Справа № 813/1159/14
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2014 року
Справа № 813/1159/14
Зал судових засідань № 7
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого-судді
при секретарі судового засідання
за участю представників сторін:
від позивача - Мелько В.В.
від відповідача - Сворень Р.Р.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові адміністративну
справу за позовом Квартирно -
експлуатаційного відділу міста
Мукачеве (КЕВ м. Мукачеве) до
Департаменту екології та природних
ресурсів Львівської обласної
державної адміністрації про визнання
протиправними дій та зобов'язання
10.02.2014 року на адресу суду надійшла
позовна заява Квартирно -
експлуатаційного відділу міста
Мукачеве (КЕВ м. Мукачеве) до
Департаменту екології та природних
ресурсів Львівської обласної
державної адміністрації про визнання
протиправними дій відповідача щодо
повернення(відхилення) листами №05-2816
від 19.12.2013 року, №05-167 від 16.01.2014 року
пакету документів позивача щодо видачі
дозволу на спеціальне довгострокове
водокористування без розгляду,
зобов'язання відповідача прийняти
рішення по суті, як це передбачено ч.9
ст.7 Закон України «Про дозвільну
систему у сфері господарської
діяльності» (оформити відповідний
документ дозвільного характеру або
письмово повідомити позивача про
відмову у видачі такого).

Позовні вимоги мотивовані нормами ч.1, 2
ст.2, 44, 46, 49 Водного кодексу України,
ст.1,5, ст.4-1, п.7,9 ст.7 Закону України «Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності», ст.1 Закону
України «Про перелік документів
дозвільного характеру у сфері
господарської діяльності», п.4 Порядку
погодження та видачі дозволів на
спеціальне водокористування,
затвердженого постановою КМ України
від 13.03.2002 року №321. Зазначає, що
відповідач повернув йому клопотання
про продовження терміну дії дозволу із
зазначенням, що таке відхиляється,
оскільки підприємство, яке здійснювало
для позивача розробку обгрунтовуючих
матеріалів для отримання дозволу на
спец водокористування, в склад яких
входить проект гранично допустимих
скидів (ГДС) речовин, що надходять із
зворотними водами у водні об'єкти для
отримання дозволу не володіє дозволом
для здійснення такої діяльності.
Вважає, що ні Законом України «Про
перелік документів дозвільного
характеру у сфері господарської
діяльності», ні Постановою КМ України
від 13.03.2002 року №321 відповідачу не
надано право відхиляти заяви та
обгрунтовуючі документи (матеріали
клопотання) заявників. Таким чином,
відповідач діяв необґрунтовано та у
спосіб, що не передбачений законами
України.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі з підстав, наведених у
позовній заяві ,просить позов
задоволити.

Позиція відповідача викладена у
письмових запереченнях на позов від
03.03.2014 року №01-806 та обґрунтовується
тим, що пакет документів, поданий
заявником 11.12.2013 року не у повному
обсязі, відтак матеріали клопотання
були відхилені, тобто у наданні
дозвільних документів позивачу було
відмовлено із зазначенням недоліків,
які підлягали усуненню. При повторному
розгляді матеріалів клопотання
позивача від 11.01.2014 року щодо отримання
дозволу на спеціальне
водокористування виявлено, що
недоліки, які стали підставою для
попередньої відмови усунені не у
повному обсязі. А саме, застереження
відповідача щодо суб'єкта розроблення
проектів нормативів гранично
допустимих скидів (ГДС) ТзОВ
«Євроекоскоп», дозвіл Мінприроди
України №23-06 на провадження
відповідної діяльності якого
закінчився 19.12.2011 року проігноровані.
За таких обставин, розглянуті
матеріали клопотання були відхилені,
тобто у наданні дозвільного документу
позивачу - відмовлено із зазначенням
недоліків, які підлягають усуненню. При
цьому, правомірність відмови
обґрунтовують положеннями п.2.23, 2.24
Інструкції «Про порядок розробки та
затвердження гранично допустимих
скидів речовин у водні об'єкти із
зворотними водами», затвердженої
Наказом МОНПС України 22.12.1994 року №313/523,
відповідно до якої на даний час
розробниками ГДС можуть виступати Укр
НЦОВ Мінприроди України (головна
організація), його дочірнє
підприємство ПНДТЕП,або організації, у
яких є діючий дозвіл на розробку ГДС.
Відтак вважають прийняті рішення про
відмову у задоволенні клопотання
правомірними, відтак підстав для
задоволення позову не вбачають.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив з
підстав, наведених у письмових
запереченнях, просить відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши фактичні обставини,
на яких ґрунтуються позовні вимоги,
заслухавши пояснення представників
сторін, судом встановлено наступне.

10.12.2013 року позивачем було подано заяву
та пакет документів для отримання
дозволу на спеціальне довгострокове
водокористування до Департаменту
екології та природних ресурсів ЛОДА
через управління «Дозвільний офіс»
Львівської міської ради.

