Справа № 812/6806/13-а
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 березня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/6806/13-а

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

судді: Пляшкової
К.О.,

при секретарі: Шибаєвій Т.В.,

за участю представників

позивача: Маркєлова О.Ю.
(довіреність № 280 від 14.10.2013),

відповідача:
Некрасенко Т.Є. (довіреність № 1420 від
01.10.2013),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом приватного акціонерного
товариства «Кондрашівський піщаний
кар'єр» до Державної податкової
інспекції у Станично-Луганському
районі Головного управління
Міндоходів у Луганській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2013 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов позов приватного
акціонерного товариства
«Кондрашівський піщаний кар'єр» до
Державної податкової інспекції у
Станично-Луганському районі Головного
управління Міндоходів у Луганській
області, у якому позивачем заявлено
вимоги про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 31.05.2013 № ,
від 24.07.2013 № , від 24.07.2013 № ,
від 24.07.2013 № , винесені Державною
податковою інспекцією у
Станично-Луганському районі Головного
управління Міндоходів у Луганській
області на підставі акта перевірки №
16/22/05383566 від 23.05.2013.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог зазначено, що позивач не згоден з
вказаними повідомленнями-рішеннями з
огляду на таке.

Як зазначає позивач, виходячи з акта
перевірки, всі порушення вимог
податкового законодавства засновані
на взаємовідносинах приватного
акціонерного товариства
«Кондрашівський піщаний кар'єр» (далі -
ПрАТ «КПК») з контрагентами -
товариством з обмеженою
відповідальністю «Восток Інвест
Метал» (далі - ТОВ «Восток Інвест
Метал») та приватним підприємством
«Сайд Маркет» (далі - ПП «Сайд Маркет»).
З доводами та висновками податкового
органу щодо ознак нікчемності
фінансово-господарської діяльності,
позивач не погоджується, оскільки вони
не ґрунтуються на вимогах
матеріального права України та
фактичних обставинах укладення і
виконання фінансово-господарських
зобов'язань сторін за укладеними
угодами. Так, за договорами, укладеними
між позивачем та його контрагентами,
відбулася поставка товарів, які
використані у власній господарській
діяльності ПрАТ «КПК». Такі дані
підтверджуються внутрішніми
документами підприємства і були відомі
відповідачу під час здійснення
перевірки. Перевіркою не встановлено
відсутність поставки товару,
невиконання умов договору чи не
отримання товарів з боку ПрАТ «КПК».
Відтак, позивач вважає, що висновки
відповідача щодо відсутності
реального настання правових наслідків
за укладеними договорами є
незаконними.

Посилання відповідача в акті перевірки
на протокол допиту директора ТОВ
«Восток Інвест Метал» позивач вважає
необґрунтованими, оскільки вину
директора у судовому порядку не
доведено. Так, станом на дату складання
акта перевірки та винесення
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень, відносно посадових
осіб ТОВ «Восток Інвест Метал» та ПрАТ
«КПК» не було обвинувальних вироків
суду, які б набрали законної сили.

Крім того, представник позивача
зазначає, що ПрАТ «КПК» не може нести
відповідальність за своєчасність та
правильність відображення
господарських операцій, подання
фінансової звітності і сплати податків
з боку контрагентів - отримувачів
коштів. Позивач повністю виконав свої
зобов'язання перед контрагентами, що
підтверджується первинними
документами.

Представник позивача також зазначив,
що з огляду на той факт, що станом на
момент видачі податкових накладних, як
і на момент перевірки, контрагенти ПрАТ
«КПК» перебували у реєстрі платників
податку на додану вартість, їх
свідоцтва про реєстрацію платниками
ПДВ не були анульовані чи визнані
недійсними, а повноваження осіб, що
складали та підписували податкові
накладні, підтверджуються
повноваженнями директорів цих
контрагентів, позивач, маючи всі
законні підстави для формування
податкового кредиту, не порушував
вимоги податкового законодавства
України, оскільки всі суми, включені
ним до складу податкового кредиту,
підтверджені належним чином
оформленими податковими накладними,
так само і не порушував п.2.4 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.04.1995 № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 та п.9.1
ст.9 Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», то до рахування грошових
зобов'язань за основним платежем та за
штрафними (фінансовими) санкціями, є
протиправним.

На підставі вищевикладеного позивач
просив позовні вимоги задовольнити у
повному обсязі.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги у повному обсязі, надав
пояснення, аналогічні викладеним у
позовній заяві.

Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог
заперечував, про що надав письмові
заперечення проти позову (а.с.12-16 том 2),
у яких зазначив про правомірність
прийняття оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень, пославшись на таке.

ПрАТ «КПК» та ПП «Сайд Маркет» укладено
договір купівлі-продажу від 11.01.2011 №
1-м-11, згідно з яким постачальник
зобов'язується поставити, а покупець
прийняти та оплатити товар в кількості
та за цінами, вказаними у
специфікаціях. У підтвердження факту
постачання товару, ПрАТ «КПК» до
перевірки надано видаткову та
податкову накладні на придбання
колісних пар у кількості 17 одиниць,
виписані від ПП «Сайд Маркет» у лютому
2011 року на загальну суму 85680,00 грн., у
тому числі ПДВ - 14280,00 грн. Документи, які
б підтверджували оплату за поставлену
продукцію, ПрАТ «КПК» до перевірки не
надано. У податковому обліку ПрАТ «КПК»
по операціях з ПП «Сайд Маркет»
включено до складу податкового кредиту
податкової декларації з податку на
додану вартість за лютий 2011 року ПДВ в
розмірі 14280,00 грн.

Також до перевірки ПрАТ «КПК» надано
видаткові та податкові накладні,
виписані від ТОВ «Восток Інвест Метал»,
на придбання шлаку відвального у
кількості 1844,2 т. Та будівельних
матеріалів у травні 2010 року на загальну
суму 209158,01 грн., у тому числі ПДВ - 34859,67
грн. Документи, які б підтверджували
оплату за поставлену продукцію, ПрАТ
«КПК» до перевірки не надано. У
податковому обліку ПрАТ «КПК» по
операціях з ТОВ «Восток Інвест Метал»
включено до складу податкового кредиту
податкової декларації з податку на
додану вартість за травень 2010 року ПДВ
в розмірі 34860,00 грн. та до складу валових
витрат декларації з податку на
прибуток 2010 року в розмірі 174298,00 грн.

Платником до перевірки не були надані
документи на перевезення вантажу:
товарно-транспортні накладні, дорожні
листи вантажного автомобіля або інші
документи, що свідчать про поставку
товару (документи про оплату послуг з
перевезення ТМЦ).

Також, на час перевірки, у ТОВ «Восток
Інвест Метал» та ПП «Сайд Маркет»
встановлено відсутність необхідних
умов для здійснення господарської
діяльності, а саме: відсутні основні
фонди, транспортні засоби, складські
приміщення, трудові ресурси.

Представник відповідача вважає, що
будь-які документи, навіть за наявності
всіх передбачених чинним
законодавством формальних реквізитів
таких документів, мають силу первинних
лише у разі фактичного здійснення
господарських операцій. Тому для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарських
операцій.

У судовому засіданні представник
відповідача надав пояснення,
аналогічні викладеним у запереченнях
проти позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах позовних
вимог і наданих сторонами доказів,
оцінивши докази відповідно до вимог
ст.ст.69-72 КАС України, суд встановив
таке.

ПрАТ «КПК», ідентифікаційний код 05383566,
зареєстровано як юридичну особу
Станично-Луганською районною
державною адміністрацією Луганської
області, що підтверджено довідкою АА №
563688 з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(ЄДРПОУ) та випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (а.с.42-43 том 1).

Позивач перебуває на податковому
обліку у ДПІ в Станично-Луганському
районі з 27.07.1994 за № 264 та відповідно до
свідоцтва про реєстрацію платника
податку на додану вартість від 01.03.2012 №
200030812, виданого ДПІ в
Станично-Луганському, індивідуальний
податковий номер 99, зареєстровано
платником податку на додану вартість з
29.07.1997 (а.с.200 том 1).

З 20.05.2013 по 22.05.2013, згідно п.п.20.1.4, п.п.20.1.6
ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78,
ст.79 ПК України та відповідно до наказу
ДПІ у Станично-Луганському районі
Луганської області ДПС № 108 від 17.05.2013,
повідомлення № 14/22-105 від 17.05.2013
проведено позапланову невиїзну
документальну перевірку ПрАТ «КПК»,
код за , з питань
правомірності нарахування податкових
зобов'язань та податкового кредиту
декларації з податку на додану
вартість за травень 2010 року та податку
на прибуток за півріччя 2010 року, 3
квартали 2010 року, 2010 рік в частині
взаємовідносин з ТОВ «Восток Інвест
Метал», ; з питань
правомірності нарахування податкових
зобов'язань та податкового кредиту
декларації з податку на додану
вартість за лютий 2011 року та податку на
прибуток за 1 квартал 2011 року, 2 квартал
2011 року, 2-3 квартали 2011 року, 2-4 квартали
2011 року в частині взаємовідносин з ПП
«Сайд Маркет», , за
результатами якої складено акт від
23.05.2013 № 16/22/05383566 (а.с.48-75 том 1).

