Справа № 810/192/14-а
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року 810/192/14-а

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Скрипки
І.М., секретар судового засідання
Маджар О.М., за участю:

представників позивача - Жуковської
О.О., Рудюк О.Ю.,

представників відповідача - Барканова
С.О., Бортяного Б.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Комунального підприємства
Київської обласної ради «Київський
академічний обласний
музично-драматичний театр імені П.К.
Саксаганського» до Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Київській області про визнання
протиправними дій та скасування
рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Комунальне підприємство Київської
обласної ради «Київський академічний
обласний музично-драматичний театр
імені П.К. Саксаганського» (Комунальне
підприємство, КМ КОР «Київський
академічний обласний
музично-драматичний театр імені П.К.
Саксаганського») із позовом до
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Київській області
(Інспекція) про визнання протиправними
дій, скасування припису та постанови.

Зазначали, що дії по проведенню
перевірки позивача були протиправними,
оскільки Інспекцією не надавалися
документи, які слугували підставою її
проведення, у тому числі повідомлення
та направлення для проведення
перевірки, не здійснено і запис у
журналі перевірок. Стверджували
невідповідність вимогам законодавства
складеного за результатами перевірки
Акта, що потягло за собою
необґрунтованість винесеного припису
та безпідставність постанови про
накладення адміністративного
стягнення. Наголошували на
правильності та достовірності
здійснюваного обліку використання
робочого часу.

Посилаючись на порушення відповідачем
норм Конституції України, Законів
України «Про оплату праці», «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», просили визнати дії
державного інспектора праці щодо
проведення перевірки протиправними;
визнати протиправними та скасувати
припис №10-01-120/50/50 від 10 липня 2013 року і
постанову №10-13-003/72-10 від 25 вересня 2013
року про накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу.

У судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали,
просили суд позов задовольнити
повністю.

Представники відповідача проти
задоволення позову заперечували,
стверджували правомірність дій під час
проведення перевірки, а також
законність винесених припису і
постанови про накладення стягнення у
вигляді штрафу. Вказали, що у театрі не
забезпечується достовірний облік
виконуваної працівниками роботи.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши інші
докази, зокрема письмові, що містяться
в матеріалах справи, суд дійшов
висновку про необхідність часткового
задоволення позову, виходячи із такого.

4 липня 2013 року до Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Київській області звернувся із листом
прокурор міста Біла Церква, в якому
вказав, що відповідною прокуратурою
проводиться перевірка із власної
ініціативи з приводу дотримання
посадовими особами КП КОР «Київський
академічний обласний
музично-драматичний театр ім. П.К.
Саксаганського» вимог чинного
трудового та іншого законодавства.
Зазначив, що для повного, всебічного та
об'єктивного проведення перевірки
виникла необхідність у залученні
спеціалістів Територіальної державної
інспекції з питань праці; просив
виділити спеціаліста для проведення
такої перевірки (а.с.145).

Як вбачається із Акта перевірки
додержання суб'єктами господарювання
законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
страхування №10-01-120/21 від 10 липня 2013
року (а.с.23-42), у період з 5 липня по 10
липня 2013 року здійснювалась відповідна
перевірка діяльності позивача на
підставі наказу №143/01-50 від 5 липня 2013
року та направлення №01-27/696 від 5 липня
2013 року (а.с.138).

За результатами перевірки виявлено, що
в театрі при прийомі на роботу
робітникам встановлюється
випробувальний термін 3 місяці; не
забезпечено достовірний облік
виконуваної працівником роботи,
ведеться фактичний табель обліку
робочого часу, який не співпадає з
табелем обліку робочого часу поданого
в бухгалтерію для нарахування
заробітної плати; керівництвом театру
надаються відпустки без збереження
заробітної плати більш, ніж 15
календарних днів на рік; порушуються
строки виплати заробітної плати за
період щорічної відпустки; порушуються
строки розрахунку зі звільненими
працівниками (а.с.39-41).

У зв'язку із з'ясованими під час
перевірки фактами, Територіальною
державною інспекцією з питань праці у
Київській області 10 липня 2013 року
винесено припис №10-01-120/50-50, яким
позивача зобов'язано: 1) привести у
відповідність до вимог статті 27
Кодексу законів про працю
випробувальний термін для робітників;
2) привести нарахування та виплату
понаднормових годин за 2013 рік
відповідно до статті 106 Кодексу законів
про працю; 3) привести у відповідність
до вимог частини другої статті 84
Кодексу законів про працю відпустки
без додержання заробітної плати; 4)
привести у відповідність до вимог
частини четвертої статті 115 Кодексу
законів про працю виплату заробітної
плати на період щорічної відпустки; 5)
привести у відповідність до вимог
статті 116 Кодексу законів про працю
розрахунок із звільненими
працівниками (а.с.43). Також зазначено, що
до 8 серпня 2013 року необхідно письмово
інформувати інспектора праці про вжиті
заходи.

