Справа № 9101/17373/2011
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2012-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2012 рокусправа № 1170/2а-127/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Шкуропадська В.М.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу апеляційну скаргу
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 03
лютого 2011 року

у справі № 1170/2а-127/11

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції

про скасування рішення,-

встановила:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до Кіровоградського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просив скасувати рішення
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції про застосування
штрафних (фінансових) санкцій №
від 22.06.2010.

Позовні вимоги обґрунтовані
відсутністю порушення підприємцем
порядку ведення касових операцій у
національній валюті в Україні та тим,
що відповідач неправомірно застосував
штрафні санкції у 2010 році за порушення,
які мали місце у 2007 році, оскільки такі
санкції є
адміністративно-господарськими та
застосовуються не більше, ніж за один
рік з дати виникнення таких порушень
згідно ст.250 ГК України. Також позивач
вказує, що прямої заборони на ведення
касової книги законодавством не
передбачено, а відтак її наявність
підтверджує факт оприбуткування
готівки у касі приватного підприємця.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 03.02.2011
адміністративний позов задоволено в
повному обсязі. Скасовано рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 22.06.2010 №. Постанову
обґрунтовано тим, що застосування до
позивача
адміністративно-господарської санкції
у вигляді штрафу за порушення норм
регулювання обігу готівки після
закінчення одного року з дня його
вчинення є неправомірним.

Не погодившись із постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу
(а.с.146), в якій, посилаючись на
необґрунтованість постанови суду
першої інстанції, просить скасувати
постанову суду та відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
оскільки позивачем здійснювались
розрахунки із споживачами як у
безготівковій формі, так і за готівку,
що підтверджується корінцями
розрахункових квитанцій розрахункової
книжки, отже оприбуткування готівки
позивач повинен був здійснювати не у
касовій книзі, а у книзі обліку доходів
і витрат, ведення якої ним не
здійснювалось. Відповідач вказує, що
касова книга як документ для
здійснення первинного обліку готівки в
касі підлягає застосуванню лише
підприємствами (юридичними особами), а
не фізичними особами-підприємцями.
Також відповідач зазначає, що
обмеження строків застосування
штрафних санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки законодавчо
не встановлено, а строки застосування
штрафних санкцій, що передбачені ст.250
Господарського кодексу, не поширюються
на фінансові санкції у вигляді штрафу,
які застосовуються органами ДПС до
порушників вимог Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні, затвердженого Постановою
Правління Національного банку України
від 15.12.2004 № 637.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені судом належним
чином.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, ДПА у
Кіровоградській області та
Кіровоградської ОДПІ проведено
документальну виїзну планову
перевірку дотримання вимог
податкового та іншого законодавства
суб'єкта підприємницької діяльності -
ФО ОСОБА_1 за період з 01.04.2007 по 31.03.2010, за
результатами якої складено акт від
10.06.2010 № 62/1710/236703159 (а. с.20-95).

Перевіркою встановлено порушення
позивачем п.2.6 глави 2 Положення «Про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні»,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15.12.2004
№637.

Як зазначено в акті перевірки,
підприємцем проводились розрахунки зі
споживачами у готівковій та
безготівковій формі, що
підтверджується корінцями
розрахункових квитанцій розрахункової
книжки б/н від 01.07.2007. Згідно наданих на
перевірку корінців розрахункових
квитанцій, позивачем отримано у серпні,
вересні та грудні 2007 року 146 236,34 грн.
готівкових коштів від ПП «Аврора 2007»,
ПП ОСОБА_2 (а. с.89-92).

Суть порушення, виявленого
відповідачем, полягає у несвоєчасності
оприбуткування підприємцем готівки в
книзі обліку розрахункових операцій,
якою у даному випадку повинна бути
книга обліку доходів та витрат, а не
касова книга, яка застосовувалась
позивачем для відображення руху
готівки.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій № від 22.06.2010, яким до
позивача застосовано суму штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 731181,70
грн. у відповідності до ст.1 Указу
Президента України «Про застосування
штрафних санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки» № 436/95 від
12.06.1995.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про безпідставність оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення.

Абзацом 3 статті 1 Указу Президента «Про
застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки» № 436/95 від 12.06.1995 встановлено,
що у разі порушення юридичними особами
всіх форм власності, фізичними особами
- громадянами України, іноземними
громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами
підприємницької діяльності, а також
постійними представництвами
нерезидентів, через які повністю або
частково здійснюється підприємницька
діяльність, норм з регулювання обігу
готівки у національній валюті, що
встановлюються Національним банком
України, до них застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу: за
неоприбуткування (неповне та/або
несвоєчасне) оприбуткування у касах
готівки - у п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми.

Згідно абз.23 п.1.2 п.1 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
Національного Банку України №637 від
15.12.2004 р. (далі - Положення)
оприбуткування готівки - проведення
підприємствами і підприємцями обліку
готівки в касі на повну суму її
фактичних надходжень у касовій книзі,
книзі обліку доходів і витрат, книзі
обліку розрахункових операцій.

У частині 2 підпункту 2.2 пункту 2
Положення встановлено, що підприємства
(підприємці) здійснюють облік операцій
з готівкою у відповідних книгах обліку.

Відповідно до абз.1, 3 п.п.2.6. п.2 Положення
уся готівка, що надходить до кас, має
своєчасно (у день одержання готівкових
коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися.

У разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням РРО або
використанням РК оприбуткуванням
готівки є здійснення обліку зазначених
готівкових коштів у повній сумі їх
фактичних надходжень у книзі обліку
розрахункових операцій на підставі
фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Пунктом 1.2. Положення визначено:

- книга обліку - касова книга, книга
обліку доходів і витрат, книга обліку
виданих та прийнятих старшим касиром
грошей або книга обліку розрахункових
операцій;

- книга обліку доходів і витрат -
документ установленої форми, що
застосовується відповідно до
законодавства України для
відображення руху готівки. Форму
відповідної книги обліку доходів і
витрат установлено Державною
податковою адміністрацією України;

- оприбуткування готівки - проведення
підприємствами і підприємцями обліку
готівки в касі на повну суму її
фактичних надходжень у касовій книзі,
книзі обліку доходів і витрат, книзі
обліку розрахункових операцій.

Додатком № 10 до Інструкції «Про
оподаткування доходів фізичних осіб
від зайняття підприємницькою
діяльністю», затвердженої Наказом ДПІ
України від 21.04.93 р. № 12 затверджено
форму книги обліку доходів і витрат,
яку ведуть фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності протягом
календарного року. Зокрема вказана
книга містить графу сума виручки
(доходу) (крб.), в якій повинні
відображатись суми коштів одержаних
фізичною особо-підприємцем, в т. ч. і
готівкові кошти.

Отже, вірним є висновок суду першої
інстанції, про те, що відповідно до
вищенаведених норм позивач повинен
був здійснювати оприбуткування
готівки шляхом здійснення щоденних
записів у відповідній графі книги
обліку доходів та витрат, доказів чого
суду надано не було.

Тобто судом першої інстанції
обґрунтовано встановлено, що
позивачем готівкові кошти не
оприбутковувались у книзі обліку
доходів та витрат, що свідчить про
наявність порушення приписів п.2.6
Положення.

Разом з тим, суд першої інстанції
зазначив про неможливість
застосування податковим органом
штрафних санкцій після закінчення
річного строку, встановленого ст.250 ГК
України.

Позиція відповідача з цього питання
полягає у тому, що в даних
правовідносинах податковий орган не є
суб'єктом, наділеним господарською
компетенцією, і не здійснює
організаційно-господарських
повноважень щодо суб'єкта
господарювання, а отже, застосовані до
позивача штрафні санкцій не є
адміністративно-господарською
санкцією у розумінні норм
Господарського кодексу України.

Колегією суддів наведені доводи
відповідача не приймаються до уваги.

Зі змісту ч.3 ст.19 ГК України вбачається,
що держава здійснює контроль і нагляд
за господарською діяльністю суб'єктів
господарювання у таких сферах:
збереження та витрачання коштів і
матеріальних цінностей суб'єктами
господарських відносин - за станом і
достовірністю бухгалтерського обліку
та звітності; фінансових, кредитних
відносин, валютного регулювання та
податкових відносин - за додержанням
суб'єктами господарювання кредитних
зобов'язань перед державою і
розрахункової дисципліни, додержанням
вимог валютного законодавства,
податкової дисципліни; тощо.

Відповідно до ст.238 ГК України за
порушення встановлених законодавчими
актами правил здійснення
господарської діяльності до суб'єктів
господарювання можуть бути
застосовані уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідації його
наслідків.

Види адміністративно-господарських
санкцій, умови та порядок їх
застосування визначаються цим
Кодексом, іншими законодавчими актами.
Адміністративно-господарські санкції
можуть бути встановлені виключно
законами.

Штраф за порушення п.1, п.2 ст.3 Закону №
265 підпадає під законодавче визначення
адміністративно-господарської санкції
та є такою санкцією за своєю правовою
природою.

Згідно ст.250 ГК України
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання потягом шести місяців з
дня виявлення порушення, але не пізніше
як через один рік з дня порушення цим
суб'єктом встановлених законодавчими
актами правил здійснення
господарської діяльності, крім
випадків, передбачених законом.

З огляду на те, що
адміністративно-господарські санкції
загалом і штраф, встановлений Указом
Президента, зокрема, є конфіскаційними,
оскільки своїм наслідком мають
вилучення державою у суб'єкта
господарювання основних чи оборотних
фондів, іншого майна, їх застосування
відповідно до ст.41 Конституції України
можливе лише за рішенням суду.

З врахуванням цього, рішення про
стягнення сум адміністративних
санкцій повинно бути в межах строків,
встановлених ст.250 ГК України.

Як вбачається із матеріалів справи,
допущене позивачем порушення правил
обігу готівки вчинено у 2 та 3 кварталах
2007 року, виявлено податковим органом
під час проведення перевірки у червні
2010 року, спірне рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій прийнято у червні 2010 року,
тобто після закінчення одного року з
дня вчинення порушення.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, штрафні санкції
застосовані поза межами строку,
встановленого ст.250 ГК України, тому
оскаржуване рішення Кіровоградської
ОДПІ про застосування штрафних
(фінансових) санкцій № від 22.06.2010
правомірно скасовано судом першої
інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції під час
розгляду даної справи дослідив
обставини, які мають значення для
справи, дав їм правильну юридичну
оцінку, застосував до правовідносин, як
виникли між сторонами по справі норми
права, які регулюють саме ці
правовідносини і зробив обґрунтований
висновок про задоволення позовних
вимог.

Передбачених статтею 202 КАС України
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нового
судового рішення не вбачається, у
зв'язку з чим колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 03.02.2011 у
справі № 1170/2а-127/11 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко