Справа № 818/305/14
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 р.
Справа №818/305/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Соколова В.М.

суддів: Глазька С.М., Соп'яненка О.В.,

за участю секретаря судового засідання
- Заіченко А.М.,

представників позивача - Дубовик В.В.,

- Тульчинської
І.Г.,

представників відповідача - Гребеник
В.І.

- Коваленко
В.М.,

представника третьої особи - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу №818/305/14 за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Сумитеплоенерго" до
Антимонопольного комітету України,
треті особи: виконком Сумської міської
ради, ОСОБА_5 про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сумитеплоенерго"
(далі по тексту - позивач, ТОВ
"Сумитеплоенерго") звернулося до
Сумського окружного адміністративного
суду з позовом до Антимонопольного
комітету України (далі по тексту -
відповідач), треті особи: Виконавчий
комітет Сумської міської ради, ОСОБА_5,
в якому просить скасувати рішення
тимчасової адміністративної колегії
Антимонопольного комітету України
№31-р/тк від 27.11.2013 "Про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та накладення штрафу". Свої
вимоги позивач мотивує тим, що Рішення
№31-р/тк є незаконним та
необґрунтованим, оскільки воно
прийнято в результаті неправильного
застосування норм матеріального права,
а висновки, наведені у Рішенні №31-р/тк
суперечать наявним у матеріалах справи
доказам. При цьому представник
позивача наполягав, що з огляду на
положення Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», послуги з
централізованого опалення є
різновидом комунальних послуг, тарифи
на які мають встановлюватись органами
місцевого самоврядування, що фактично
і мало місце. Таким чином, ТОВ
"Сумитеплоенерго" самостійно не
встановлює тарифів, відтак не може
відповідати за відповідність таких
тарифів вимогам законодавства.

У судовому засіданні представники
позивача підтримали позовні вимоги та
просили їх задовольнити.

Представники відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечували з
підстав, викладених у письмових
запереченнях (т.1а.с.68-78), зазначили, що
ТОВ "Сумитеплоенерго" займає
монопольне (домінуюче) становище на
ринку послуг з централізованого
опалення у межах території
обслуговування міста Суми. Порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції полягає у розрахунку ТОВ
"Сумитеплоенерго" двоставкових тарифів
на послуги з централізованого опалення
без врахування приєднаного теплового
навантаження споживачів, а виходячи із
1 кв. м опалювальної площі незалежно від
наявності приладів обліку, що
суперечить вимогам Порядку формування
тарифів на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії та послуги з централізованого
опалення і постачання гарячої води,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 10 липня 2006 року №
955 (чинною у період розрахунку ТОВ
"Сумитеплоенерго" двоставкових тарифів
на надання послуг з централізованого
опалення у 2008, 2010 роках, та Правил
розрахунку двоставкового тарифу на
теплову енергію та гарячу воду,
затверджених наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики від 9 вересня 2000 року
№ 191 (чинними на момент розрахунку ТОВ
"Сумитеплоенерго" двоставкових тарифів
на надання послуг з централізованого
опалення у 2008, 2010 роках, в частині
розрахунку річної (місячної)
абонентської плати, яка мала б
розраховуватися на теплове
навантаження об'єкта теплоспоживання
на 1 Гкал/г).

Представник третьої особи у судовому
засіданні проти позову заперечував з
підстав, викладених у відгуку (т.2 а.с.3-6),
зазначив, що виконавчий комітет
Сумської міської ради приймаючи
рішення про затвердження тарифів № 488
від 10.10.2008 та № 830 від 28.12.2010 діяв на
підставах, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому
засіданні підтримала позицію
представників Антимонопольного
комітету України, зазначивши, що
розрахунок ТОВ "Сумитеплоенерго"
двоставкових тарифів на послуги з
централізованого опалення проведено
без врахування приєднаного теплового
навантаження споживачів, а виходячи із
1 кв. м опалювальної площі незалежно від
наявності приладів обліку, що
суперечить вимогам Порядку формування
тарифів на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії та послуги з централізованого
опалення і постачання гарячої води,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 10 липня 2006 року №
955.

Колегія суддів, заслухавши
представників сторін і третіх осіб,
перевіривши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності, дійшла
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, з огляду на
наступне.

У судовому засіданні встановлено, що
27.11.2013 тимчасовою адміністративною
колегією Антимонопольного комітету
України прийнято рішення №31-р/тк "Про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу" (далі по тексту - Рішення
№31-р/тк), яким:

1. Визнано, що ТОВ "Сумитеплоенерго"
займає монопольне (домінуюче)
становище на ринку послуг з
централізованого опалення у межах
території обслуговування міста Суми.

2. Визнано дії ТОВ "Сумитеплоенерго", які
полягають у розрахунку двоставкових
тарифів на послуги з централізованого
опалення з порушенням порядку їх
формування, що призвело до
необгрунтованого збільшення річної
плати за ці послуги, порушенням,
передбаченим пунктом 2 статті 50,
частиною першою статті 13 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", у вигляді зловживання
монопольним становищем на ринку послуг
з централізованого опалення в межах
території обслуговування в місті Суми,
що можуть призвести до ущемлення
інтересів споживачів, які були б
неможливими за умов існування значної
конкуренції на ринку.

3. Відповідно до статті 52 Закону України
"Про захист економічної конкуренції" за
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, викладеного у
пункті 2 цього рішення, накладено на ТОВ
"Сумитеплоенерго" штраф у розмірі 500 000
(п'ятсот тисяч) гривень.

4. ТОВ "Сумитеплоенерго" зобов'язано
припинити порушення, викладене у
пункті 2 цього рішення, шляхом
приведення вартості послуг з
централізованого опалення до
економічно обгрунтованого рівня та
подання на затвердження
уповноваженому органу у двомісячний
строк з дня одержання рішення та
повідомити про це Антимонопольний
комітет України, надавши підтвердні
документи (т.1 а.с.9-14).

Підставою для прийняття вказаного
Рішення №31-р/тк стали висновки
відповідача, що позивачем в 2008-2010 роках
порушено порядок формування
(розрахунку) двоставкових тарифів на
послуги з централізованого опалення,
затверджених рішенням Виконавчого
комітету Сумської міської ради від
10.10.2008 за №488 "Про тарифи на послуги з
теплопостачання, що надаються на базі
міського цілісного майнового
комплексу по виробництву та
транспортуванню тепла та електричної
енергії ТОВ "Сумитеплоенерго" (далі по
тексту - рішення ВК СМР №488) (т.2 а.с.26-27), а
також рішенням Виконавчого комітету
Сумської міської ради від 28.12.2010 за №830
"Про тарифи на послуги з
централізованого опалення та
централізованого постачання гарячої
води, що надаються на базі міського
цілісного майнового комплексу по
виробництву та транспортуванню тепла
та електричної енергії ТОВ
"Сумитеплоенерго" для населення" (далі
по тексту - рішення ВК СМР №830) (т.2
а.с.30-32).

Зокрема, в Рішенні №31-р/тк відповідач
вказує, що позивачем допущено
порушення порядку формування тарифів,
встановлених рішеннями ВК СМР №488 та ВК
СМР №830, в частині розрахунку
щомісячної абонентської плати, а саме -
показника "приєднане теплове
навантаження", що призвело до
збільшення річної плати за послуги в
житлових будинках заявників, в яких
встановлено прилади обліку теплової
енергії (лічильники).

Такі дії були б неможливими за умов
існування значної конкуренції на
ринку, коли б унаслідок змагання між
суб'єктами господарювання з метою
здобуття завдяки власним досягненням
переваг над іншими суб'єктами
господарювання, споживачі надавали б
перевагу тому суб'єкту господарювання,
який пропонував найбільш вигідні
умови, тобто мали б можливість вибору.

Отже, дії ТОВ «Сумитеплоенерго», які
полягають у розрахунку двоставкових
тарифів на послуги з централізованого
опалення з порушенням порядку їх
формування, що призвело до збільшення
річної плати за послуги, є порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції, передбаченим пунктом 2
статті 50, частиною першою статті 13
Закону України «Про захист економічної
конкуренції», у вигляді зловживання
монопольним становищем на ринку
централізованого опалення шляхом
вчинення таких дій, що призвели до
ущемлення інтересів споживачів, які
були б неможливими за умов існування
значної конкуренції на ринку.

Разом з тим, суд не може погодитися з
вказаним висновком відповідача, з
огляду на наступне.

Порушення, яке, на переконання
посадових осіб АМК України, було
вчинене ТОВ «Сумитеплоенерго»
передбачене п. 2 ч. 1 ст. 50 закону України
«Про захист економічної конкуренції»,
де зазначено, що порушеннями
законодавства про захист економічної
конкуренції є, зокрема, зловживання
монопольним (домінуючим) становищем.

В свою чергу, ч. 1 ст. 13 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
передбачено, що зловживанням
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта
господарювання, який займає монопольне
(домінуюче) становище на ринку, що
призвели або можуть призвести до
недопущення, усунення чи обмеження
конкуренції, або ущемлення інтересів
інших суб'єктів господарювання чи
споживачів, які були б неможливими за
умов існування значної конкуренції на
ринку.

Пунктом 1 частини 2 наведеної норми
передбачено, що зловживанням
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку, зокрема, визнається
встановлення таких цін чи інших умов
придбання або реалізації товару, які
неможливо було б встановити за умов
існування значної конкуренції на
ринку.

Тобто, для наявності складу порушення
передбаченого наведеними нормами
необхідно встановити, що позивач
самостійно, використовуючи своє
монопольне становище на ринку
встановив тарифи, розмір яких є
необґрунтовано завищений, що було б
неможливо за умови існування значної
конкуренції на ринку.

Так, в ході дослідження, що було
проведено посадовими особами АМК
України під час розгляду справи про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції ТОВ
«Сумитеплоенерго», було встановлено,
що позивач займає монопольне
(домінуюче) становище на ринку послуг з
централізованого опалення в
територіальних межах території
обслуговування ТОВ «Сумитеплоенерго»
в місті Суми з часткою 100 відсотків.
Дані обставини викладені в рішенні
тимчасової адміністративної колегії
АМК України від 27 листопада 203 року №
31-р/тк та визнані позивачем, що було
підтверджено представником ТОВ
«Сумитеплоенерго» в судовому
засіданні 18.03.2014 року. Таким чином, в
розумінні ч. 3 ст. 72 КАС України,
зазначені обставини можуть вважатися
встановленими.

Водночас, статтею 10 Закону України "Про
ціни і ціноутворення" передбачено, що
суб'єкти господарювання під час
провадження господарської діяльності
використовують вільні ціни та державні
регульовані ціни.

Відповідно до вимог ч. 1. ст. 12
зазначеного Закону, державні
регульовані ціни запроваджуються на
товари, які справляють визначальний
вплив на загальний рівень і динаміку
цін, мають істотну соціальну
значущість, а також на товари, що
виробляються суб'єктами, які займають
монопольне (домінуюче) становище на
ринку.

В свою чергу, частиною 1 статті 6 Закону
України «Про ціни і ціноутворення»,
органи місцевого самоврядування
забезпечують реалізацію державної
цінової політики у межах повноважень,
визначених законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про місцеве самоврядування»
(в редакції, що діяла на момент
прийняття рішення Виконкому Сумської
міської ради від 10.10.2008 року № 488), до
власних (самоврядних) повноважень
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належить,
зокрема, встановлення в порядку і
межах, визначених законодавством,
тарифів щодо оплати побутових,
комунальних, транспортних та інших
послуг, які надаються підприємствами
та організаціями комунальної
власності відповідної територіальної
громади; погодження в установленому
порядку цих питань з підприємствами,
установами та організаціями, які не
належать до комунальної власності.

В свою чергу, станом на момент
прийняття рішення Виконкому Сумської
міської ради від 28 грудня 2010 року № 830,
діяла інша редакція наведеної норми:
«встановлення в порядку і межах,
визначених законодавством, тарифів на
побутові, комунальні (крім тарифів на
теплову енергію, централізоване
водопостачання та водовідведення, які
встановлюються Національною комісією
регулювання ринку комунальних послуг
України), транспортні та інші послуги».

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 7
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги», до повноважень органів
місцевого самоврядування у сфері
житлово-комунальних послуг належить,
зокрема, встановлення цін/тарифів на
житлово-комунальні послуги відповідно
до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 цього ж
Закону, комунальними послугами зокрема
є централізоване постачання холодної
та гарячої води, водовідведення, газо-
та електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо.

Порядок формування тарифів на кожний
вид житлово-комунальних послуг, які
затверджують органи місцевого
самоврядування, визначає Кабінет
Міністрів України. Зокрема в період
проведення розрахунку позивачем
двоставкових тарифів на надання послуг
з централізованого опалення в 2008, 2010
роках діяла Постанова Кабінету
міністрів України від 10 липня 2006 року №
955 «Про затвердження Порядку
формування тарифів на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії та послуги з централізованого
опалення і постачання гарячої води».

Отже, на час існування спірних
правовідносин, регульовані тарифи на
послуги з централізованого опалення
встановлювались органами місцевого
самоврядування.

На виконання наведених норм ТОВ
«Сумитеплоенерго» на адресу міського
голови м. Суми було направлено лист від
09.10.2008 року № 3553, яким надавались
розрахунки двоставкового тарифу на
централізоване опалення для населення
на 2008 рік.

Рішенням Виконкому СМР від 10.10.2008 року
№ 488 (т. 2 а.с. 26) було встановлено
двоставковий тариф, який складається з
плати за приєднане теплове
навантаження і плати за спожиту
теплову енергію.

Також, ТОВ «Сумитеплоенерго» на адресу
міського голови м. Суми було направлено
лист від 21.12.2010 року №5484, яким
надавались розрахунки двоставкового
тарифу на централізоване опалення для
населення на 2010 рік. При цьому, з
урахуванням змін, внесених до п. 2 ч. 1 ст.
28 Закону України «Про місцеве
самоврядування», про що зазначалось
вище, Національною комісією з питань
регулювання електроенергетики України
для ТОВ «Сумитеплоенерго» були
затверджені тарифи на теплову енергію
для населення.

Крім того, згідно листа Національної
комісії з питань регулювання
електроенергетики України від 17.09.2010
року № 5881/23/17-10, тарифи на
централізоване опалення та постачання
гарячої води встановлюються кінцевим
споживачам, з урахуванням тарифів на
теплову енергію (виробництво,
транспортування та постачання) та
річних норм споживання теплової
енергії (грн./кв.м.; грн./куб.м.), органами
місцевого самоврядування.

Рішенням Виконкому СМР від 28.12.2012 року
№ 830 (т. 2 а.с.30) було встановлено
двоставковий тариф на послуги з
централізованого опалення, який
складається з плати за приєднане
теплове навантаження і плати за
спожиту теплову енергію та тариф на
послуги централізованого постачання
гарячої води для населення, згідно з
додатком.

З огляду на викладені вище положення
нормативних актів та встановлені в
судовому засіданні обставини, колегія
суддів дійшла висновку, що ТОВ
«Сумитеплоенерго» не має повноважень
щодо самостійного встановлення
тарифів. Натомість такі тарифи
встановлювався Виконавчим комітетом
Сумської міської ради. Відтак дане
товариство, навіть за умови того, що
воно займає монопольне (домінуюче)
становище на ринку послуг з
централізованого опалення в
територіальних межах обслуговування в
місті Суми з часткою 100 відсотків, не
могло зловживати монопольним
(домінуючим) становищем на ринку, в
розумінні ч. 1 ст. 13 Закону України «Про
захист економічної конкуренції».

Окрему увагу варто звернути на питання
законності рішень ВК СМР № 488 та № 830 і
правомірність їх застосування. Так,
дані рішення неодноразово були
предметом оцінки судових органів.

Зокрема, постановою Зарічного
районного суду м. Суми від 18.11.2009 у
справі №2-а-2818/09 (постанова набрала
законної сили 17.05.2010), залишеною без
змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 17.05.2010 по справі № 2а-2818/09 та ухвалою
Вищого адміністративного суду України
від 28.11.2013 по справі № 2-а-2818/09 (К-23562/10)
відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_6
до Виконавчого комітету Сумської
міської ради про визнання незаконним
та скасування рішення ВК СМР № 488 (т.1
а.с.23-30).

Крім того, Постановою Зарічного
районного суду м. Суми від 25.10.2010 у
справі № 2-а-869/2010 (постанова набрала
законної сили 09.03.2011), залишеною без
змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 09.01.2011, відмовлено у задоволенні
позову ОСОБА_7 до Виконавчого комітету
Сумської міської ради про визнання
недійсним рішення ВК СМР №488 з мотивів
прийняття виконавчим комітетом
оспорюваного рішення в межах, в порядку
і у спосіб передбачений законом (т.1
а.с.18-22).

Також, Постановою Зарічного районного
суду м. Суми від 30.03.2010 по справі
№2-а-2281/10 (постанова набрала законної
сили 09.11.2010), залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 09.11.2010,
відмовлено у задоволенні позову
прокурора м. Суми до виконавчого
комітету Сумської міської ради про
визнання незаконним та скасування
рішення ВК СМР № 488 з мотивів прийняття
виконавчим комітетом оспорюваного
рішення в межах, в порядку і у спосіб
передбачений законом (т.1 а.с.31-33).

Також, Постановою Зарічного районного
суду м. Суми від 15.04.2011 по справі №2-а-302/11
(постанова набрала законної сили
16.11.2011), залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.11.2011,
відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5
про визнання недійсним та скасування
рішення ВК СМР № 488, в частині
встановлення двоставкового тарифу на
послуги з централізованого опалення з
мотивів встановлення двоставкових
тарифів в межах, в порядку і у спосіб
передбачений законом (т.1 а.с.34-37).

Також, Постановою Зарічного районного
суду м. Суми від 12.10.2011 по справі
№2-а-4906/11 (постанова набрала законної
сили 08.02.2012), залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 08.02.2012,
відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5
до виконавчого комітету Сумської
міської ради про визнання нечинним
рішення ВК СМР № 830 від 28.12.2010 року (т.1
а.с.38-41).

Варто зазначити, що Ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 08.02.2012 у
справі №2-а-4906/11 встановлено, що
Виконавчий комітет Сумської міської
ради при прийнятті рішення №830 від
28.12.2010 діяв в межах, в порядку і у спосіб
передбачений законом.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, законності рішень ВК СМР №
488 від 10.10.2008 та № 830 від 28.12.2010 була
встановлена вказаними вище рішеннями
судів і не підлягає доказуванню в
рамках даної справи.

Таким чином, пункти 2,3,4 Рішення
Тимчасової адміністративної колегії
Антимонопольного комітету України
№31-р/тк від 27.11.2013 не відповідають
вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, а тому в
цій частині рішення підлягає
скасуванню.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС
України якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Таким чином, судовий збір, сплачений
позивачем при поданні позову до суду,
що підтверджується платіжним
дорученням № 178 від 24.01.2014 (а.с.2),
підлягає відшкодуванню ТОВ
"Сумитеплоенерго" з Державного бюджету
України пропорційно задоволеним
вимогам.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю
"Сумитеплоенерго" до Антимонопольного
комітету України, треті особи: виконком
Сумської міської ради, ОСОБА_5 про
скасування рішення - задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
пункти 2, 3, 4 рішення тимчасової
адміністративної колегії
Антимонопольного комітету України
№31-р/тк від 27.11.2013 "Про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та накладення штрафу", а
саме:

2. Визнати дії товариства з обмеженою
відповідальністю "Сумитеплоенерго",
які полягають у розрахунку
двоставкових тарифів на послуги з
централізованого опалення з
порушенням порядку їх формування, що
призвело до необгрунтованого
збільшення річної плати за ці послуги,
порушенням, передбаченим пунктом 2
статті 50, частиною першою статті 13
Закону України «Про захист економічної
конкуренції», у вигляді зловживання
монопольним становищем на ринку послуг
з централізованого опалення в межах
території обслуговування в місті Суми,
що можуть призвести до ущемлення
інтересів споживачів, які були б
неможливими за умов існування значної
конкуренції на ринку.

3. Відповідно до статті 52 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
за порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, викладеного у
пункті 2 цього рішення, накласти на
товариство з обмеженою
відповідальністю "Сумитеплоенерго"
штраф у розмірі 500 000 (п'ятсот тисяч)
гривень.

4. Товариству з обмеженою
відповідальністю "Сумитеплоенерго"
припинити порушення, викладене у
пункті 2 цього рішення, шляхом
приведення вартості послуг з
централізованого опалення до
економічно обґрунтованого рівня та
подання на затвердження
уповноваженому органу у двомісячний
строк з дня одержання рішення та
повідомити про це Антимонопольний
комітет України, надавши підтвердні
документи.

В задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Відшкодувати ТОВ "Сумитеплоенерго" () судовий збір, сплачений
позивачем при поданні позову до суду з
Державного бюджету України
пропорційно задоволеним вимогам в сумі
3654,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя (підпис)
В.М. Соколов

Судді
(підпис) С.М. Глазько

(підпис) О.В. Соп'яненко

Повний текст постанови складено 24.03.2014
року.

З оригіналом згідно

Суддя
В.М. Соколов