Листом від 11 липня 2013 року відповідач
повідомив прокуратуру міста Біла
Церква про порушення, виявлені під час
проведення перевірки позивача
(а.с.143-144).

24 липня 2013 року комунальне
підприємство подало заперечення на Акт
перевірки, в яких наводилися доводи
щодо забезпечення у театрі
достовірного обліку робочого часу
(а.с.166).

У відповіді від 12 серпня 2013 року
Інспекцією повідомлено про
відсутність підстав для врахування
заперечень та скасування Акта
перевірки (а.с.168-169).

У судовому засіданні представники
відповідача пояснили, що у
встановлений у приписі термін його
вимоги не виконані, через що було
заплановано проведення повторної
перевірки у вересні 2013 року. 25 вересня
2013 року таку перевірку проведено,
встановлено виконання пунктів 1, 3, 4, 5
оскаржуваного припису. Такі факти не
заперечувалися представниками
позивача. Крім того, у ході повторної
перевірки виявлено невиконання вимог
пункту 2 припису №10-01-120/50-50.

25 вересня 2013 року відповідачем
винесено постанову №10-13-003/12-10 про
накладення адміністративного
стягнення на ОСОБА_6, у зв'язку із
невиконанням у строк до 10 серпня 2013
року вимоги пункту другого приписної
частини припису №10-01-120/50-50 від 10 липня
2013 року щодо нарахування та виплати
понаднормових годин за 2013 рік (а.с.44).

Представники позивача стверджували
про протиправність дій при проведенні
перевірки через ненадання документів,
які були підставою проведення
перевірки, зокрема повідомлення і
направлення, а також відсутність
записів у журналі проведення перевірок
відомостей про неї. Вказали і на той
факт, що ОСОБА_7, яка поставила свій
підпис на Акті перевірки, перебувала у
відпустці під час проведення
перевірки. Подали для огляду у судовому
засіданні журнал реєстрації
документальних перевірок (копія -
а.с.187-189), у якому відсутній запис про
проведення перевірки з 5 липня 2013 року.
При цьому, такий журнал не прошитий;
відомості стосовно проведеної у
вересні повторної перевірки у такому
журналі також відсутні. Подали і копію
наказу від №118К від 3 червня 2013 року
«Про надання основної щорічної
відпустки колективу театру» (а.с.45-54).

Разом із тим, як вбачається із Акта
перевірки, такий документ від імені
позивача підписано ОСОБА_7 із
зазначенням, що ця особа є виконуючим
обов'язки генерального директора
(а.с.42). Крім того, ОСОБА_7, на останній
сторінці Акта, у графах «Направлення на
перевірку та службові посвідчення, що
засвідчують державних інспекторів
праці, пред'явлено», «Копію направлення
(посвідчення) на перевірку надано»,
«Перед початком здійснення перевірки
державними інспекторами праці внесено
запис про перевірку до відповідного
журналу суб'єкта господарювання»
проставила відмітки «Так» (а.с.42).

Крім того, суд зазначає, що у Акті
перевірки наявні відомості про дату і
час початку (5 липня 2013 року, 11 год. 00
хв.) та завершення (10 липня 2013 року, 16
год. 00 хв.) перевірки (а.с.23). Тому доводи
позивача про відсутність у цьому
документи відповідної інформації - не
підтверджуються. У Акті перевірки
дійсно не вказано тип здійснюваних
заходів (планові/позапланові), разом із
тим у направленні на проведенні
перевірки вказано про те, що перевірка
є позаплановою (а.с.138).

