Справа № 804/16303/13-а
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2013-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2013 р. Справа № 804/16303/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого суддіТурлакової Н. В. при
секретаріМединській А.О. за участю:
представника позивача представника
відповідача 1, 2 ОСОБА_3 Сириці О.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_5 до
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, Державного реєстратора прав
на нерухоме майно Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області Василенко Благовіст
Володимировича про про визнання
протиправними дії, скасування рішення
та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_5
до Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, Державного реєстратора прав
на нерухоме майно Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області Василенко Благовіст
Володимировича з позовними вимогами
про: - визнання неправомірними дії
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області Василенко Благовіст
Володимировича в частині прийняття
рішення від 14.11.2013р. №7951435 про відмову у
державній реєстрації права власності
на домоволодіння, що розташоване за
адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_5; - скасування
рішення про відмову у державній
реєстрації права власності на
домоволодіння від 14.11.2013р. №7951435; -
зобов'язання Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області здійснити реєстрацію права
власності на 30/100 частини
домоволодіння, що розташоване за
адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 на підставі
рішення Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 31.10.2013р.
по справі №422/10820/13-ц.

В обґрунтування адміністративного
позову, позивач зазначає, що винесене
відповідачем оскаржуване рішення від
14.11.2013р. №7951435 про відмову у державній
реєстрації прав на нерухоме майно за
адресою: АДРЕСА_1, з підстав неподання
усіх необхідних, на думку відповідача,
документів є неправомірним і не
відповідає вимогам чинного
законодавства, а саме: прийнято з
порушенням Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого Постановою КМУ
від 22 червня 2011 року №703, відповідно до
якого документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, є рішення суду, що
набрало законної сили щодо права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно та, відповідно до
вказаного Порядку, реєстрація права
власності здійснюється на підставі
судового рішення, що набрало законної
сили, а тому документи, які вимагалися
посадовою особою реєстраційної служби
не є обов'язковими для надання
державному реєстратору для вчинення
ним дій щодо реєстрації права
власності на нерухоме майно.

Відповідач правом на надання письмових
пояснень (заперечень) по суті спору не
скористався.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримував
та просив позов задовольнити.

Представник відповідача-1 та
відповідача-2 в судовому засіданні
адміністративний позов не визнав, в
обґрунтування заперечень зазначив, що
позивачем була подана заява на
проведення державної реєстрації прав
та їх обтяжень із проханням провести
державну реєстрацію права власності, а
відповідно до законодавства у сфері
державної реєстрації прав, зокрема п.46
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень, яким
визначено перелік необхідних
документів для проведення державної
реєстрації прав з видачею свідоцтва
про право власності на нерухоме майно у
зв'язку з набуттям права власності на
новозбудовані чи реконструйовані
об'єкти нерухомого майна заявник, крім
документів, що зазначені у пунктах 28, 29
і 31 цього Порядку, подає органові
державної реєстрації прав: документ, що
посвідчує речове право на земельну
ділянку (крім випадків реконструкції
квартири, житлового або нежитлового
приміщення) та витяг з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку (у разі, коли в документі, що
посвідчує речове право на земельну
ділянку, відсутні відомості про її
кадастровий номер), які позивачем не
було надано для проведення державної
реєстрації прав. Рішення Апеляційного
суду Дніпропетровської області від
31.10.2013р. по справі №422/10820/13-ц, було
надано пізніше, тому прийняте рішення
від 14.11.2013р. №7951435 про відмову у
державній реєстрації права власності
на домоволодіння, що розташоване за
адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 є
правомірним та таким, що відповідає
діючому законодавству.

Заслухавши представника позивача та
представника відповідача, дослідивши
чинне законодавство та матеріали
справи, суд приходить до наступних
висновків.

Судом встановлено, матеріалами
реєстраційної справи підтверджено, що
10.10.2013р. ОСОБА_5 звернулась до
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
приватного домоволодіння за адресою
АДРЕСА_1 та переліком необхідних
документів: договір купівлі-продажу
Серія та номер 3-4408, зареєстрований в
реєстрі за № 3-4408 28.09.1990р. державним
нотаріусом Другої Дніпропетровської
державної нотаріальної контори;
сертифікат відповідності державним
будівельним нормам, стандартам,
правилам Серія та номер ДП001212, виданий
22.11.2010р. Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області; Технічний
паспорт на садибний житловий будинок
за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до якого
власником є ОСОБА_5, виданий 11.02.2013р.
Комунальним підприємством
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації»; Акт
ідеальних часток від 05.10.2004р.; рішення
Ленінського районного суду по справі
№2-2569/05 від 10.06.2005р. із відміткою про
набрання рішенням законної сили; Лист
КП «Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації» від 19.02.2013р.
№1455 про надання інформації.

Як вбачається із рішення Реєстраційної
служби Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області про зупинення розгляду заяви
про державну реєстрацію права та їх
обтяжень №7346723 від 29.10.2013р.
відповідачем було зупинено розгляд
заяви про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень для надання додаткових
документів, та встановлено термін
протягом 5-ти робочих днів для їх
надання.