Згідно висновків акта від 23.05.2013 №
16/22/05383566 перевіркою встановлено
порушення ПрАТ «КПК»:

- п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств»; ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні»; п.2.15, п.2.16, п.1.2, п.2.1
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за
№ 168/704, в результаті чого платником
податку ПрАТ «КПК» занижено прибуток,
що підлягає оподаткуванню за період з
01.04.2010 по 31.12.2011 в сумі 174298,00 грн., в тому
числі по фінансово-господарським
операціям з ТОВ «Восток Інвест Метал»
за період з 01.04.2010 по 31.03.2011 в сумі 174298,00
грн., що призвело до заниження суми
податку на прибуток, яка підлягає
нарахуванню до сплати в бюджет за
період з 01.04.2010 по 31.03.2011 в сумі 34860,00 грн.;

- п.п.7.3.1 п.7.3, п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7, п.п.7.7.1 п.7.1
ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість»; п.44.1 ст.44, 185.1 ст.185,
п.188.1 ст.188, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК
України; п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за
№ 168/704, в результаті чого платником
податку ПрАТ «КПК» завищено податковий
кредит за період з 01.05.2010 по 31.05.2010 та з
01.02.2011 по 28.02.2011 в сумі 49140,00 грн., в тому
числі по фінансово-господарським
операціям з ТОВ «Восток Інвест Метал» в
сумі 34860,00 грн., з ПП «Сайд Маркет» в сумі
14280,00 грн., що призвело до завищення
від'ємного значення податку на додану
вартість в сумі 24968,00 грн. та заниження
податку на додану вартість, що підлягає
нарахуванню та сплаті до бюджету в сумі
24172,00 грн., у тому числі по
фінансово-господарським операціям з
ТОВ «Восток Інвест Метал» за травень 2010
року в сумі 17472,00 грн., з ПП «Сайд Маркет»
за лютий 2011 року в сумі 6700,00 грн.

З акта перевірки від 23.05.2013 № 16/22/05383566
вбачається, що відповідачем зроблено
висновок про порушення ПрАТ «КПК»
вимог податкового законодавства, а
саме: безпідставно віднесено до складу
валових витрат, сформовано податковий
кредит, та від'ємне значення податку на
додану вартість, що призвело до
заниження податкових зобов'язань по
податку на прибуток та податку на
додану вартість по операціях з ТОВ
«Восток Інвест Метал» у травні 2010 року;
безпідставно сформовано податковий
кредит та від'ємне значення податку на
додану вартість, що призвело до
заниження податкових зобов'язань по
податку на додану вартість по
операціях з ПП «Сайд Маркет» у лютому
2011 року.

Таких висновків відповідач дійшов з
огляду на те, що ПрАТ «КПК» до перевірки
не надані документи на перевезення
вантажу: товарно-транспортні накладні,
дорожні листи вантажного автомобіля
або інші документи, що свідчать про
поставку товару (документи про оплату
послуг з перевезення ТМЦ).

Крім того, відповідач вважає, що
первинна документація отримана ПрАТ
«КПК» від ТОВ «Восток Інвест Метал» та
ПП «Сайд Маркет» оформлена
підприємствами без мети реального
настання правових наслідків, з метою
заниження об'єкту оподаткування,
несплати податків, у зв'язку з чим дії
підприємств призвели до втрати
дохідної частини Державного бюджету
України.

Також, в акті від 28.10.2010 № 2630/236-35413267 про
результати невиїзної документальної
перевірки ТОВ «Восток Інвест Метал» з
питань правомірності нарахування
податкових зобов'язань та податкового
кредиту декларацій з податку на додану
вартість за період з 01.09.2009 по 30.09.2009, з
01.12.2009, з 01.01.2010 по 30.06.2010 та акті від
05.03.2012 № 556/236-36526593 про результати
позапланової невиїзної документальної
перевірки ПП «Сайд Маркет» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість за період з 01.12.2010 по 31.07.2011
зазначено про відсутність у зазначених
підприємств необхідних умов для
здійснення господарських операцій, а
саме: відсутні основні фонди,
транспортні засоби, складські
приміщення, трудові ресурси.

Засновник та директор ТОВ «Восток
Інвест Метал» ОСОБА_3 працівникам
податкової міліції пояснив, що
документів фінансово-господарської
діяльності, печаток, штампів даного
підприємства у нього немає. Про те, що
він є засновником та директором ТОВ
«Восток Інвест Метал» дізнався від
працівників податкової міліції.

У зв'язку з викладеним відповідачем
зроблено висновок, що первинні
документи, отримані ПрАТ «КПК» від ТОВ
«Восток Інвест Метал», і надані до ДПІ у
Станично-Луганському районі, підписані
не уповноваженою на це особою.

На підставі акта перевірки від 23.05.2013 №
16/22/05383566 відповідачем винесено такі
податкові повідомлення-рішення: від
31.05.2013 № , № , № .

Не погодившись з прийнятими рішеннями,
ПрАТ «КПК» 10.06.2013 звернулося з
первинною скаргою до ГУ Міндоходів у
Луганській області (а.с.80-87 том 1).

Рішенням ГУ Міндоходів у Луганській
області про результати розгляду
первинної скарги від 10.07.2013 №
2956/12-32-10-04/08:

- залишено без змін податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Станично-Луганському районі від 31.05.2013
№ про зменшення розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 24968,00 грн.;

- скасовано податкові
повідомлення-рішення ДПІ у
Станично-Луганському районі від 31.05.2013
№ у частині 6536,25 грн.
застосованої штрафної (фінансової)
санкції та № у частині 4368,00 грн.
застосованої штрафної (фінансової)
санкції, а в іншій частині зазначені
податкові повідомлення-рішення
залишено без змін;

- збільшено на 8715,00 грн. суму податку на
прибуток визначену в податковому
повідомленні-рішенні ДПІ у
Станично-Луганському районі від 31.05.2013
№ ;

- а скаргу директора ПрАТ «КПК» від
10.06.2013 № 151 не задоволено у певній
частині (а.с.88-94 том 1).