Листом від 19.12.2013 року №05-2816
відповідачем відхилено матеріали
клопотання щодо видачі дозволу на спец
водокористування, з підстав неподання
копії акта на право землекористування
або договору оренди землі; паспорта
лічильника марки ЛТТ-100 із зазначенням
чинної дати повірки, оскільки термін
повірки даного лічильника у
представленому паспорті закінчився
07.12.2013 року; в матеріалах клопотання
таблиця 12 «Характеристика
водоспоживання» необхідно розмежувати
використання води на власні потреби
від передачі води населенню;
необхідності представлення матеріалів
клопотання в тому числі ГДС, розроблені
проектною організацією, яка володіє
чинним дозволом Мінприроди на
розроблення проектів нормативів ГДС,
згідно Інструкції про порядок розробки
та затвердження гранично допустимих
скидів (ГДС) речовин у водні об'єкти із
зворотними водами, затвердженої
наказом Мінприроди від 15.12.1994 року №116.
Відтак, відповідачем було відмовлено у
наданні позивачу дозволу на спец
водокористування для КЕВ м. Мукачеве
навчально - спортивної бази зимових
видів спорту «Тисовець».

11.01.2014 року позивач подав заяву з
переліком документів для отримання
дозволу на спец водокористування
відповідачу через управління
«Дозвільний офіс» Львівської міської
ради.

Листом від 16.01.2014 року №05-167
відповідачем відхилено матеріали
клопотання щодо видачі дозволу на спец
водокористування, з підстав
невиконання позивачем у повному обсязі
зауважень від 19.12.2013 року, враховуючи
лист Мінприроди від 11.07.2012 року
№13540/08/10-12, оскільки в єдиному
державному реєстрі судових рішень з
реквізитами, вказаними у листі від
30.12.2013 року №2650, а саме ухвали
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 17.09.2013 рок
у№7152/13/876 не знайдено жодних
документів. Відтак, відповідачем було
відмовлено у наданні позивачу дозволу
на спец водокористування для КЕВ м.
Мукачеве навчально - спортивної бази
зимових видів спорту «Тисовець».

Відповідно до ст.46 Водного кодексу
України, водокористування може бути
двох видів - загальне і спеціальне.

Згідно ст.50 вказаного кодексу,
спеціальне водокористування може бути
короткостроковим (до трьох років) або
довгостроковим (від трьох років до
двадцяти п'яти років). У разі
необхідності строк спеціального
водокористування може бути продовжено
на період, що не перевищує відповідно
короткострокового або довгострокового
водокористування. Продовження строків
спеціального водокористування за
клопотанням заінтересованих
водокористувачів здійснюється
державними органами, що видали дозвіл
на спеціальне водокористування.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.44 вказаного
кодексу, водокористувачі зобов'язані
здійснювати спеціальне
водокористування лише за наявності
дозволу.

Процедуру погодження та видачі
юридичним і фізичним особам (далі -
водокористувачі) дозволів на
спеціальне водокористування (забір
води з водних об'єктів із
застосуванням споруд або технічних
пристроїв, використання води та
скидання у водні об'єкти забруднюючих
речовин, включаючи забір води та
скидання забруднюючих речовин із
зворотними водами із застосуванням
каналів) визначає Порядок погодження
та видачі дозволів на спеціальне
водокористування, затверджений
постановою КМ України від 13.03.2002 року
№321 (далі - Порядок).

Відповідно до п.6 вказаного Порядку, у
разі коли умови спеціального
водокористування залишаються
незмінними, за клопотанням
водокористувача термін спеціального
водокористування може бути продовжено,
але не більше ніж на період

відповідно коротко- або
довготермінового водокористування
органом, що видав дозвіл, про що у
дозволі робиться відповідна відмітка.

Відповідно до ч.5 п.4-1 Закону України
«Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності», підставами
для відмови у видачі документа
дозвільного

характеру є: подання суб'єктом
господарювання неповного пакета
документів,

необхідних для одержання документа
дозвільного характеру, згідно

із встановленим вичерпним переліком.
Законом можуть встановлюватися інші
підстави для відмови у видачі
документа дозвільного характеру.
Письмове повідомлення дозвільного
органу про відмову у видачі документа
дозвільного характеру надається
суб'єкту господарювання особисто або
надсилається поштовим відправленням
з описом вкладення (письмове
повідомлення місцевого дозвільного
органу надається державному
адміністратору) із зазначенням
передбачених законом підстав для такої
відмови у строк, встановлений для
видачі документа дозвільного
характеру.

