Справа № 2а-5849/09
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року м.
Львів
Справа № 9104/25607/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Клюби В.В., Яворського І.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України на
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 21 січня 2010
року по справі № 2а-5849/09/1770 за позовом
Сільськогосподарського комунального
підприємства «Малолюбашанське» до
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське комунальне
підприємство «Малолюбашанське» (далі -
СКП «Малолюбашанське») звернулось до
суду з адміністративним позовом до
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України, в якому
просило визнати протиправною
бездіяльність відповідача щодо
невидачі спеціального дозволу на право
користування надрами з метою
видобування піску на
«Малолюбашанському - 2» родовищі
будівельних пісків, зобов'язати
відповідача видати йому спеціальний
дозвіл на право користування надрами з
метою видобування піску на
«Малолюбашанському - 2» родовищі
будівельних пісків, яке розташоване на
землях Малолюбашанської сільської
ради Костопільського району
Рівненської області, площею 12.0 га
терміном на 20 років та укласти з ним
угоду про умови користування надрами
відповідно до поданої заяви і доданих
до неї документів.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 21 січня 2010
року позов задоволено частково,
визнано протиправною бездіяльність
відповідача щодо невидачі
спеціального дозволу на право
користування надрами з метою
видобування піску на
«Малолюбашанському - 2» родовищі
будівельних пісків. В решті позову
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою
суду, відповідач подав апеляційну
скаргу, у якій, з посиланням на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить її скасувати в частині
задоволених позовних вимог та в цій
частині прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
посиланням на те, що суд першої
інстанції не звернув увагу на те, що
геологічне вивчення та видобування
корисних копалин є різними видами
користування надрами, а згідно з чинним
на момент виникнення спірних
правовідносин законодавством у межах
однієї ділянки надр можуть проводитися
роботи з геологічного вивчення та
видобування різних за видом корисних
копалин за кількома дозволами, а
оскільки у позивача до моменту
звернення про видачу спеціального
дозволу на право користування надрами
з метою видобування піску був наявний
спеціальний дозвіл на право
користування надрами з метою
геологічного вивчення пісків,
Міністерство охорони навколишнього
природного середовища України не мало
жодних правових підстав щодо
задоволення його заяви та видачі
відповідного спеціального дозволу.

Особи, які беруть участь в справі, в
судове засідання не з'явилися, хоча
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому на підставі пункту 2 частини 1
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

За змістом частини 1 статті 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу
подано відповідачем на рішення суду
першої інстанції, яким позовні вимоги
задоволено частково, суд апеляційної
інстанції перевіряє справу в межах
апеляційної скарги, а саме, в частині
правомірності визнання судом першої
інстанції протиправною бездіяльності
відповідача щодо невидачі
спеціального дозволу на право
користування надрами з метою
видобування піску.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
одним із видів діяльності СКП
«Малолюбашанське» є організація та
видобування корисних копалин, піску,
базальтів.

24 липня 2008 року СКП «Малолюбашанське»
звернулось до Міністерства охорони
навколишнього природнього середовища
із заявою про отримання спеціального
дозволу (без проведення аукціону) на
користування надрами з метою
видобування піску на
«Малолюбашанському - 2» родовищі пісків
площею 12 га, що знаходиться на землях
Малолюбашанської сільської ради
Костопільського району Рівненської
області. До вказаної заяви ним було
додано всі необхідні документи,
перелік яких передбачений додатком 1
до Порядку надання у 2008 році
спеціальних дозволів на користування
надрами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 27
лютого 2008 року N 273 (далі - Порядок).

Відповідь на вказану заяву було надано
відповідачем лише 09 лютого 2009 року за
вихідним № 1557/29/10-09, в якій він зазначив,
що у 2008 році опрацьовано заяву та пакет
документів позивача на отримання
спеціального дозволу на користування
надрами, вони були погоджені в
Міністерстві фінансів України,
Міністерстві економіки України та
Міністерстві юстиції України та 15
грудня 2008 року направлені до Кабінету
Міністрів України для їх розгляду та
прийняття рішення. Також вказав на те,
що Порядок був обмежений у часі та діяв
впродовж 2008 року, тому після
затвердження Кабінетом Міністрів
України Порядку надання у 2009 році
спеціальних дозволів на користування
надрами, питання щодо можливості
надання спеціального дозволу на
користування надрами буде розглянуте
на підставі поданих документів.