На підставі акта перевірки від 23.05.2013 №
16/22/05383566 та рішення ГУ Міндоходів у
Луганській області про результати
розгляду первинної скарги від 10.07.2013 №
2956/12-32-10-04/08 ДПІ у Станично-Луганському
районі винесено такі податкові
повідомлення-рішення:

- № від 31.05.2013, яким ПрАТ «КПК»
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 24968,00 грн., у тому числі по
декларації за лютий 2011 року у сумі 7580,00
грн., за травень 2010 року - 17388,00 грн. (а.с.76
том 1);

- № від 24.07.2013, яким ПрАТ «КПК»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість із
вироблених в Україні товарів на суму
24172,00 грн. та застосовано штрафну
(фінансову) санкцію на суму 4369,00 грн.
(а.с.77 том 1);

- № від 24.07.2013, яким ПрАТ «КПК»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток приватних
підприємств на суму 34860,00 грн. та
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію на суму 10893,75 грн. (а.с.78 том 1);

- № від 24.07.2013, яким ПрАТ «КПК»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток приватних
підприємств на суму 8715,00 грн. (а.с.79 том
1).

Вирішуючи адміністративну справу по
суті заявлених позовних вимог,
оцінюючи обґрунтованість заперечень
відповідача, суд виходить з такого.

Вивченням акта перевірки від 23.05.2013 №
16/22/05383566 з'ясовано, що ДПІ у
Станично-Луганському районі
встановлено порушення з боку ПрАТ
«КПК» податкового законодавства з
податку на прибуток у травні 2010 року та
податку на додану вартість у травні 2010
року, лютому 2011 року.

З викладеного вбачається, що спірні
відносини між ПрАТ «КПК», ТОВ «Восток
Інвест Метал» та ПП «Сайд Маркет»
склалися, у тому числі, під час дії
Законів України «Про оподаткування
прибутку підприємств», «Про податок на
додану вартість».

Таким чином, при вирішенні
адміністративної справи, суд вважає за
необхідне керуватися нормами, як
Законів України «Про оподаткування
прибутку підприємств», «Про податок на
додану вартість», так і Податкового
кодексу України.

Відповідно до п.3.1 ст.3 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» об'єктом оподаткування є
прибуток, який визначається шляхом
зменшення суми скоригованого валового
доходу звітного періоду, визначеного
згідно з п.4.3 цього Закону на суму
валових витрат платника податку,
визначених ст.5 цього Закону; суму
амортизаційних відрахувань,
нарахованих згідно із ст.ст.8 і 9 цього
Закону.

Валовий доход - загальна сума доходу
платника податку від усіх видів
діяльності, отриманого (нарахованого)
протягом звітного періоду в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах як на території України, її
континентальному шельфі, виключній
(морській) економічній зоні, так і за її
межами (п.4.1 ст.4 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»).

Валові витрати виробництва та обігу -
сума будь-яких витрат платника податку
у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності
(п.5.1 ст.5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»).

За змістом п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» до складу валових витрат
включаються, зокрема, суми будь-яких
витрат, сплачених (нарахованих)
протягом звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених п.5.3
- 5.7 цієї статті.

Відповідно до п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Згідно із ст.1 Закону України «Про
податок на додану вартість»:

- податкове зобов'язання - загальна сума
податку, одержана (нарахована)
платником податку в звітному
(податковому) періоді, визначена згідно
з цим Законом (пункт 1.6);

- податковий кредит - сума, на яку
платник податку має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
періоду, визначена згідно з цим Законом
(пункт 1.7);

Відповідно до п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою п.6.1 ст.6 та ст.8-1 цього
Закону, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з: - придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; - придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
вважається відповідно до п.п.7.5.1 п.7.5 ст.5
Закону України «Про податок на додану
вартість» дата здійснення першої з
подій: або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків; або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Підставою для нарахування податкового
кредиту відповідно до п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7
Закону України «Про податок на додану
вартість» є податкова накладна, яка
видається платником податку, який
поставляє товари (послуги), на вимогу їх
отримувача.

Податкова накладна у відповідності із
п.п.7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість» є звітним
податковим документом і одночасно
розрахунковим документом.

Згідно із п.п.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість» якщо
платник податку придбаває (виготовляє)
матеріальні та нематеріальні активи
(послуги), які не призначаються для їх
використання в господарській
діяльності такого платника, то сума
податку, сплаченого у зв'язку з таким
придбанням (виготовленням), не
включається до складу податкового
кредиту.

Згідно абз.1 п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Розділом V Податкового кодексу України
врегульовані питання, пов'язані з
обчисленням та сплатою податку на
додану вартість.

