Справа № 230/1761/14-а
Суддя: Юшков М. М.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

25.02.2014 Справа № 230/1761/14-а
№ провадження: 2-а/230/68/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року
місто Єнакієве

Єнакіївський міський суд Донецької
області у складі:

головуючого - судді Юшкова М.М.,

при секретарі - Мороз К.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Баканьова
С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Єнакієве
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Головного управління МВС України в
Донецькій області Управління
державної автомобільної інспекції про
скасування постанови про
адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з
адміністративним позовом та просить
скасувати постанову інспектора ВДАІ
Єнакіївського МВ ГУМВС України в
Донецькій області, капітана міліції
Баканьова С. М. про адміністративне
правопорушення серії ПС1 № 200941 від 11
лютого 2014 року, відповідно до якої її
було притягнуто до адміністративної
відповідальності за вчинення
адміністративного правопорушення за
ст.122 ч. 2 КУпАП. Свої вимоги позивачка
обґрунтовує тим, що 11 лютого 2014 року
близько 16-05 годині, керуючи
автомобілем, вона була зупинена
відповідачем. Причиною зупинки, зі слів
відповідача було те, що позивачка
рухалась в умовах недостатньої
видимості, не увімкнувши фари
ближнього світла, за що передбачена
відповідальність відповідно до ч.2 ст.
122 КУпАП. Відповідач зазначив, що
видимість була менша ніж 300 метрів.
Однак позивачка вказує на те, що в цей
день захід сонця був о 16-50 годині, що
підтверджується метеоданими,
видимість була видна більш ніж за 300
метрів. Крім того, інспектор не надав
ніяких доказів того, що видимість була
менше 300 метрів. Ніяких приладів чи
технічних засобів, що вимірюють
дистанцію видимості інспектор не мав.
Доказів, зокрема відеофіксацію
вчинення правопорушення, позивачці
надано не було. Інспектор не надав
документи, які б підтверджували
правомірність знаходження в нього
відеокамери та її справність, а також
належність відеокамери. В постанові
відсутні вказівки на те, хто саме
проводив відеофіксацію, немає
інформації під яким кутом проводилась
зйомка, з якого саме місця. Також
позивачка зазначила, що відповідачем
було порушено її право на використання
юридичної допомоги. Крім того,
позивачка зазначила, що працівниками
ДАІ їй не було роз'яснено її права,
передбачені ст.63 Конституції України
та ст.268 КУпАП України. Тому вважає, що
постанова у справі про адміністративне
правопорушення винесена посадовою
особою ДАІ незаконно, з грубим
порушенням норм законодавства,
відомчих актів МВС України, порядку
розгляду справи про адміністративне
правопорушення та норм КУпАП,
необґрунтовано, за неіснуюче
правопорушення, якого він скоїв, з
порушенням законних прав, що призвело
до незаконного притягнення до
адміністративної відповідальності та
накладення адміністративного
стягнення.

У судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимоги, пояснила, що
11 лютого 2014 року був туман. Однак
видимість була не поганою. Було видно
чотири стовпи попереду, що розташовані
понад дорогою. Пояснила, що відеозапис
з вчиненим нею правопорушенням,
працівникми ДАІ їй було надано, однак
вона не вважає його за доказ. Права їй
було роз'яснено частково.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог. Надав диск
з відеофіксацією вчиненого
правопорушення. Крім того пояснив, що 11
лютого 2014 року був сильний туман,
видимість була до 150 метрів. У позивачки
на автомобілі було включено тільки
габариті вогні. В протоколі вказано, що
було виключено противотуманні вогні,
що також вбачається на відеофіксації
правопорушення. Крім того пояснив, що в
місті стовпи розташовані на відстані 50
метрів, а позивачка підтвердила, що
вона бачила 4 стовпи попереду, що є
підтвердженням того, що видимість на
той час була поганою.

Суд, заслухавши позивача, відповідача,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Ст. інспектором ВДАІ Єнакіївського МВ
ГУМВС України в Донецькій області,
капітаном міліції Баканьовим С.М., 11
лютого 2014 року було винесено постанову
про адміністративне правопорушення
серії ПС1№200941 від 11 лютого 2014 року,
якою ОСОБА_1 було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
правопорушення за ст.122 ч. 2 КУпАП у
вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Відповідно до копії вказаної постанови
серії ПС1 № 200941 від 11 лютого 2014 року, що
міститься в справі (а.с.4), ОСОБА_1, 11
лютого 2014 року о 16-06 годині, керувала
транспортним засобом Nissan Micra, державний
номерний знак НОМЕР_1, в м.Єнакієве
пр.Берегового, в умовах недостатньої
видимості, не увімкнувши фари
ближнього світла, чим порушила вимоги
п.19.1 ПДР України та скоїв
правопорушення, передбачене ч.2 ст.122
КУпАП.

Відповідно до ст.7 КпАП України, ніхто
не може бути підданий заходу впливу в
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при
вирішенні спору керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України.

Ст.122 КпАП України передбачає
адміністративну відповідальність за
перевищення водіями транспортних
засобів встановлених обмежень
швидкості руху, проїзд на заборонений
сигнал регулювання дорожнього руху та
порушення інших правил дорожнього
руху. Суб'єктом даних правопорушень
можуть бути тільки водії.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАСУ, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Тобто приймаючи рішення по справі
працівник ДАІ спирався на відеозйомку
правопорушення.