Відповідно до пункту 1 Положення про
Міністерство охорони навколишнього
природного середовища України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 02 листопада 2006
року N 1524, Міністерство охорони
навколишнього природного середовища
України (Мінприроди) є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується та координується
Кабінетом Міністрів України.
Мінприроди є головним (провідним)
органом у системі центральних органів
виконавчої влади з питань охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів, екологічної безпеки,
заповідної справи, поводження з
відходами, формування, збереження та
використання екологічної мережі,
геологічного вивчення та забезпечення
раціонального використання надр, а
також топографо-картографічної
діяльності.

Згідно з підпунктом 15 пункту 4
вказаного вище Положення Міністерство
охорони навколишнього природного
середовища України відповідно до
покладених на нього завдань видає в
установленому порядку спеціальні
дозволи на користування ділянками надр
та у випадках, передбачених
законодавством, проводить
ліцензування відповідних видів
господарської діяльності.

У відповідності до статті 16 Кодексу
України про надра спеціальні дозволи
на користування надрами у межах
конкретних ділянок надаються
спеціалізованим підприємствам,
установам і організаціям, а також
громадянам, які мають відповідну
кваліфікацію, матеріально-технічні та
економічні можливості для
користування надрами. Надання
спеціальних дозволів на користування
надрами здійснюється після
попереднього погодження з відповідною
Радою народних депутатів питання про
надання земельної ділянки для
зазначених потреб, крім випадків, коли
у наданні земельної ділянки немає
потреби. Спеціальні дозволи на
користування надрами надаються
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади з
геологічного вивчення та забезпечення
раціонального використання надр за
погодженням з Міністерством охорони
навколишнього природного середовища
України, як правило, на конкурсних
засадах в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку передбачено, що
дозволи надаються Мінприроди
переможцям аукціонів з їх продажу, а
також надрокористувачам у випадках,
передбачених у пункті 7 цього Порядку.

Відповідно до підпункту 1 пункту 7
Порядку без проведення аукціону дозвіл
надається у разі видобування корисних
копалин, якщо заявник, провівши
геологічне вивчення ділянки надр за
власні кошти, здійснив підрахунок
запасів корисної копалини, який
затверджено ДКЗ.

Як видно з матеріалів справи, у
позивача був наявний спеціальний
дозвіл на користування надрами від 28
грудня 2007 року № 3321, відповідно до
якого йому було надано дозвіл на
геологічне вивчення піску ділянки
«Малолюбашанська -2» площею 12.0
га. На підставі вказаного дозволу
позивач здійснив геологічне вивчення
пісків за власні кошти та захистив
запаси в ДЗК від 13 червня 2008 року № 1529.

Відповідно до приписів пункту 7 Порядку
заявники, які мають право на отримання
дозволів без проведення аукціонів,
подають Мінприроди в установленому
порядку заяву разом з документами,
зазначеними у додатку 1, та обов'язково
погоджують питання надання дозволів з
відповідними районними, міськими,
селищними, сільськими радами - на
ділянки надр, що містять корисні
копалини місцевого значення. Рішення
про надання дозволу без проведення
аукціону приймається протягом 70 днів
після надходження заяви разом з
документами у повному обсязі.

Матеріалами справи підтверджується, що
СКП «Малолюбашанське» до заяви про
отримання спеціального дозволу на
користування надрами було додано
необхідні документи та погодження
органами місцевого самоврядування
щодо отримання спеціального дозволу,
як і передбачено Порядком.

Натомість, як вірно встановлено судом
першої інстанції, відповідач повинен
був прийняти рішення щодо надання
дозволу без проведення аукціону
протягом 70 днів після надходження
такої заяви, однак, останнім на протязі
зазначеного строку не було прийнято
відповідного рішення, а лише 09 лютого
2009 року надіслано лист №1557/29/10-09 із
зазначенням про неможливість розгляду
поданої заяви з врахуванням вимог
Порядку, який обмежений в часі та діяв
впродовж 2008 року.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що право на отримання
спеціального дозволу на користування
надрами у позивача виникло з моменту
подання ним відповідної заяви від 24
липня 2008 року, у зв'язку з чим
неприйняття відповідачем рішення
згідно поданих позивачем документів
щодо надання спеціального дозволу у
встановлений строк свідчить про
порушення відповідачем права позивача
на користування надрами.

За наведених обставин суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують і не
дають підстав для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального або процесуального
права, що відповідно до частини 1 статті
200 Кодексу адміністративного
судочинства України є підставою для
залишення апеляційної скарги без
задоволення, а постанови суду - без
змін.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від 21
січня 2010 року по справі № 2а-5849/09/1770 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.В. Клюба

І.О. Яворський