У відповідності із ст.198 ПК України:

- право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу (пункт 198.1);

- датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається: дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною
(пункт 198.2);

- податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду
(пункт 198.3);

- якщо платник податку придбає
(виготовляє) товари/послуги та
необоротні активи, які призначаються
для їх використання в операціях, що не є
об'єктом оподаткування або
звільняються від оподаткування, то
суми податку, сплачені (нараховані) у
зв'язку з таким придбанням
(виготовленням), не відносяться до
податкового кредиту зазначеного
платника (пункт 198.4);

- платник податку зобов'язаний
нарахувати податкові зобов'язання
виходячи з бази оподаткування,
визначеної відповідно до пункту 189.1
статті 189 цього Кодексу, за
товарами/послугами, необоротними
активами, під час придбання або
виготовлення яких суми податку були
включені до складу податкового
кредиту, у разі якщо такі
товари/послуги, необоротні активи
починають використовуватися: а) в
операціях, що не є об'єктом
оподаткування (крім випадків
проведення операцій, передбачених
підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196
цього Кодексу); б) в операціях,
звільнених від оподаткування
відповідно до цього Кодексу,
міжнародних договорів (угод) (крім
випадків проведення операцій,
передбачених підпунктом 197.1.28 пункту
197.1 статті 197 цього Кодексу); в) в
операціях, що здійснюються платником
податку в межах балансу платника
податку, у тому числі передача для
невиробничого використання,
переведення виробничих необоротних
активів до складу невиробничих
необоротних активів; г) в операціях, що
не є господарською діяльністю платника
податку (пункт 198.5);

- не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу) (пункт 198.6).

Порядок визначення суми податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
відшкодуванню з Державного бюджету
України (бюджетному відшкодуванню), та
строки проведення розрахунків
визначено ст.200 ПК України.

Згідно ст.200 ПК України:

- сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду (пункт 200.1);

- при позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом (пункт 200.2);

- при від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду (пункт 200.3);

- якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем послуг; б) залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду (пункт 200,4);

- за наявності достатніх підстав, які
свідчать, що розрахунок суми
бюджетного відшкодування було
зроблено з порушенням норм податкового
законодавства, податковий орган має
право провести документальну
позапланову виїзну перевірку платника
для визначення достовірності
нарахування такого бюджетного
відшкодування протягом 30 календарних
днів, що настають за граничним терміном
проведення камеральної перевірки.
Перелік достатніх підстав, які надають
право податковим органам на
позапланову виїзну документальну
перевірку платника податку на додану
вартість для визначення достовірності
нарахування бюджетного відшкодування
податку, встановлюється Кабінетом
Міністрів України (пункт 200.11).

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою податкову
накладну, яка згідно з п.201.6 ст.201 ПК
України є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту
(п.201.10 ст.201 ПК України).

Згідно з ч.2 ст.3 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції
(ч.2 ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні»).

Пунктом 2.4 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88 встановлені обов'язкові
реквізити для первинних документів, а
саме: назва підприємства, установи, від
імені яких складений документ, назва
документа (форми), код форми, дата і
місце складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Згідно з п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПК України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, заявлених у податкових
(митних) деклараціях, уточнюючих
розрахунках.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що між ПрАТ «КПК»
та ТОВ «Восток Інвест Метал» укладено
договір б/н від 05.05.2010, відповідно до
умов якого постачальник зобов'язується
поставити, а покупець зобов'язується
прийняти та сплатити за
виробничо-технічну продукцію, що
зазначена у специфікації № 1, яка є
невід'ємною частиною договору (а.с.235
том 2).

До договору складено специфікацію № 1,
у якій зазначено найменування товару,
його кількість, вартість (а.с.236 том 2).

Зазначену господарську операцію
оформлено такими документами:

- податковими накладними: № 40 від 06.05.2010
на суму 19000,01 грн., у тому числі ПДВ - 3166,67
грн.; № 41 від 19.05.2010 на суму 82800,00 грн., у
тому числі ПДВ - 13800,00 грн.; № 42 від 28.05.2010
на суму 107358,00 грн., у тому числі ПДВ -
17893,00 грн. (а.с.201, 205, 209 том 1);

- актами про прийняття: № 182 від 30.05.2010, 183
від 19.05.2010 (а.с.202, 206 том 1);

- видатковими накладними: № 282 від 06.05.2010
на суму 19000,01 грн., у тому числі ПДВ - 3166,67
грн.; № 283 від 19.05.2010 на суму 82800,00 грн., у
тому числі ПДВ - 13800,00 грн., № 286 від 28.05.2010
на суму 107358,00 грн., у тому числі ПДВ -
17893,00 грн. (а.с.203, 207, 210 том 1);

- рахунками: № 13 від 06.05.2010 на суму 19000,01
грн., у тому числі ПДВ - 3166,67 грн., № 14 від
19.05.2010 на суму 82800,00 грн., у тому числі ПДВ
- 13800,00 грн. (а.с.204, 208 том 1).

