Справа № 639/11072/13-а
Суддя: Шиянова Л. О.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

20 березня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Шиянової Л.О.
за участю секретаря - Шевченко А.В.
Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Харкова про
визнання відмови у призначенні пенсії
за вислугу років незаконною та
зобов'язання вчинити певні дії, суд, -
Позивач звернулася до суду зі
вказаними вище адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м. Харкова
про визнання відмови у призначенні їй
пенсії за вислугу років незаконною та
зобов'язання вчинити певні дії .
Позовні вимоги мотивовані тим, що
вона 10.01.2013 року звернулася до
відповідача з заявою щодо призначення
їй пенсії за вислугу років на підставі
ст. 55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення». Відповідно до п. «е»
цієї статті передбачено призначення
пенсії за вислугу років працівникам
освіти, охорони здоров»я, незалежно від
віку та при стажі роботи від 25 до 30
років за переліком, що затверджується в
порядку, який визначається КМУ. Але, у
своєму листі № 4437/0216/31 від 29 липня 2013
року відповідачем позивачу було
надіслано рішення відділу від 16.04.2013
року, яким їй відмовлено у призначенні
їй пенсії за вислугу років. В
обґрунтування такої відмови УПФУ у
Жовтневому районі м. Харкова зазначило,
що не може зарахувати позивачці у
спеціальний стаж роботи, який дає право
на пенсію за вислугу років,а саме :
роботу у Центрі державного
санітарно-епідеміологічного нагляду в
Індустріальному районі м. Хабаровська
з 17 грудня 1991року по 17 вересня 2003 року,
так як переліком закладів і установ
освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу
років, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 909 від
04.11.1993 року, Центр державного
санітарно-епідеміологічного нагляду
Вважаючи такі дії відповідача
неправомірними, та такими що
суперечать вимогам ст. ст.9, 46, 92
Конституції України, ст. ст. 6, 11 «Угоди
про гарантії прав громадян держав -
учасників Співдружності Незалежних
держав в області пенсійного
забезпечення» від 13 березня 1992 року
просила суд: визнати незаконною
відмову управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м. Харкова
призначити їй пенсії за вислугу років
та зобов'язати відповідача призначити
Позивач в судове засідання не
з'явилась, позовні вимоги підтримала та
просили задовольнити їх у повному
Представник Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Харкова в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав та надав
пояснення аналогічні письмовому
запереченню, просив відмовити в
повному обсязі, посилаючись на те, що
переліком закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років ,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 909 від 04.11.1993 року,
санітарно-епідеміологічного нагляду
Заслухавши доводи сторін,
дослідивши письмові докази, суд вважає,
що адміністративний позов підлягає до
задоволення, при цьому суд виходить з
Згідно ст.104 КАС України, до
адміністративного суду має право
звернутися з адміністративним позовом
особа, яка вважає, що порушено її права,
свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин.
Так судом встановлено, що позивач,
ОСОБА_1 з 16.08.1989 року по 17.09.2003 року
працювала помічником санітарного
лікаря відділення гігієни дітей та
підлітків Санітарно-епідеміологічної
станції Індустріального району м.
Хабаровська. На підставі наказу
Федеральної державної установи «Центр
санітарно-епідеміологічного надзору у
Хабаровському краї» №439/л від 17.12.1991
року Санітарно-епідеміологічна
станція Індустріального району м.
Хабаровська була перетворена в
державну установу - «Центр державного
санітарно-епідеміологічного надзору в
Індустріальному районі м. Хабаровська»
Дані обставини підтверджуються
довідкою «Центра гігієни та
епідеміології у Хабаровському краї»
Федеральної бюджетної установи
охорони здоров'я №05/988 від 25.03.2013 року (
а.с.11-12). З даної довідки також
вбачається, що ДУ «Центр державного
санітарно-епідеміологічного надзору в
Індустріальному районі м. Хабаровська»
після перетворення та подальшого
перейменування зберіг функції
санітарно - епідеміологічної станції
(Постанова Ради міністрів РСФСР від
01.07.1991 року №373).
Як вбачається з матеріалів справи
Професійна спілка працівників охорони
здоров'я за проханням позивач
зверталася з цього приводу за
роз'ясненням до Пенсійного фонду
України ( а.с.7,8). Листом Департаменту
пенсійного забезпечення Пенсійного
2013 року відповідачу було повідомлено
про відмову у призначенні пенсії, так
як Постановою Кабінету Міністрів
України № 1181 від 17.12.2012 року внесено
зміни до вказаного вище переліку , а
«санітарно-епідеміологічні заклади»
замінено словами «установи з
проведення лабораторних та
інструментальних досліджень і
випробувань Держсанепідслужби та
територіальні органами
Держсанепіслужби ( щодо працівників,
які не є державними службовцями)»
З таким рішенням управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Харкова суд не погоджується і
при цьому виходить з наступного.