Відповідно до ст.38 Водного кодексу
України, нормативи гранично
допустимого скидання забруднюючих
речовин встановлюються з метою
поетапного досягнення екологічного
нормативу якості води водних об'єктів.
Порядок розробки та затвердження
нормативів гранично допустимого
скидання та перелік забруднюючих
речовин, що

нормуються, встановлюються
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.4. додатку до вказаної
Постанови «заходи, які необхідно
здійснити до 2008 року у зв'язку з
затвердженням переліку забруднюючих
речовин, скидання яких нормується»
передбачено створення нормативних
документів щодо порядку розроблення та
затвердження регламентів періодичного
скидання зворотних вод у водні об'єкти,
Інструкції про порядок розроблення та
затвердження ГДС речовин у водні
об'єкти із зворотними водами та
Інструкції про порядок проведення
інвентаризації скидання зворотних
вод і скидання забруднюючих речовин.

Судом враховуються пояснення позивача
про те, що Законом України «Про перелік
документів дозвільного характеру у
сфері господарської діяльності» не
передбачено отримання дозволу
Мінприроди України на розроблення ГДС.
Дані обставини не заперечуються
відповідачем.

Відповідно до п.2.23. Інструкції «Про
порядок розробки та затвердження»
гранично допустимих скидів речовин у
водні об'єкти із зворотними водами»,
затвердженої наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України від 15.12.1994 року №116
(далі - Інструкція), у зв'язку зі
складністю реалізації розрахунку ГДС
речовин необхідне застосування ЕОМ
і проблемно-орієнтованих прикладних
програм (ПОП), які забезпечують
розрахунок ГДС; також необхідна
висока кваліфікація фахівців при
визначенні розрахункових умов скиду
зворотних вод, розрахунку ГДС речовин
і розробці планів заходів щодо їх
досягнення. Враховуючи ці

обставини, весь комплекс робіт по
визначенню розрахункових умов,
розрахунку ГДС і підготовці проектів
документів для затвердження величин
ГДС, ТПС речовин і планів заходів
здійснюється за замовленнями
підприємств-водокористувачів
організаціями-розробниками проектів
ГДС, які називатимуться далі
"розробник ГДС".

Відповідно до п. 2.24. Інструкції,
розробниками ГДС є: - розробники цієї
Інструкції - УкрНЦОВ Мінприроди
України (головна організація), його
державне дочірнє підприємство ПНДТЕП; -
інші організації, що отримали дозвіл
Мінприроди України на

засаді їх атестації (додаток N 3).

Відтак, розробниками ГДС можуть
виступати УкрНЦОВ Мінприроди України
(головна організація), його державне
дочірнє підприємство ПНДТЕП, чи інші
організації, що мають діючий дозвіл
Мінприроди України на розроблення ГДС.

Судом приймаються до уваги пояснення
відповідача про те, що згідно п.65
Закону України «Про Перелік
документів дозвільного характеру у
сфері господарської діяльності» від
19.05.2011 року йдеться мова про дозвіл на
розроблення і затвердження нормативів
забруднюючих речовин у водні об'єкти,
про як і у п.38 ВК України.

Крім того, позивачем не подано доказів
отримання такого дозволу на
розроблення ГДС ТЗОВ «Євроскоп», як
розробником ГДС.

Необхідність подання таких документів
також регламентовано інформаційною
карткою (регламентом), затвердженою
Директором Департаменту екології та
природних ресурсів Львівської ОДА та
погоджено Міським головою м. Львова
(а.с.47-54).

Таким чином, суд погоджується з
поясненнями відповідача про те, що до
приведення процедури видачі дозволів у
відповідність до вимог законодавства
про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності,
розробниками ГДС є УкрНЦОВ Мінприроди
України (головна організація), його
державне дочірнє підприємство ПНДТЕП
або ж організації, у яких є діючий
дозвіл на розробку ГДС.

Відповідно до ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лиш на
підставі, у межа повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши
обставини передбачені ч.3 ст.2 КАС
України, суд дійшов до висновку, що
відсутні правові підстави для визнання
протиправними дій відповідача щодо
відмови позивачу у видачі дозволу на
спеціальне довгострокове
водокористування, оформлені листами
№05-2816 від 19.12.2013 року та №05-167 від 16.01.2014
року. Відтак, підстав для задоволення
вимог позивача про зобов'язання
відповідача прийняти рішення по суті,
як це передбачено ч.9 ст.7 Закон України
«Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності», оскільки
відповідачем вже було прийнято рішення
з вказаного питання по суті.

Враховуючи наведене, суд прийшов до
висновку про необґрунтованість та
безпідставність позовних вимог і
вважає, що в задоволенні позову слід
відмовити.

Згідно ч. 2 ст. 94 КАС України, судові
витрати по сплаті судового збору та
витрати на правову допомогу
покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 71, 86, 87, 94, 158, 160, 162, 163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. У задоволенні позову відмовити у
повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в
порядку та строки, передбачені статтею
186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, передбачені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
Карп'як Оксана Орестівна

Повний текст постанови виготовлений і
підписаний 25.03.2014 року.