На підтвердження достовірності обліку
виконуваної працівниками позивача
роботи представниками КМ КОР
«Київський академічний обласний
музично-драматичний театр імені П.К.
Саксаганського» подано засвідчені
копії табелів обліку використання
робочого часу типової форми №П-5,
затвердженої наказом Держкомстату від
5 грудня 2008 року №489, за період із січня
по квітень 2013 року (а.с.56-91). Недоліків у
таких документах відповідач не вказав,
натомість зазначив, що саме такі табелі
подавалися до бухгалтерії
підприємства, стверджував, що у
позивача велися фактичні табелі обліку
робочого часу, які не співпадали із
першими. При цьому, подав копію табелю
обліку робочого часу за лютий 2013 року
(а.с.159-160), відомості у якому різняться
від тих, що містяться у табелі за той
самий період, наданому позивачем. Крім
того, такий табель за лютий 2013 року,
поданий відповідачем, не містить
обов'язкових реквізитів, які є
необхідними для такого документу,
зокрема посади, підписів посадових
осіб підприємства, дати, місця
складання та не відповідає вимогам
наказу Державного комітету статистики
України від 5 грудня 2008 року «Про
затвердження типових форм первинної
облікової документації зі статистики
праці».

Докази того, що саме поданий Інспекцією
табель обліку робочого часу (а.с.159-160)
містить достовірні відомості -
відсутні.

Представниками КМ КОР «Київський
академічний обласний
музично-драматичний театр імені П.К.
Саксаганського», у свою чергу, подано
копії постанов СВ Білоцерківського МВ
ГУ МВС України в Київській області від
24 вересня 2013 року та від 5 лютого 2014 року
про закриття кримінального
провадження, у зв'язку із тим, що
грубого порушення законодавства про
працю, а також іншого законодавства про
працю у діях керівника КМ КОР
«Київський академічний обласний
музично-драматичний театр імені П.К.
Саксаганського» виявлено не було
(а.с.172-173).

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, суд виходить із наступного.

За правилами частини першої статті 259
Кодексу законів про працю України
нагляд і контроль за додержанням
законодавства про працю здійснюють
уповноважені органи, які не залежать у
своїй діяльності від власника або
уповноваженого ним органу.

За приписами пункту 4 Положення про
Державну інспекцію України з питань
праці, затвердженого Указом Президента
України від 06 квітня 2011 року №386/2011,
Державна інспекція праці України
відповідно до покладених на неї
завдань здійснює державний нагляд та
контроль за додержанням
підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форм
власності, виду діяльності,
господарювання, фізичними особами, які
використовують найману працю та працю
фізичних осіб, Радою міністрів
Автономної Республіки Крим, органами
виконавчої влади та органами місцевого
самоврядування (роботодавці)
законодавства про працю з питань
трудових відносин, робочого часу та
часу відпочинку, нормування праці,
оплати праці, надання гарантій і
компенсацій, пільг для працівників, які
поєднують роботу з навчанням,
дотримання трудової дисципліни, умов
праці жінок, молоді, інвалідів, надання
пільг і компенсацій за важкі та
шкідливі умови праці, забезпечення
спеціальним одягом і спеціальним
взуттям, засобами індивідуального
захисту, мийними та знешкоджувальними
засобами, молоком і
лікувально-профілактичним
харчуванням; проведення обов'язкових
медичних оглядів працівників певних
категорій; дотримання режимів праці та
інших норм законодавства.

Для виконання покладених на неї
завдань така Інспекція має право:
здійснювати безперешкодно перевірки у
виробничих, службових та
адміністративних приміщеннях
роботодавців, суб'єктів
господарювання, які надають послуги з
посередництва у працевлаштуванні в
Україні, здійснюють наймання
працівників для подальшого виконання
ними роботи в Україні в іншого
роботодавця, а також перевірки робочих
місць працівників, розташованих поза
цими приміщеннями, з метою нагляду та
контролю за додержанням законодавства
про працю, зайнятість населення,
ознайомлюватися під час проведення
перевірок з інформацією, документами і
матеріалами та одержувати від
роботодавців, суб'єктів
господарювання, які надають послуги з
посередництва у працевлаштуванні в
Україні, здійснюють наймання
працівників для подальшого виконання
ними роботи в Україні в іншого
роботодавця, необхідні для виконання
повноважень Держпраці України копії
або витяги з документів, ведення яких
передбачено законодавством про працю
та законодавством про зайнятість
(пункт 6 Положення).

Аналогічні за змістом повноваження
покладено і на Територіальну державну
інспекцію з питань праці у Київській
області Положенням про територіальну
державну інспекцію з питань праці у
Київській області, затвердженим
наказом Голови Державної інспекції
України з питань праці від 15 листопада
2011 року №11.

Відповідно до пункту 2 Порядку
проведення перевірок посадовими
особами Державної інспекції України з
питань праці та її територіальних
органів, затвердженого наказом
Міністерства соціальної політики від 2
липня 2012 року №390, право проведення
перевірок мають посадові особи
Держпраці України та її територіальних
органів, які відповідно до своїх
посадових обов'язків мають
повноваження державного інспектора з
питань праці.

