Справа № 9101/77658/2012
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"22" січня 2014 р. справа № 2а-5067/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Саксаганського районного суду
м.Кривого Рогу від 08 вересня 2011 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області про
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2011 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
незаконною бездіяльність відповідача
щодо нарахування підвищення до пенсії
у меншому розмірі, ніж це передбачено
ст.6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" та зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплатити різницю у період з 01 січня 2006
року по 15 жовтня 2010 року.

Ухвалою Саксаганського районного суду
м.Кривого Рогу від 15 липня 2011 року
позовні вимоги за період з 01 січня 2006
року по 06 січня 2011 року - залишено без
розгляду.

Постановою Саксаганського районного
суду м.Кривого Рогу від 08 вересня 2011
року позовні вимоги задоволені
частково. Визнано протиправними дії
відповідача щодо нездійснення
перерахунку та виплати позивачу
підвищення до пенсії згідно ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" у розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком, зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок та виплатити
позивачу підвищення до пенсії згідно
ст.6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" за період з 06 січня
2011 року до 23 липня 2011 року і до змін в
законодавстві або статусу позивача в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
з урахуванням проведених виплат.

Позивач, не погодившись з вказаною
постановою суду, подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції і
винести нову постанову, якій повністю
задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
оскаржувана постанова суду першої
інстанції прийнята з порушенням норм
процесуального права, суперечить
чинному законодавству та наданим
позивачем доказам, що містяться в
матеріалах справи.

Дана адміністративна справа
розглянута апеляційним судом
відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст.99 Кодексу
адміністративного судочинства України
в редакції, яка діяла на час звернення
позивача до суду, адміністративний
позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Частиною 3 вказаної статті передбачено,
що для захисту прав, свобод та
інтересів особи цим Кодексом та іншими
законами можуть встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не
встановлено інше, обчислюються з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Враховуючи, що передбачене Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни» підвищення до пенсії є окремим
видом соціальної підтримки певної
категорії населення, означеним Законом
врегульований окремий вид
правовідносин, але при цьому строк для
звернення до суду не встановлений,
колегія суддів вважає, що в даному
випадку підлягають застосуванню
приписи Кодексу адміністративного
судочинства України.

Відповідно до ст.100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

З позовом до суду позивач звернувся
06.07.2011 року.

Відкриваючи провадження у справі в
частині позовних вимог, пред'явлених за
період з 06.01.11 року, суд першої
інстанції виходив з того, що поважні
причини пропущення строку до вказаної
дати відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач посилається на те, що
дізнавшись про порушення з боку
відповідача щодо неналежного
нарахування виплати щомісячного
підвищення до пенсії, позивач
звернувся до відповідача з відповідною
заявою про перерахування та доплату
коштів до пенсії, але отримав відмову.
Законні права та інтереси позивача, як
ним зазначено, обмежені шляхом
прийняття окремих конституційних
положень нормативно-правових актів.

Наведені позивачем доводи не можуть
вважатися поважними причинами
пропуску строку звернення до суду за
вимогами, пред'явленими за період до
06.01.2011 року, оскільки жодна норма
законодавства України не обмежує та не
обмежувала конституційно закріплене
право особи на судовий захист своїх
прав і свобод.

З огляду на викладене, приймаючи до
уваги визначені позивачем вимоги,
фактичні обставини справи, а також те,
що зазначена доплата до пенсії є
щомісячними виплатами, про розміри
яких позивачу не могло бути не відомо у
день їх виплат, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги,
пред'явлені за період з 06.01.2011 року,
підлягають розгляду.

Судом першої інстанції правильно
застосовані визначені ст.100 Кодексу
адміністративного судочинства України
правові наслідки пропущення строку
звернення до адміністративного суду,
про що винесено відповідну ухвалу, яка
підлягає оскарженню, як окремий
процесуальний документ. Як вбачається
з матеріалів справи,позивачем дана
ухвала не оскаржена.

Доводи апеляційної скарги не можуть
бути підставою для скасування
постанови суду, а тому апеляційна
скарга позивача підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206
КАС України, суд, -

у х в а л и В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити
без задоволення.

Постанову Саксаганського районного
суду м.Кривого Рогу від 08 вересня 2011
року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
постановлення, ухвала оскарженню не
підлягає .

Головуючий:
С.А. Уханенко

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
Ю.М. Дадим