., видаткова накладна за № РН-000162
від 17.11.2010р., видаткова накладна за №
РН-000165 від 19.11.2010р., рахунок-фактура за №
СФ-000231 від 17.11.2010р., довіреність за № 100683
від 19.11.2010р., видаткова накладна за №
РН-000169 від 24.11.2010р., довіреність від
23.11.2010р. за № 100689, видаткова накладна за
№ РН-000177 від 03.12.2010р., рахунок-фактура за
№ СФ-000214 від 22.11.2010р., довіреність за №
100732 від 03.12.2010р., видаткова накладна за
№ РН-000178 від 06.12.2010р.;
12) по господарським
взаємовідносинам з ТОВ
«Придніпровський ремонтно-механічний
17.05.2010р., довіреність від 19.05.2010р. за №
002091, видаткова накладна за № 129 від
21.09.2011р., рахунок за № 148 від 21.09.2011р.,
довіреність від 21.09.2011р. за № 003810,
видаткова накладна за № 137 від 30.09.2011р.,
рахунок за № 153 від 30.09.2011р., довіреність
від 30.09.2011р. за № 003850;
13) по господарським
взаємовідносинам з ТОВ «Бест Лайн»:
09.05.2010р., довіреність від 09.09.2010р. за №
210/1, видаткова накладна від 26.04.2011р. за №
4, довіреність від 24.01.2011р. за № 25,
видаткова накладна за № 65 від 13.05.2011р.,
довіреність від 12.05.2011р. за № 191, рахунок
від 05.05.2011р. за № 70;
14) по господарським
взаємовідносинам з ЗАТ «Макіївський
металургійний завод»: видаткова
довіреність від 05.10.2010р. за № 323,
рахунок-фактура від 06.10.2010р. за №
СФ-0000168, видаткова накладна за № РН-000157
від 11.11.2010р., довіреність від 09.11.2010р. за
№ 367, видаткова накладна за № РН-000179 від
10.12.2010р., довіреність від 03.12.2010р. за № 415,
рахунок від 20.11.2011р. за № 4;
15) по господарським
взаємовідносинам з ВАТ «АМК»:
видаткова накладна за № РН-000158 від
11.11.2010р., видаткова накладна за № РН-000164
від 19.11.2010р., довіреність від 11.11.2010р. за
№ 1712, видаткова накладна за № РН-000189
від 23.12.2010р., довіреність від 20.12.2010р. за
№ 1884;
16) по господарським
взаємовідносинам з ВАТ «Полтавський
ГЗК»: видаткова накладна за № РН-000163
від 18.11.2010р., довіреність від 17.11.2010р. за
№ 6056, видаткова накладна за № РН-000187
від 23.12.2010р., довіреність від 22.12.2010р. за
№ 7194;
17) по господарським
взаємовідносинам з ЗАТ «Нікопольський
ремонтний завод»: видаткова накладна
за № РН-000190 від 24.12.2010р., довіреність від
22.12.2010р. за № 2813;
18) по господарським
взаємовідносинам з ПП «Стандарт ІПФ»:
видаткова накладна за № 51 від 20.04.2011р.,
довіреність від 20.04.2011р. за № 688,
видаткова накладна за № 89 від 01.07.2011р.,
рахунок від 01.06.2011р. за № 100, довіреність
від 29.06.2011р. за № 28;
19) по господарським
взаємовідносинам з ПАТ
«Новокраматорський машинобудівний
завод»: видаткова накладна за № 52 від
20.04.2011р., довіреність від 20.04.2011р. за №
111/1247, видаткова накладна за № 61 від
05.05.2011р., довіреність від 05.05.2011р. за №
111/1410, видаткова накладна за № 79 від
10.06.2011р., довіреність від 08.06.2011р. за №
111/1863, видаткова накладна за № 81 від
23.06.2011р., довіреність від 23.06.2011р. за №
111/2090, видаткова накладна за № 163 від
08.11.2011р., довіреність від 09.11.2011р. за №
111/3972, рахунок за № 172 від 21.10.2011р.,
видаткова накладна за № 193 від 07.12.2011р.,
довіреність від 02.12.2011р. за № 111/4320;
20) по господарським
взаємовідносинам з ПАТ «Єнакієвський
металургійний завод»: видаткова
накладна за № 76 від 08.06.2011р.,
довіреність від 01.06.2011р. за № 577,
видаткова накладна № 110 від 04.08.2011р.,
рахунок за № 125 від 04.08.2011р., видаткова
накладна за № 148 від 21.10.2011р., рахунок за
№ 171 від 21.10.2011р.;
21) по господарським
взаємовідносинам з ПАТ «Алчевський
металургійний комбінат»: видаткова
накладна за № 168 від 11.11.2011р., рахунок за
№ 179 від 31.10.2011р., довіреність від
10.11.2011р. за № 1873, видаткова накладна за
№ 174 від 17.11.2011р., довіреність від
14.11.2011р. за № 1891, видаткова накладна за
№ 176 від 24.11.2011р., довіреність від
21.11.2011р. за № 1931;
22) по господарським
взаємовідносинам з ТОВ «Нововтормет»:
видаткова накладна за № 203 від 27.12.2011р.,
рахунок за № 224 від 22.12.2011 року.
Крім того, на підтвердження
використання отриманого від ПП
«Стас-2007» матеріалу у господарській
діяльності позивачем були надані
відомості по складу за 2011 рік.
Відповідно до ст. 2 ст. 3 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.
Відповідно до ст.13 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» первинний
документ - документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.
Згідно зі ст. 9 зазначеного Закону
підставою для бухгалтерського обліку
господарської операції є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій і
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа; дату і
місце складання; назву підприємства
від імені якого складений документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.