Згідно пункту 3 цього Порядку,
інспектор може проводити планові та
позапланові перевірки, які можуть
здійснюватися за місцем провадження
господарської діяльності суб'єкта
господарювання або його відокремлених
підрозділів або у приміщенні органу
державного нагляду (контролю) у
випадках, передбачених Законом України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності». Позапланова перевірка
проводиться незалежно від кількості
раніше проведених перевірок за
наявності підстав, визначених Законом
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності».

Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) визначені у Законі України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» (Закон №877-5).

За визначенням, наведеним у статті 1
цього Закону державний нагляд
(контроль) - діяльність уповноважених
законом центральних органів
виконавчої влади, їх територіальних
органів, державних колегіальних
органів, органів виконавчої влади
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища; а заходи
державного нагляду (контролю) - це
планові та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій.

У силу положень статті 4 Закону №877-5
посадові особи органу державного
нагляду (контролю) з метою з'ясування
обставин, які мають значення для
повноти проведення заходу, здійснюють
у межах повноважень, передбачених
законом, огляд територій або приміщень,
які використовуються для провадження
господарської діяльності, а також
будь-яких документів чи предметів, якщо
це передбачено законом. Плановий чи
позаплановий захід повинен
здійснюватися у присутності керівника
або його заступника, або уповноваженої
особи суб'єкта господарювання. Перед
початком здійснення державного
нагляду (контролю) посадова особа
органу державного нагляду (контролю)
вносить запис до відповідного журналу
суб'єкта господарювання (за його
наявності).

За змістом статті 7 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» для здійснення планового
або позапланового заходу орган
державного нагляду (контролю) видає
наказ, який має містити найменування
суб'єкта господарювання, щодо якого
буде здійснюватися захід, та предмет
перевірки. На підставі наказу
оформляється посвідчення (направлення)
на проведення заходу, яке підписується
керівником або заступником керівника
органу державного нагляду (контролю)
(із зазначенням прізвища, ім'я та по
батькові) і засвідчується печаткою.
Посвідчення (направлення) є чинним лише
протягом зазначеного в ньому строку
здійснення заходу. Перед початком
здійснення заходу посадові особи
органу державного нагляду (контролю)
зобов'язані пред'явити керівнику
суб'єкта господарювання або
уповноваженій ним особі посвідчення
(направлення) та службове посвідчення,
що засвідчує посадову особу органу
державного нагляду (контролю), і надати
суб'єкту господарювання копію
посвідчення (направлення). Посадова
особа органу державного нагляду
(контролю) без посвідчення
(направлення) на здійснення заходу та
службового посвідчення не має права
здійснювати державний нагляд
(контроль) суб'єкта господарювання.

Суб'єкт господарювання має право не
допускати посадових осіб органу
державного нагляду (контролю) до
здійснення заходу, якщо вони не
пред'явили документів, передбачених
цією статтею.

За результатами здійснення планового
або позапланового заходу посадова
особа органу державного нагляду
(контролю), у разі виявлення порушень
вимог законодавства, складає акт, що
передбачено частиною шостою статті 7
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» та пунктом 7
Порядку проведення перевірок
посадовими особами Державної
інспекції України з питань праці та її
територіальних органів.

Акт повинен містити такі відомості:
дату складення акта; тип заходу
(плановий або позаплановий); вид заходу
(перевірка, ревізія, обстеження, огляд
тощо); предмет державного нагляду
(контролю); найменування органу
державного нагляду (контролю), а також
посаду, прізвище, ім'я та по батькові
посадової особи, яка здійснила захід;
найменування юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи - підприємця, щодо діяльності
яких здійснювався захід. Посадова
особа органу державного нагляду
(контролю) зазначає в акті стан
виконання вимог законодавства
суб'єктом господарювання, а в разі
невиконання - детальний опис
виявленого порушення з посиланням на
відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два
примірники акта підписуються
посадовими особами органу державного
нагляду (контролю), які здійснювали
захід, та суб'єктом господарювання або
уповноваженою ним особою, якщо інше не
передбачено законом. Якщо суб'єкт
господарювання не погоджується з
актом, він підписує акт із
зауваженнями.