Податкові накладні, отримані від ТОВ
«Восток Інвест Метал», позивач включив
до реєстру отриманих та виданих
податкових накладних за травень 2010
року (а.с.199 том 1, 3-4 том 3).

Дослідженням податкової звітності
ПрАТ «КПК» з податку на прибуток та
податку на додану вартість за спірний
період встановлено, що позивачем у
податковій звітності відображено
операції з ТОВ «Восток Інвест Метал», а
саме: включено витрати по операціях з
ТОВ «Восток Інвест Метал» до складу
валових витрат по декларації з податку
на прибуток за 1 півріччя 2010 року
(а.с.190-192 том 1); до складу податкового
кредиту включено податок на додану
вартість за податковими накладними,
отриманими від ПрАТ «КПК», по
декларації з ПДВ за травень 2010 року
(а.с.187-189 том 1).

Оплату за отриманий товар від ТОВ
«Восток Інвест Метал» здійснено шляхом
укладення договору про уступку права
вимоги б/н від 21.07.2010 та складання акта
погашення взаємної заборгованості б/н
від 30.07.2010 (а.с.237-238, 258 том 2).

Між ПрАТ «КПК» та ПП «Сайд Маркет»
укладено договір № 1М-11 від 11.01.2011,
відповідно до умов якого постачальник
зобов'язується поставити, а покупець
зобов'язується прийняти та сплатити за
виробничо-технічну продукцію, що
зазначена у додатку № 1, який є
невід'ємною частиною договору (а.с.95-96
том 1).

До договору складено додаток № 1, у
якому зазначено найменування товару,
його кількість, вартість (а.с.247 том 2).

Господарську операцію оформлено:
видатковою накладною № РН-0000003 від
01.02.2011 на суму 85680,00 грн., у тому числі ПДВ
- 14280,00 грн.; податковою накладною № 7 від
01.02.2011 на суму 85680,00 грн., у тому числі ПДВ
- 14280,00 грн. (а.с.218, 219 том 1).

Податкову накладну, отриману від ПП
«Сайд Маркет», позивачем включено до
реєстру отриманих та виданих
податкових накладних за лютий 2011 року
(а.с.198 том 1).

Дослідженням податкової звітності
ПрАТ «КПК» з податку на додану вартість
за спірний період встановлено, що
позивачем у декларації по податку на
додану вартість за лютий 2011 року
включено до складу податкового кредиту
податок на додану вартість по операції
з ПП «Сайд Маркет» (а.с.26-29 том 2).

Оплату за отриманий товар від ПП «Сайд
Маркет» здійснено шляхом складання
акта взаємозаліку б/н від 31.03.2011 (а.с.249
том 2).

Також, судом встановлено, що операції з
придбання товарів у ТОВ «Восток Інвест
Метал» та ПП «Сайд Маркет» відображено
ПрАТ «КПК» у бухгалтерському обліку
підприємства, що підтверджено
оборотно-сальдовою відомістю по
рахунку № 281 (а.с.250 том 2).

Суд зауважує, що ДПІ у
Станично-Луганському районі суду не
надано належних та допустимих доказів
на підтвердження невідповідності
первинної документації, якою оформлено
господарські операції з придбання ПрАТ
«КПК» товарів від ТОВ «Восток Інвест
Метал» та ПП «Сайд Маркет» вимогам
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» та Положенню про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88. Не встановлено таких
обставин і у судовому засіданні.

Посилання представника ДПІ у
Станично-Луганському районі на
пояснення засновника та директора ТОВ
«Восток Інвест Метал» ОСОБА_3, надані
працівникам податкової міліції, як на
доказ того, що первинні документи,
отримані ПрАТ «КПК» від ТОВ «Восток
Інвест Метал», і надані до ДПІ у
Станично-Луганському районі, підписані
не уповноваженою на це особою, суд до
уваги не приймає, оскільки, по-перше,
договір та первинні документи від
імені ТОВ «Восток Інвест Метал»
підписано не ОСОБА_3, а заступником
директора ОСОБА_4, а, по-друге, суду не
надано обвинувальних вироків про
притягнення осіб до кримінальної
відповідальності за підробку
документів, які б підтверджували чи
мало місце кримінальне діяння та якою
особою його вчинено.

Крім того, ПрАТ «КПК» до матеріалів
справи приєднано докази на
підтвердження того, що договори,
укладені ПрАТ «КПК» з ТОВ «Восток
Інвест Метал» та ПП «Сайд Маркет»,
укладені позивачем в межах його
господарської діяльності, з метою
використання у господарській
діяльності підприємства, що
підтверджено: актами списання товарів
№ 56 від 05.12.2011, № 15 від 31.01.2013, № 9 від
29.10.2010, № 10 від 29.10.2010 та переліком
матеріалів, що підлягає списанню
(а.с.211-216 том 1).