Вищеперелічені податкові та видаткові
накладні були складені сторонами у
відповідності вимогам ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні», тобто
містять такі обов'язкові реквізити, як:
назву документа (форми); дату і місце
складання; назву підприємства, від
імені якого складено документ; зміст та
обсяг господарської операції, одиницю
виміру господарської операції; посади
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис.
Досліджені у судовому процесі первинні
бухгалтерські документи не містять
дефектів форми, змісту або походження
первинних і розрахункових документів,
які, в силу ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», Податкового кодексу
України, п. 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів
бухгалтерському обліку (затверджено
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. за № 88) спричиняють втрату
первинними документами юридичної сили
Відповідач у процесі судового розгляду
справи посилався на те, що у
товарно-транспортних накладних у
якості пункту навантаження зазначена
адреса: м.Дніпропетровськ, пр. Героїв 32,
кв. 248, а враховуючи специфіку товару, що
поставлявся, наприклад, феросплави,
алюміній гранульований, тощо,
зберігання його у квартирі не
вважається можливим, що свідчить про
фіктивність поставок. Суд, враховуючи
пояснення позивача про те, що
зазначення цієї адреси є помилковою, а
також враховуючи те, що відповідно до
витягу з ЄДРПОУ адреса:
м.Дніпропетровськ, пр. Героїв 32, кв. 248 є
юридичною адресою ПП «Стас-2007», вважає
вищезазначені твердження
необґрунтованими та такими, що
враховуючи наявність інших
підтверджуючих реальність поставок
первинних бухгалтерських документів,
не є бузумовним підтвердженням
нереальності господарських операцій з
Крім того, у процесі судового розгляду
справи судом було допитано у якості
свідків Кірноса Олега Яковича та
Дроган Оксану Ігорівну, які пояснили,
що господарські відносини у період, що
перевірявся, між ПП «Стас-2007» та
позивачем мали місце, ПП «Стас-2007» є
одним із основних постачальників
сировини для позивача, з яким позивач
співпрацює більше десяти років.
Додатково Кірнос Олег Якович, який є
генеральним директором ПАТ
«Спецсплав», пояснив, що Валковський
О.Г. - директор ПП «Стас-2007»
запропонував здійснювати постачання
сировинних матеріалів на умовах їх
доставки на підприємство ПАТ
«Спецсплав» автомобільним
транспортом. Отримувані від ПП
«Стас-2007» сировинніх матеріали
використовувались у виробництві
продукції. Усі матіріали, як правило,
надходили у поліпропіленових мішках,
які називаються МКР або біг-бег. Окремі
сировинні матеріали на
заводі-виготовлювачеві поміщають в
сталеві барабани, наприклад, порошок
алюмінія. Однак, такі барабани
постачальники звичайно також
поміщають у зав'язані поліпропіленові
мішки, щоб вантаж було зручно
транспортувати, перевантажувати,
перезважувати. Феросплави без
упаковки, «навалом» підприємство
ніколи не отримувало. Такі матеріали,
як плавиковошпатовий концентрат у
кусках або у порошку на підприємство
також завжди надходить у
поліпропіленових мішках типу біг-бег.
Для виробництва продукції
підприємства не використовуються
матеріали підвищенної небезпеки,
особливо шкідливі, отруйні, такі, що
потребують особливого пакування, умов
зберігання та транспортування. Усі
матеріали, що отримує підприємстов,
зберігаються у закритих сухих
приміщеннях в пакуванні, їх випадкове
змішування не допускається.
Транспортування та зберігання
матеріалів здійснюється згідно із
розділами ГОСТу, наприклад, по ГОСТу
«Ферротитан». Інколи, разом з вантажами
на підприємство приїзжав Валковський
О.Г. - директор ПП «Стас-2007». Прийманням
вантажів, що надходили з ПП «Стас-2007» на
підприємстві займався інженер по
підготовці виробництва або начальник
Також у процесі судового розгляду
справи свідком Дроган Оксаною
Ігорівною, яка на ПАТ «Спецсплав»
працює бухгалтером по матеріальному
обліку, зазначено про те, що з метою
документування операцій надходження
сировинних матеріалів на склад
використовується прибуткова накладна,
прийманням сировинного матеріалу
займались відповідальні особи на
Представник позивача у судовому
засіданні зауважив на тому, що
посилання відповідача на положення
Закону україни «Про захист прав
споживачів» є недоречним, адже
зазначений закон регулює відносини з
фізичною особою-кінцевим покупцем,
який отримує товар з метою, відмінною
від ведення господарської діяльності.
У процесі судового розгляду справи
відповідач посилався на наявність
кримінальної справи щодо директора ПАТ
«Спецсплав» Кіроноса О.Я. за ознаками
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, з
приводу якого суд зазначає таке.
У провадженні СВ Лівобережної МДПІ м.
Дніпропетровська перебували матеріали
кримінального провадження,