Зауваження суб'єкта господарювання
щодо здійснення державного нагляду
(контролю) є невід'ємною частиною акта
органу державного нагляду (контролю). У
разі відмови суб'єкта господарювання
підписати акт посадова особа органу
державного нагляду (контролю) вносить
до такого акта відповідний запис. Один
примірник акта вручається суб'єкту
господарювання або уповноваженій ним
особі, а другий - зберігається в органі
державного нагляду (контролю).

Згідно із частиною сьомою статті 7
зазначеного Закону та пунктом 7
Порядку, на підставі акту, складеного
за результатами здійснення заходу, в
ході якого виявлено порушення вимог
законодавства, протягом п'яти робочих
днів з дня завершення здійснення
заходу державного нагляду (контролю)
складається припис, розпорядження,
інший розпорядчий документ щодо
усунення порушень, виявлених під час
здійснення заходу.

Припис є обов'язковим для виконання у
визначені у ньому строки шляхом
усунення порушень вимог законодавства.
Припис видається та підписується
посадовою особою органу державного
нагляду (контролю), яка здійснювала
перевірку.

За нормами статті 188-6 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
невиконання законних вимог посадових
осіб центрального органу виконавчої
влади, що реалізує державну політику з
питань нагляду та контролю за
додержанням законодавства про працю,
щодо усунення порушень законодавства
про працю та загальнообов'язкове
державне соціальне страхування або
створення перешкод для діяльності
цього органу - тягне за собою
накладення штрафу на посадових осіб
від п'ятдесяти до ста
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Як закріплює стаття 230-1 цього ж кодексу
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику з питань
нагляду та контролю за додержанням
законодавства про працю, розглядає
справи про адміністративні
правопорушення, пов'язані з
невиконанням законних вимог посадових
осіб цих органів або створенням
перешкод для діяльності цих органів
(стаття 188-6). Від імені центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань нагляду та
контролю за додержанням законодавства
про працю, розглядати справи про
адміністративні правопорушення і
накладати адміністративні стягнення
мають право: посадові особи,
уповноважені керівником центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань нагляду та
контролю за додержанням законодавства
про працю, - штраф до вісімдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; керівник центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань нагляду та контролю
за додержанням законодавства про
працю, його заступники та уповноважені
ним посадові особи - штраф до ста
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

За приписами статті 287 цього ж кодексу
постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржено прокурором, особою, щодо
якої її винесено, а також потерпілим.

За положеннями статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За нормами частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано; безсторонньо;
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом; пропорційно; з урахуванням
права особи на участь у процесі
прийняття рішення; своєчасно.

За правилами частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

У зв'язку із викладеним вище, суд
приходить до висновку, що відповідачем
не доведено наявність підстав для
винесення пункту 2 оскаржуваного
припису.

При цьому, суд звертає увагу, що решта
пунктів такого припису є виконаними
(реалізованими), у зв'язку із чим їх
скасування не може мати жодних
юридичних наслідків, тому у цій частині
позову слід відмовити.

Стосовно вимоги про скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення, то суд
приходить до висновку про необхідність
відмови у її задоволенні, оскільки вона
оскаржена не уповноваженою на те
особою - Комунальним підприємством
Київської обласної ради «Київський
академічний обласний
музично-драматичний театр імені П.К.
Саксаганського», у той час як належним
суб'єктом звернення із такою вимогою є
саме та фізична особа, стосовно якої
винесена постанова.

Щодо дій по проведенню перевірки, то,
по-перше, посадових осіб відповідача
було допущено до її проведення, а,
по-друге, доводи, наведені позивачем
стосовно протиправності таких дій, не
знайшли підтвердження у ході судового
розгляду, у зв'язку із чим суд відмовляє
у задоволенні цієї вимоги.

Таким чином, на підставі викладеного та
оцінюючи у сукупності встановлені
обставини і перевівши наявні в
матеріалах справи докази, суд дійшов
висновку про часткове задоволення
позову.

За правилам частини третьої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

У випадку, що розглядається,
задоволенню підлягають вимоги
немайнового характеру, у зв'язку із чим
на користь позивача необхідно стягнути
сплачений за них судовий збір у сумі 73
грн. 08 коп.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 158-163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов - задовольнити
частково.

Визнати протиправнним та скасувати
пункт 2 припису Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Київській області №10-01-120/50-50 від 10
липня 2013 року.

У задоволенні решти позовни вимог, -
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Комунального підприємства
Київської обласної ради «Київський
академічний обласний
музично-драматичний театр імені П.К.
Саксаганського» судовий збір у сумі 73
(сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Скрипка І.М.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 28 березня 2014 р.