Справа № 802/2096/13-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2014 р. м. Київ
К/800/52634/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши у попередньому розгляді
справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року у справі № 802/2096/13-а за позовом
прокуратури Вінницької області до
Вінницької міської ради, треті особи:
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про скасування рішення, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2011 року прокуратура
Вінницької області звернулася в суд з
позовом до Вінницької міської ради,
треті особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2, в якому
просила скасувати рішення Вінницької
міської ради № 124 від 25.05.2006 року "Про
затвердження документації із
землеустрою та передачу земельних
ділянок в оренду".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
проведеною прокуратурою Вінницької
області перевіркою законності рішення
Вінницької міської ради № 124 від 25.05.2006
року встановлено, що зазначеним
рішенням порушені вимоги ст.ст. 123, 124
Земельного кодексу України, проект
відведення земельної ділянки, яка
передавалася в оренду, не був
погоджений із органом охорони
культурної спадщини. Рішенням
Вінницької міської ради № 142 від 01.03.2011
року "Про розгляд протесту заступника
прокурора Вінницької області на
рішення Вінницької міської ради "Про
затвердження документації із
землеустрою та передачу земельних
ділянок в оренду" № 124 від 25.06.2006 року"
протест прокурора був відхилений.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 25 липня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 28 вересня
2011 року, відмовлено у задоволенні
позовних вимог.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 12 березня 2013 року скасовані
рішення суду першої та апеляційної
інстанцій, а справа направлена на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 5 серпня 2013
року позовні вимоги задоволені.
Скасоване рішення Вінницької міської
ради № 124 від 25.05.2006 року "Про
затвердження документації із
землеустрою та передачу земельних
ділянок в оренду".

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року скасоване рішення суду першої
інстанції та відмовлено в задоволенні
позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленим по справі
рішенням апеляційного суду ОСОБА_1
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши матеріали касаційної
скарги, проаналізувавши правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що відсутні підстави для
скасування судового рішення, а
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішенням Вінницької
міської ради від 25.05.2006 року № 124
затверджена документація із
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок на АДРЕСА_1, розроблена
товариством з обмеженою
відповідальністю "Міжрегіональне
науково-виробниче підприємство"
Зембудпроект" на замовлення фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, цим же
рішенням вказана земельна ділянка
площею 0,0806 га. була передана ОСОБА_2 в
оренду терміном на 10 років для
комерційного використання
(будівництва, експлуатації та
обслуговування магазину).

Прокуратура Вінницької області внесла
протест на рішення Вінницької міської
ради № 124 від 25.05.2006 року в якому
зазначила, що рішення Вінницької
міської ради № 124 від 25.05.2006 року
підлягає скасуванню з наступних
підстав.

Передача в оренду земельних ділянок
громадянам і юридичним особам зі
зміною їх цільового призначення та із
земель запасу під забудову
здійснюється за проектами землеустрою
щодо відведення земельної ділянки в
порядку, встановленому ст.ст.123,124
Земельного кодексу України. Відповідно
до вимог ст. 50 Закону України "Про
землеустрій", проекти землеустрою щодо
відведення земельних ділянок
складаються у разі надання, передачі,
вилучення (викупу), відчуження
земельних ділянок. Порядок складання
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок встановлюється
Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.9 "Порядку розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок", затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№677 від 26.05.2004 року, проект відведення
земельної ділянки виконавець погоджує
із землевласником або
землекористувачем, органом земельних
ресурсів, природоохоронним органом,
санітарно-епідеміологічною службою,
органом містобудування і архітектури
та охорони культурної спадщини. Однак,
незважаючи на вимоги зазначених норм
законодавства, проект землеустрою щодо
відведення ФОП ОСОБА_2 вказаної
земельної ділянки площею 0,0806 га не був
погоджений із органом охорони
культурної спадщини, що виключає
можливість затвердження такого
проекту та подальшого надання в оренду
земельної ділянки.