щодо директора ПАТ «Спецсплав»
Кіроноса О.Я. за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212
Постановою від 21.12.2013р. по
кримінальному провадженню за №
відомостей, які мають принципове
значення по провадженню, призначено
проведення почеркознавчої експертизи.
Для проведення експертизи есперту
направлені оригінали первинних
документів ПАТ «Спецсплав» по
взаємовідносинам з ПП «Стас-2007»,
виписані від імені Волковського О.Г., а
також зразки вільного та
експериментального почерку та
підписів Волковського О.Г.
Згідно висновку експерта № 62.04-436 від
23.12.2013р., який міститься у матеріалах
адміністративної справи, СТКОР
Бабушкінського РВ ДМУ НДЕКЦ при ГУМВС
України у Дніпропетрвоській області
підписи у господарських документах ПАТ
«Спецсплав» по взаємовідносинам з ПП
«Стас-2007» виконані Волковським О.Г.
Досудовим розслідуванням не
встановлена відсутність відвантаження
та транспортування товару від ПП
«Стас-2007» на адресу ПАТ «Спецсплав».
Крім того, розкриттям банківської
таємниці по рахункам ПП «Стас-2007,
відкритих у ПАТ «Приват Банк»
підтверджено факти отримання грошових
коштів за поставлені на адресу ПАТ
У зв'язку із викладеними обставинами,
постановою СВ Лівобережної МДПІ
м.Дніпропетровська від 25.12.2013р., яка
містиься у матеріалах справи,
кримінальне провадження,
23.11.2012р. закрито у зв'язку із
відсутність у діях ПАТ «Спецсплав»
складу кримінальних правопорушень,
передбачених ст.ст. 212, 366 КК України.
Положеннями п.44.1 ст.44 ПК України
визначено, що для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
Водночас, статтею 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
З матеріалів справи встановлено, що
первинні документи бухгалтерського та
податкового обліку позивача, які
надані ним в підтвердження формування
валових витрат відповідають вимогам
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», виписані підприємствами, які
станом на момент спірних правовідносин
є платниками ПДВ, що не заперечується
відповідачем, під час здійснення
господарських операцій перебували на
обліку в органах ДПІ. Доказів
зворотного судовим розглядом справи не
встановлено і актом перевірки не
заперечується та не спростовано.
Отже, оглянуті у судовому засіданні
вищезазначені первинні документи
позивача та контрагентів відповідають
вище переліченим вимогам, містять
необхідні реквізити (печатки
підприємств, підписи уповноважених
осіб тощо) як наслідок - вони є такими,
які підлягають обов'язковому
врахуванню як в бухгалтерському, так і
в податковому обліку.
Таким чином, з вищевикладеного
вбачається, що позивач виконав вимоги
чинного законодавства України і
правомірно на підставі даних
бухгалтерського обліку (первинних
бухгалтерських документів) відобразив
у даних податкового обліку операції із
зазначеними контрагентами.
Крім того, будь-яка неправомірна
діяльність контрагентів (наприклад, їх
«фіктивні» відносини з іншими
контрагентами) не впливають на
результати діяльності позивача і не
можуть бути підставою для притягнення
до відповідальності платника податку,
оскільки згідно ч. 2 ст. 61 Конституції
України, юридична відповідальність
особи має індивідуальний характер.
Враховуючи вищенаведені обставини та
зазначені норми законодавства, суд
вважає, що позивачем у даній справі
було правомірно сформовано податкове
зобов'язання з ПДВ та з податку на
прибуток за період, що перевірявся із
врахуванням господарських операцій із
Таким чином, висновок податкового
органу про порушення позивачем п.п.4.1.6
п.4.1 ст.4, п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємства» (був чинним на
момент виникнення спірних
правовідносин), п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.138.1,
п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України
встановлено заниження валового доходу
всього у сумі 4322081 грн.00 коп., в
порушення п.п.7.4.4 п.7.4 ст.7, п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7
Закону України «Про податок на додану
вартість» (був чинним на момент
виникнення спірних правовідносин),
п.198.1 ст.198, п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України не відповідає
встановленим по справі обставинам.
З огляду на відсутність порушень не
підлягають застосуванню до
відповідача і штрафні санкції за
Відповідно до ч. 2 ст. 161 КАС України при
виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського Суду з прав
людини» практика Європейського Суду з
прав людини є джерелом права та
свідчить про те, що якщо державні
органи мають інформацію про
зловживання в системі оподаткування
конкретною компанією, вони повинні
застосовувати відповідні заходи саме
до цього суб'єкту, а не розповсюджувати
негативні наслідки на інших осіб при
відсутності зловживання з їх боку
(рішення Європейського Суду від 09.01.2007р.
у справі «Інтерсплав проти України»).