Згідно статті 58 Конституції
України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи. Дія Постанови
КМ України № 909 від 04.11.1993 року не може
поширюватися на правовідносини, які
виникли і закінчилися до її видання
відповідним державним органом і на
думку суду не може бути правовою
підставою для відмови у призначенні
Як вбачається із дослідженої
судом довідки «Центра гігієни та
епідеміології у Хабаровському краї»
Федеральної бюджетної установи
охорони здоров'я №05/988 від 25.03.2013 року ДУ
санітарно-епідеміологічного надзору в
Індустріальному районі м. Хабаровська»
після реорганізації та подальшого
перейменування зберіг функції
санітарно - епідеміологічної станції
(Постанова Ради міністрів РСФСР від
01.07.1991 року №373).
У даній довідці також вказано, що
Санітарно-епідеміологічній станції
Індустріального району м. Хабаровська,
який був перейменований в «Центр
санітарно-епідеміологічного надзору в
Індустріальному районі м. Хабаровська
з 16.08.1989 року по 17.09.2003 року на посаді
помічника санітарного лікаря
відділення гігієни дітей та підлітків,
робота виконувалась повний робочій
день на повну ставку. Тобто, відповідно
до Постанови Ради Міністрів РСФСР № 464
від 06 вересня 1991 року, робота у таких
установах , де і працювала ОСОБА_1,
надавала право на пенсію за вислугу
Крім того ,постановою
міністерства праці та соціального
розвитку Російської Федерації від 23
червня 2003 року №38, встановлено
тотожність найменування
вищезазначених закладів, в яких
працювала ОСОБА_1 в період з 16.08.1989року
по 17.09.2003 року та робота в яких
зараховується до спеціального стажу
роботи,що дає право на призначення
пенсії за вислугу років ( а.с.9).
Таким чином, аналізуючи докази по
справі, суд прийшов до висновку, що
характер роботи ОСОБА_1 після
перетворення однієї державної
санітарно-епідеміологічної служби в
іншу не змінився. Вона працювала саме в
системі органів Держсанепідслужби, але
тільки у Російській Федерації.
Відповідно до положень ст. 37 Закону
РСФСР від 19.04.1991 року № 1034-1, до системи
органів і установ Державної
санітарно-епідеміологічної служби
РСФСР входять, зокрема, центри
санітарно-епідеміологічного нагляду в
Згідно ст. 6 Угоди про гарантії
прав громадян держав - учасників
Співдружності Незалежних держав в
області пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 року, для встановлення прав
на пенсію, в тому числі пенсію на
пільгових підставах і за вислугу років,
громадянам держав - учасників Угоди
враховується трудовий стаж, набутий на
території будь-якої із цих держав, а
також на території колишнього СРСР за
час до вступу в силу цієї Угоди.
Положення ст.22 Конституції України
передбачають заборону звуження змісту
та обсягу існуючих прав і свобод при
прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних законів.
Відповідно до ст..92 Конституції
України форми і види пенсійного
забезпечення визначаються виключно
Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи, відповідно до ст.19 Конституції
України, зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України.
Таким чином, відповідач неправомірно
відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії
На підставі вище викладеного суд
вважає, що позовні вимоги про визнання
відмови у призначенні пенсії за
вислугу років незаконною та
зобов'язання відповідача вчинити дії
щодо її призначення обґрунтовані та
підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.8, 19, 22 ч.3,46, 58,92 Конституції
України, ст.ст. 6,11 «Угоди про гарантії
прав громадян держав - учасників
Співдружності Незалежних держав в
області пенсійного забезпечення» від 13
березня 1992 року, ст. ст. 2, 6, 9, 12, 14, 158,
159,160,161,162,186 КАС України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Харкова про
визнання відмови у призначенні пенсії
за вислугу років незаконною та
зоб'язання вчинити певні дії -
Визнати дії Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Харкова про відмову у
призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу
років неправомірними.
Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Харкова призначити ОСОБА_1
пенсію за вислугу років.
Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Жовтневий райсуд м. Харкова шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня її
проголошення .

Суддя
Л.О.
Шиянова