З урахуванням вищевикладеного суд
дійшов висновку, що позивачем
визначено базу оподаткування податком
на прибуток та податком на додану
вартість, сформовано валові витрати
товариства та податковий кредит,
визначено податкові зобов'язання по
податку на прибуток та податку на
додану вартість із дотриманням вимог
Законів України «Про оподаткування
прибутку підприємств», «Про податок на
додану вартість» та Податкового
кодексу України.

Також, судом встановлено, що ПрАТ «КПК»
документально підтверджено реальність
здійснених господарських операцій з
ТОВ «Восток Інвест Метал» та ПП «Сайд
Маркет» у спірному періоді.

Висновки відповідача про відсутність
реальності здійснення господарських
операцій між ПрАТ «КПК», ТОВ «Восток
Інвест Метал» та ПП «Сайд Маркет», що
ґрунтуються на висновках актів
перевірок від 28.10.2010 № 2630/236-35413267 та від
28.10.2010 № 2630/236-35413267, суд вважає
безпідставними з огляду на те, що
порушення податкового законодавства з
боку контрагента платника податків не
може автоматично свідчити про
наявність порушень податкового
законодавства саме з боку позивача без
підтвердження належними та
допустимими доказами, а отже не може
тягнути за собою настання негативних
наслідків для нього.

Суд вважає за потрібне зазначити, що
ПрАТ «КПК» - покупець на час здійснення
господарських операцій, не мав
обов'язків та повноважень здійснювати
контроль за дотриманням продавцями -
ТОВ «Восток Інвест Метал», ПП «Сайд
Маркет», які на час здійснення
господарських операцій були
зареєстровані у встановленому законом
порядку як юридичні особи та
зареєстровані платниками податку на
додану вартість, вимог законодавства
щодо здійснення господарської
діяльності, дотримання вимог
податкового законодавства тощо і в
подальшому зазнавати певних
негативних наслідків за можливу
неправомірну діяльність вказаних
суб'єктів господарювання.

Відповідачем суду не надано доказів на
підтвердження факту узгодженості дій
позивача з його контрагентами з метою
незаконного отримання податкових
вигод або його обізнаності з такими
діями підприємств-контрагентів, чи
сприяння ухиленню цих підприємств від
виконання податкових зобов'язань.

Суд вважає, що чинне законодавство
України не ставить в залежність
виникнення у платника ПДВ права на
податковий кредит від дотримання вимог
податкового законодавства іншим
суб'єктом господарювання, зокрема, тим,
який був постачальником товарів
(послуг), на вартість яких нарахований
ПДВ, що включений платником податку до
податкового кредиту.

Порушення норм податкового
законодавства контрагентом позивача
має породжувати негативні наслідки
саме для цього підприємства і не може
впливати на права позивача на
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість та
включення витрат за цими операціями до
складу валових витрат підприємства.

Зазначене узгоджується із практикою
Європейського Суду з прав людини. Так, у
справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії»
(заява № 3991/03) Європейський Суд з прав
людини у своєму рішенні від 22 січня 2009
року зазначив, що платник податку не
повинен нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати ПДВ другий раз, а також
сплачувати пеню. На думку Суду, такі
вимоги стали надмірним тягарем для
платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Позиція про те, що невиконання
контрагентом свого зобов'язання зі
сплати ПДВ до бюджету тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме для цієї особи
висловлена Верховним Судом України в
постанові суду від 31 січня 2011 року в
адміністративній справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «ВІК» до
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні про визнання недійсними
податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Посилання представника відповідача на
відсутність товарно-транспортних
накладних у ПрАТ «КПК», як на доказ
відсутності фактичного здійснення
господарської операції, суд оцінює
критично, оскільки, як встановлено у
судовому засіданні, доставка товару на
адресу покупця здійснювалася
продавцями.

Дослідженням податкових накладних,
виданих позивачу ТОВ «Восток Інвест
Метал», ПП «Сайд Маркет» встановлено,
що ПрАТ «КПК» жодних
товарно-транспортних витрат не
понесено.

Товарно-транспортна накладна за своєю
суттю є підтвердженням придбання
автотранспортних послуг і єдиною
підставою для включення до складу
валових витрат сплачених сум за
автотранспортні послуги. Відсутність
товарно-транспортної накладної
свідчить про відсутність підстав для
віднесення до складу валових витрат,
витрат за автотранспортні послуги, а не
витрат з придбання товарів.

Таким чином, на суд вважає, що
відсутність товарно-транспортних
накладних у ПрАТ «КПК» не є перешкодою
для формування підприємством валових
витрат податку на прибуток приватних
підприємств та податкового кредиту по
податку на додану вартість, та не
свідчить про відсутність фактичного
здійснення господарських операцій між
позивачем та його контрагентами.

Посилання представника відповідача на
відсутність під час перевірки
договору, укладеного між ПрАТ «КПК» та
ТОВ «Восток Інвест Метал», а також
доказів оплати за отриманий товар, як
на доказ відсутності фактичного
здійснення господарських операцій, та
відсутності цих документів на час
складання податкової звітності, суд
оцінює критично.