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними
владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти
тільки на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, передбачений Конституцією
та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до положень ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
У адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Розглядаючи спір по суті, суд дійшов
висновку, що оскаржувані податкові
повідомлення-рішення № від
25.06.2012р. та № від 25.06.2012 року
прийняті не обґрунтовано, тобто без
урахування усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення, не
пропорційно, зокрема, без дотримання
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямовані ці рішення, а тому
підлягають визнанню протиправними та
скасуванню, а відповідно позовні
вимоги у цій частині підлягають
задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визнання
протиправними дій Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, які
полягають у складанні акту №814/221/3626869
«Про результати планової виїзної
перевірки Приватного акціонерного
товариства «Спецсплав» () з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2009р. по
31.12.2011 року», то суд не вбачає підстав
для її задовлення з огляду на таке.

У відповідності пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК
України, встановлено, що органи
державної податкової служби мають
право: проводити перевірки платників
податків в порядку, встановленому цим
Кодексом.

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України, зазначено,
що органи державної податкової служби
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Крім того, відповідно до п.86.1 ст.86 ПК
України зазначено, що результати
перевірок (крім камеральних)
оформлюються у формі акта або довідки,
які підписуються посадовими особами
органу державної податкової служби та
платниками податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

Відповідно до ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема: спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії).

