Справа № 805/1948/14
Суддя: Нікулін О.А.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Дворников М.С.
Суддя-доповідач - Нікулін О.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
справа №805/1948/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Нікуліна О.А.

суддів:
Старосуда М.І., Чебанова О.О.

при секретарі судового засідання:
Турко І.Б.

за участю:

представника позивача:
Євтухової Н.В.

відповідача:
ОСОБА_3

представника відповідача:
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Донецького міського центру зайнятості
- робочого органу виконавчої дирекції
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 25 лютого 2014
року у справі за позовом Донецького
міського центру зайнятості - робочого
органу виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття до ОСОБА_3 про
стягнення незаконно отриманої
допомоги по безробіттю, -

В С Т А Н О В И
В :

У лютому 2014 року позивач звернувся з
адміністративним позовом до ОСОБА_3
про стягнення незаконно отриманої
допомоги по безробіттю.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 25 лютого 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

З постановою суду першої
інстанції не погодився позивач та
звернувся з апеляційною скаргою на неї,
в якій зазначено, що суд першої
інстанції порушив норми
матеріального та процесуального права
внаслідок чого неправильно вирішив
справу, вважає, що постанова підлягає
скасуванню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
правильно встановив правовідносини
між сторонами по справі, застосував
відповідні норми матеріального та
процесуального права та виходив з
наступного.

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про зайнятість населення" від 1 березня
1991 року №803-XII безробітними
визнаються працездатні громадяни
працездатного віку, які через
відсутність роботи не мають заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів і зареєстровані у державній
службі зайнятості як такі, що шукають
роботу, готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

Частина 2 статті 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" покладає на застрахованих
осіб, зареєстрованих в установленому
порядку як безробітні, обов'язок
своєчасно подавати відомості про
обставини, що впливають на умови
виплати їм забезпечення та надання
соціальних послуг.

Статтею 1 Закону України "Про
зайнятість населення" визначено, що
зайнятість - це діяльність громадян,
пов'язана із задоволенням особистих та
суспільних потреб і така, що, як
правило, приносить їм доход у грошовій
або іншій формі.

Відповідно до частини 1 статті 31 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" виплата допомоги
по безробіттю припиняється у разі,
зокрема, призначення виплати на
підставі документів, що містять
неправдиві відомості.

Частиною 3 статті 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" передбачено, що сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Згідно з пунктом 6.14 розділу 6 Порядку
надання допомоги по безробіттю, у тому
числі одноразової її виплати для
організації безробітними
підприємницької діяльності,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 20 листопада 2000 р. № 307 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 14 грудня 2000 р. за
№ 915/5136, якщо під час одержання допомоги
по безробіттю безробітний своєчасно не
подав відомості про обставини, що
впливають на умови її виплати, у тому
числі встановлені під час
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення, з безробітного
стягується сума виплаченої допомоги по
безробіттю з моменту виникнення цих
обставин.

Рішенням Господарського суду
Донецької області по справі № 18/485 в
від 05 грудня 2002 року підприємницьку
діяльність ОСОБА_3 припинено.

Згідно ч.5 ст.124 Конституції України
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Положенням Про державну реєстрацію
суб'єктів підприємницької діяльності,
затвердженим постановою Кабінету
міністрів України від 25.05.1998 № 740 яке
діяло на час прийняття Господарським
судом Донецької області рішення про
припинення підприємницької діяльності
ОСОБА_3, передбачено, що скасування
державної реєстрації суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи здійснюється органом державної
реєстрації за заявою підприємця -
громадянина, а також на підставі
рішення суду (господарського суду),
шляхом виключення його з Реєстру
суб'єктів підприємницької діяльності.

Позивач у своїх доводах посилався на ч.3
ст.46 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних та фізичних осіб
підприємців" у якому передбачено, що
фізична особа позбавляється статусу
підприємця з дати внесення до Єдиного
державного реєстру запису про державну
реєстрацію припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця.

Діючим законодавством, так і
законодавством, яке діяло на час
виникнення спірних правовідносин
(винесення господарським судом рішення
про припинення підприємницької
діяльності) не зобов'язано підприємця,
діяльність якого припинено, самостійно
направляти реєстратору рішення суду
для внесення до Єдиного державного
реєстру.

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що суд першої
інстанції дотримався норм
матеріального та процесуального
права під час вирішення справи, тобто
відсутні підстави для скасування або
зміни судового рішення.

Керуючись ст. 198, 200, 205, 206 КАС України,
суд ,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Донецького
міського центру зайнятості - робочого
органу виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 25 лютого 2014
року - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 25 лютого 2014
року у справі за позовом Донецького
міського центру зайнятості - робочого
органу виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття до ОСОБА_3 про
стягнення незаконно отриманої
допомоги по безробіттю - залишити без
змін.

Ухвала за наслідками апеляційного
перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого
Адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня складення у
повному обсязі.

Ухвала у повному обсязі складена
27 березня 2014 року.

Колегія суддів
О.А.Нікулін

М.І.Старосуд

О.О.Чебанов