Згідно п. 19.1 ПДР України, у темну пору
доби та в умовах недостатньої
видимості незалежно від ступеня
освітлення дороги, а також у тунелях на
транспортному засобі, що рухається,
повинні бути ввімкнені такі світлові
пристрої: а) на всіх механічних
транспортних засобах - фари ближнього
(дальнього) світла; б) на мопедах
(велосипедах) і гужових возах (санях) -
фари або ліхтарі; в) на причепах та
транспортних засобах, що буксируються,
- габаритні ліхтарі. Примітка: в умовах
недостатньої видимості на механічних
транспортних засобах дозволяється
замість фар ближнього (дальнього)
світла ввімкнути протитуманні фари.

Як вбачається з наданого відповідачем
відеозапису порушення, 11 лютого 2014 року
був туман, ОСОБА_1 керувала автомобілем
в умовах недостатньої видимості, не
увімкнувши фари ближнього світла. В
судовому засіданні позивачка також
підтвердила, що при керуванні, бачила 4
стовпи попереду, що розташовані понад
дорогою. Відповідач пояснив, що в місті
стовпи розташовані на відстані 50
метрів. Таким чином, суд приходить до
висновку, що на той час дійсно була
погана видимість, в зв'язку з туманом,
не більш 200 метрів.

Пояснення позивачки про те, що
відповідачем не було надано їй
відеофіксацію вчинення
правопорушення, суд не бере до уваги,
оскільки в судовому засіданні
позивачка підтвердила, що їй
працівниками ДАІ надавалась
відеофіксація вчинення
правопорушення, однак вона не вважає її
за доказ.

У відповідності до статті 251 КУпАП
доказами у справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчинені та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів , що мають функцію
фото- кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису.

Крім того, у відповідності до п.12 ст.11
Закону України «Про міліцію», міліції
для виконання покладених на неї
обов'язків надається право проводити
аудіо-, відео-, фотофіксацію як
допоміжний засіб попередження
протиправних дій та розкриття
правопорушень.

Відповідно п 19.2 наказу МВС № 111 «Про
затвердження Інструкції з питань
діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС» від 27 березня
2009 року, працівники підрозділів ДПС,
яким видані технічні засоби та
прилади, персонально відповідають
за їх цілісність та працездатність.
Забороняється застосування технічних
засобів та приладів, які не
сертифіковані, не сертифіковані в
Україні у разі якщо вони підлягають
сертифікації відповідно до чинного
законодавства та які не пройшли
метрологічної повірки або мають
свідоцтво про таку повірку, термін
дії якого минув, а також передавати
такі прилади для користування
безпосередньо на маршруті
патрулювання без здійснення
контролю командиром підрозділу
результатів роботи приладу за зміну.

Технічні засоби та прилади для
користування безпосередньо на
маршруті патрулювання в переліку
продукції, що підлягає обов'язковій
сертифікації в Україні, у
відповідності до Наказу Державного
комітету України з питань технічного
регулювання та споживчої політики № 28
від 01.02.2005 «Про затвердження Переліку
продукції, що підлягає обов'язковій
сертифікації в Україні», відсутні.
Відеокамера не є приладом, що підлягає
сертифікації.

Таким чином, суд бере до уваги
відеозапис, наданий позивачем в
судовому засіданні про вчинене
правопорушення позивачкою, оскільки
вважає його доказом по справі.

Крім того, суд не бере до уваги
пояснення позивачки щодо того, що
відповідачем було порушено її право на
використання юридичної допомоги,
оскільки з наданої відеофіксації
правопорушення вбачається, що ОСОБА_1
була згодна на складання постанови та
протоколу правопорушення. Ії було
запропоновано звернутись за юридичною
допомогою та розглядати вказану
постанову в приміщенні ДАІ. Позивачка
підтвердила те, що вказану постанову
буде оскаржувати в судовому порядку.

Також суд не бере до уваги пояснення
позивачки щодо того, що працівниками
ДАІ їй не було роз'яснено її права,
передбачені ст.63 Конституції України
та ст.268 КУпАП України, оскільки в
наданій копії протоколу про
адміністративне правопорушення,
долученого до справи (а.с.7), мається її
підпис в графі, в підтвердження того, що
ОСОБА_1 роз'ясненні її права та
обов'язки, передбачені ст.63
Конституції України та ст.268 КУпАП
України. В судовому засіданні,
позивачка не заперечувала факт того, що
у вказаній графі вона особисто ставила
підпис.

Таким чином, протокол та постанова про
адміністративне правопорушення
відповідають вимогам статті 256 КУпАП.

Суд визнає, що відповідачем доведена
правомірність притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.122 КУпАП України.

Відповідно до ст. 293 КпАП України орган
при розгляді скарги на постанову по
справі про адміністративне
правопорушення перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
приймає одне з таких рішень: залишає
постанову без зміни, скасовує
постанову і надсилає справу на новий
розгляд, скасовує постанову і закриває
справу, змінює захід стягнення в межах,
передбачених нормативним актом про
відповідальність за адміністративне
правопорушення.

Враховуючи наведене суд вважає, що
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.3,4,6-11,14,71,100,160-162,164, 171-2
КАС України, ст.ст.7,9,247, 122, 251, 256, 293 КпАП
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Головного управління МВС України в
Донецькій області Управління
державної автомобільної інспекції про
скасування постанови про
адміністративне правопорушення,
відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя
М.М.Юшков