В результаті розгляду протесту,
Вінницька міська рада рішенням №142 від
01.03.2011 року, відхилила його, з наступних
підстав. Оскільки, посилання прокурора
на порушення Вінницькою міською радою
"Порядку розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок", затвердженого Постановою КМУ
№ 677, не може бути взяте до уваги, так як
відповідно ст.3 Закону України "Про
охорону культурної спадщини" до
спеціально уповноважених органів
охорони культурної спадщини належать
органи охорони культурної спадщини
місцевого самоврядування. Управління
містобудування і архітектури
Вінницької міської ради здійснює
повноваження органу охорони
культурної спадщини місцевого
самоврядування, а в проекті
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки ФОП ОСОБА_2 наявний висновок
зазначеного управління, як спеціально
уповноваженого органу містобудування
та архітектури та органу охорони
культурної спадщини місцевого
самоврядування. Таким чином, при
прийнятті міською радою рішення від
25.06.2006 року №124 не було допущено
порушень чинного законодавства.
Рішення про відхилення протесту було
отримано позивачем 17.03.2011 року.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що на
час прийняття оскарженого рішення,
управління містобудування і
архітектури Вінницької міської ради не
було наділене відповідними
повноваженнями спеціально
уповноваженого органу охорони
культурної спадщини місцевого
самоврядування.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позовних вимог суд апеляційної
інстанції виходив з того, що земельна
ділянка, яка передавалася в оренду
ОСОБА_2 не є об'єктом культурної
спадщини, а також з того, що вказаний
проект відведення земельної ділянки
затверджений управлінням
містобудування і архітектури
Вінницької міської ради, Вінницьким
міським управлінням земельних
ресурсів, тому висновки позивача
стосовно відсутності погодження
проекту органами охорони культурної
спадщини є такими, що не відповідають
дійсним обставинам справи. Крім того,
оскаржуване рішення Вінницької
міської ради жодним чином не порушує
права ОСОБА_1

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції виходячи з
наступного.

Відповідно ч.1 ст.123 Земельного кодексу
України надання земельних ділянок
юридичним особам у постійне
користування здійснюється на підставі
рішень органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування за
проектами відведення цих ділянок.

Згідно ст. 124 Земельного кодексу
України передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки.

Відповідно ч.6 ст.123 Земельного кодексу
України проект відведення земельної
ділянки погоджується із
землекористувачем, органом по
земельних ресурсах, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органами архітектури та охорони
культурної спадщини і після одержання
висновку державної землевпорядної
експертизи по об'єктах, які їй
підлягають, подається до відповідної
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради, які розглядають
його у місячний строк і, в межах своїх
повноважень, визначених цим Кодексом,
приймають рішення про надання
земельної ділянки.

Згідно ст.3 Закону України "Про охорону
культурної спадщини" (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
прововідносин) до спеціально
уповноважених органів охорони
культурної спадщини належать органи
охорони культурної спадщини місцевого
самоврядування.

Апеляційним судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
на підставі рішення Вінницької міської
ради від 30.04.2003 р. №308 був створений
відділ охорони культурної спадщини і
дизайну при управлінні містобудування
і архітектури Вінницької міської ради.

Положенням про управління
містобудування і архітектуру
Вінницької міської ради визначені
основні завдання управління, а саме
організація містобудівної діяльності
і реалізація повноважень визначених
Законом України "Про охорону
культурної спадщини". Згідно з п.4.13.,
п.4.35. вказаного Положення управління
здійснює повноваження органу охорони
культурної спадщини місцевого
самоврядування та розглядає матеріали
і готує пропозиції по погодженню
проектів землеустрою.

Листом від 19.11.2003 р. вих. №22-1135/5 Державна
служба охорони культурної спадщини
погодила створення органу охорони
культурної спадщини місцевого
самоврядування м. Вінниці.

Таким чином, оскільки згідно висновку
управління містобудування і
архітектури Вінницької міської ради
від березня 2006 року № 21-1114 по проекту
відведення, виданого суб'єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_2,
уповноважений орган погодив
представлений проект відведення
земельної ділянки за адресою на
АДРЕСА_1, відсутні підстави вважати, що
проект відведення земельної ділянки,
яка передавалась в оренду, не був
погоджений із органом охорони
культурної спадщини.

Крім того, відповідно ч.1 ст.2 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Враховуючи те, що оскаржуване рішення
Вінницької міської ради не має
будь-якого відношення до ОСОБА_1 суд
апеляційної інстанцій дійшов до
вірного висновку про відсутність
підстав для захисту його прав, свобод
та інтересів у даній справі.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи вищенаведене суд
апеляційної інстанції дійшов до
вірного висновку про відповідність
рішення Вінницької міської ради №124
від 25.05.2006 року "Про затвердження
документації із землеустрою та
передачу земельних ділянок в оренду"
чинному законодавству України.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
апеляційним судом норм матеріального
чи процесуального права, яке призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом
апеляційної інстанції винесене
законне і обґрунтоване рішення,
постановлене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:

(підписи)

З оригіналом згідно

помічник судді
М.В. Дрибас