Відповідно до ст.44 ПК України:

- для цілей оподаткування платники
податків зобов'язані вести облік
доходів, витрат та інших показників,
пов'язаних з визначенням об'єктів
оподаткування та/або податкових
зобов'язань, на підставі первинних
документів, регістрів бухгалтерського
обліку, фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту (п.44.1 ст.44 ПК
України);

- платники податків зобов'язані
забезпечити зберігання документів,
визначених у пункті 44.1 цієї статті, а
також документів, пов'язаних із
виконанням вимог законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, не
менш як 1095 днів з дня подання
податкової звітності, для складення
якої використовуються зазначені
документи, а у разі її неподання - з
передбаченого цим Кодексом граничного
терміну подання такої звітності (п.44.3
ст.44 ПК України);

- у разі якщо до закінчення перевірки
або у терміни, визначені в абзаці
другому пункту 44.7 цієї статті платник
податків не надає посадовим особам
органу державної податкової служби,
які проводять перевірку, документи
(незалежно від причин такого ненадання,
крім випадків виїмки документів або
іншого вилучення правоохоронними
органами), що підтверджують показники,
відображені таким платником податків у
податковій звітності, вважається, що
такі документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
такої звітності (п.44.6 ст.44 ПК України).

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що первинна
документація по операціях з ТОВ
«Восток Інвест Метал» та ПП «Сайд
Маркет», у тому числі й договір,
укладений між ПрАТ «КПК» та ТОВ «Восток
Інвест Метал», а також докази оплати за
отриманий товар (акти взаємозаліку,
договір уступки права вимоги, тощо)
вилучена у ПрАТ «КПК» слідчим відділом
Алчевської ОДПІ протоколами обшуку від
05 квітня 2013 року, від 08 квітня 2013 року
(а.с.5-8, 9-11 том 2).

Отже, судом встановлено, що вказані
документи позивачем не надані до
перевірки з поважних причин та їх
ненадання у даному випадку не свідчить
про відсутність документів на час
складання податкової звітності
відповідно до п.44.6 ст.44 ПК України.

З урахуванням вищевикладеного, з
огляду на реальний характер всіх
операцій з придбання товарів, з метою
їх використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності товариства, суд дійшов
висновку, що відповідачем безпідставно
збільшено позивачу податкові
зобов'язання по податку на прибуток
приватних підприємств, податку на
додану вартість, зменшено розмір
від'ємного значення по податку на
додану вартість по операціях з ТОВ
«Восток Інвест Метал» та ПП «Сайд
Маркет».

Безпідставність збільшення позивачу
грошових зобов'язань по податку на
додану вартість та податку на доходи
приватних обумовлює й безпідставність
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в цій частині.

Відтак, податкові повідомлення-рішення
№ від 31.05.2013, № від 24.07.2013, №
від 24.07.2013, № від 24.07.2013 є
протиправними та підлягають
скасуванню.

Отже, судом встановлено, що позовні
вимоги є обґрунтованими та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Згідно із положеннями ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі ч.3 ст.160 КАС України у
судовому засіданні 24 березня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Складення постанови
у повному обсязі відкладено до 28
березня 2014 року, про що згідно вимог ч.2
ст.167 КАС України повідомлено після
проголошення вступної та резолютивної
частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94,
158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов приватного
акціонерного товариства
«Кондрашівський піщаний кар'єр» до
Державної податкової інспекції у
Станично-Луганському районі Головного
управління Міндоходів у Луганській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, - задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Станично-Луганському районі Головного
управління Міндоходів у Луганській
області № від 31.05.2013, яким
приватному акціонерному товариству
«Кондрашівський піщаний кар'єр»
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 24968,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Станично-Луганському районі Головного
управління Міндоходів у Луганській
області № від 24.07.2013, яким
приватному акціонерному товариству
«Кондрашівський піщаний кар'єр»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість із
вироблених в Україні товарів на суму
24172,00 грн. та застосовано штрафну
(фінансову) санкцію на суму 4369,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Станично-Луганському районі Головного
управління Міндоходів у Луганській
області № від 24.07.2013, яким
приватному акціонерному товариству
«Кондрашівський піщаний кар'єр»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток приватних
підприємств на суму 34860,00 грн. та
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію на суму 10893,75 грн.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Станично-Луганському районі Головного
управління Міндоходів у Луганській
області № від 24.07.2013, яким
приватному акціонерному товариству
«Кондрашівський піщаний кар'єр»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток приватних
підприємств на суму 8715,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь приватного акціонерного
товариства «Кондрашівський піщаний
кар'єр» (93602, Луганська область,
Станично-Луганський район, с. Малинове,
вул. Пушкіна, б.91, ідентифікаційний код
05383566) судові витрати по сплаті судового
збору у розмірі 1079,78 грн. (одна тисяча
сімдесят дев'ять гривень сімдесят
вісім копійок).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Повний текст постанови складено та
підписано 28 березня 2014 року.

Суддя
К.О. Пляшкова