Акт перевірки та викладені в ньому
факти та висновки не є рішенням
суб'єкта владних повноважень, а є
засобом документування дій
контролюючого органу під час
проведення перевірки та носієм
доказової інформації про виявлені під
час перевірки порушення вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства. Зазначений документ не
породжує правових наслідків, не
спрямований на регулювання тих чи
інших відносин та не має обов'язкового
характеру для платника податків. На
підставі акта перевірки приймається
відповідне рішення контролюючого
органу. Податковий орган має право
викладати в акті перевірки певні
висновки щодо встановлених обставин.
При цьому, оцінка дій посадових осіб
податкового органу щодо викладення
висновків в акті перевірки та щодо
змісту висновків надається при
вирішенні спору щодо оскарження
рішення, прийнятого на підставі акту.

Суд звертає увагу, що акт перевірки не
може бути предметом судового
оскарження, оскільки це службовий
документ, який підтверджує факт
проведення документальної перевірки
фінансово-господарської діяльності
платника податків та має лише
інформаційний характер.

При цьому, судом враховано, що захисту
підлягають порушені або оспорювані
права особи, між тим, самі висновки
перевіряючих осіб, які викладено в акті
перевірки, не призводять та не можуть
призвести до порушення прав та
охоронюваних інтересів особи.

Отже, враховуючи вищевикладене,
проведення перевірки платника
податків, з подальшим складанням акту
або довідки за її результатом, є
обов'язком податкового органу згідно
норм діючого законодавства України.

Крім того, розглядаючи спір по суті, суд
враховував правову позицію Вищого
Адміністративного Суду України,
викладену щодо рішень судів попередніх
інстанцій у цій справі, викладену в
ухвалі від 25.09.2013р., відповідно до якої,
зокрема, «посилаючись на доведеність
реальності господарських відносин за
участю позивача, суди сформували свою
позицію без дослідження умов
перевезення та зберігання товару,
пунктів навантаження товару, специфіки
господарських операцій з огляду на
особливості технології поводження із
феросплавами та концентратами
хімічних сполук. Суди попередніх
інстанцій, обґрунтовуючи правильність
своїх висновків, не надали належної
оцінки відсутнім у матеріалах справи
господарським договорам, що стали
підставою для здійснення
господарських операцій та виконання
умов яких призвело до отримання
сторонами угод економічних
результатів у вигляді реалізації права
на податковий кредит з податку на
додану вартість та зміну балансового
співвідношення витрат і доходів
позивача».

Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України при
вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю або
частково.

Частиною 2 ст. 162 КАС України
встановлено, що у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову, зокрема, про
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення.

Суд зазначає, що достатнім та повним є
захист прав позивача шляхом визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
№ від 25.06.2012р. та № від 25.06.2012
року.

Зважаючи на сукупність викладених
обставин та висновків, позовні вимоги
підлягають задоволенню частково, а
податкові повідомлення-рішення №
від 25.06.2012р. та № від 25.06.2012 року -
визнанню протиправними та скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Таким чином, присудженню з Державного
бюджету України на користь приватного
акціонерного товариства «Спецсплав»
підлягають судові витрати відповідно
до частини задоволених майнових
позовних вимог у сумі 2146 гривень.

Керуючись статтями 14, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов приватного
акціонерного товариства "Спецсплав" до
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними дій, визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції в
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Державної
податкової служби України № від
25.06.2012р. та № від 25.06.2012 року.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Присудити з Державного бюджету України
на користь приватного акціонерного
товариства «Спецсплав» судовий збір у
розімір 2146 гривень.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
03 березня 2014 року

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили на 03.03.2014р. Суддя
З оригіналом згідно Помічник суддіВ.В
Ільков В.В. Ільков О.А. Вовчанська