Відповідно до рішення Апеляційного
суду Дніпропетровської області від
31.10.2013р. по справі №422/10820/13-ц за позовом
ОСОБА_5 до виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про
визнання права власності на об'єкт
самочинного будівництва, апеляційну
скаргу ОСОБА_5 задоволено частково.
Рішення Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 18.09.2013р. скасовано
з ухваленням нового рішення.
Задоволено позовні вимоги ОСОБА_5 до
виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про
визнання права власності на об'єкт
самочинного будівництва.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на
30/100 частини домоволодіння,
розташованого на земельній ділянці
розміром 990 кв.м в АДРЕСА_1, яка
складається з квартири 5 в житловому
будинку літ.В-1 приміщень: 5-5 - коридор
площею 5, кв.м, 5-3 - житлова кімната
площею 16,9 кв.м, 5-4 - житлова кімната
площею 10,0 кв.м, прибудови
літ.В-1приміщень: 5-1 - коридор площею 5,5
кв.м, 5-2 - кухня площею 10,7 кв.м, 5-6
санвузол площею 4,4 кв.м, разом по
квартирі № 5 загальною площею 53,4 кв.м,
житловою площею 26,9 кв.м; господарчих
споруд та будівель: сараю літ.З,
вбиральні літ.Ф, Ѕ частини водоколонки
№ 8, Ѕ частини воріт № 1, Ѕ частини
мостіння № 11, Ѕ частини огорожі № 10, Ѕ
частини огорожі № 19, огорожі № 4,
огорожі № 12, воріт № 13, зливної ями № 14,
Ѕ частини огорожі № 15, Ѕ огорожі № 16,
огорожі № 17 на підставі рішення
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 10.06.2005р. про зміну
ідеальних часток у праві спільної
часткової власності по справі № 2-2569/05
та договору купівлі-продажу від 28.09.1990
року, посвідченого державним
нотаріусом Другої Дніпропетровської
державної нотаріальної контори і
зареєстрованого в реєстрі за № 3-4408 та
зареєстрованого 30.10.1990р.
Дніпропетровським міжміським бюро
технічної с інвентаризації в книгу під
№ 538-33.

13.11.2013р. позивачем до Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області Василенко Б.В. були надані
додаткові документи та зазначено про
необхідність врахування при
здійсненні державної реєстрації прав
на нерухоме майно рішення Апеляційного
суду Дніпропетровської області від
31.10.2013р. по справі №422/10820/13-ц, що додано
до зазначеної відповіді. Також до
відповіді додано оригінал та копія
технічного паспорту (дата видачі
28.10.2009р.).

Рішенням про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень №7951435
від 14.11.2013р. Державного реєстратора
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області Василенко Б.В. було відмовлено
у державній реєстрації права власності
на приватне домоволодіння, розташоване
за адресою АДРЕСА_1 за суб'єктом ОСОБА_5
на підставі того, заявником не було
усунено обставин, що були підставою для
прийняття рішення про зупинення
розгляду справи.

Правовідносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень врегульовані нормами
Конституції України, ЦК України,
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 № 703, (далі
Порядок).

Частина 2 ст.19 Конституції України
передбачає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст.41 Конституції України, кожен
має право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності. Право приватної
власності набувається в порядку,
визначеному законом. Громадяни для
задоволення своїх потреб можуть
користуватися об'єктами права
державної та комунальної власності
відповідно до закону. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Відповідно до норм Цивільного Кодексу
України правом власності є право особи
на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб (стаття 316
цього кодексу), власникові належать
права володіння, користування та
розпоряджання своїм майном, на зміст
права власності не впливають місце
проживання власника та
місцезнаходження майна (стаття 317 цього
кодексу), право власності є непорушеним
і ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні (ч.1 ст.321 цього кодексу),
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів, право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом (стаття 328 цього
кодексу).

Відповідно до норм Цивільного кодексу
України ч.1 ст.321, право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів, право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом (стаття 328 цього кодексу).

Згідно ст.182 Цивільного кодексу
України, право власності та інші речові
права на нерухомі речі, обмеження цих
прав, їх виникнення, перехід і
припинення підлягають державній
реєстрації. Державна реєстрація прав
на нерухомість і правочинів щодо
нерухомості є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов'язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом. Відмова у
державній реєстрації права на
нерухомість або правочинів щодо
нерухомості, ухилення від реєстрації,
відмова від надання інформації про
реєстрацію можуть бути оскаржені до
суду. Порядок проведення державної
реєстрації прав на нерухомість та
підстави відмови в ній встановлюються
законом.

Ч.1,2 ст.14.Цивільно-процесуального
кодексу України передбачено, судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України,
а у випадках, встановлених
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, - і за її межами.
Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 2 Закону
№1952-IV державна реєстрація речових прав
на нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Статтею 4 Закону №1952-IV передбачено, що
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема, право власності на нерухоме
майно.

Згідно зі ст.ст. 8, 9 вказаного Закону
орган державної реєстрації прав у
числі іншого: проводить державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмовляє у їх реєстрації. Державний
реєстратор: 1) встановлює відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства, а також
відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями, зокрема: відповідність
обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у випадках, встановлених
законом); відповідність повноважень
особи, яка подає документи на державну
реєстрацію прав та їх обтяжень;
відповідність відомостей про нерухоме
майно, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах; наявність
обтяжень прав на нерухоме майно,
зареєстрованих відповідно до вимог
цього Закону; наявність факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав; 2) приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав; 8) у
разі потреби вимагає подання
передбачених законодавством
додаткових документів, необхідних для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень.

Статтею 15 Закону №1952-IV встановлено, що
державна реєстрація прав проводиться у
чітко встановленому порядку, а саме:
облік заяви про державну реєстрацію
речових прав; прийняття і перевірка
документів, поданих для державної
реєстрації речових прав; установлення
відсутності підстав для відмови в
державній реєстрації речових прав;
державна реєстрація речових прав або
відмова в такій реєстрації прав та
внесення даних до Державного реєстру
прав; присвоєння кадастрового номера
об'єкту нерухомого майна; видача
документів, що підтверджують
зареєстроване речове право.

Стаття 16 Закону №1952-IV передбачає, що
для державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно до місцевого органу державної
реєстрації прав разом із заявою про
державну реєстрацію прав подаються
документи про правочини щодо такого
об'єкту нерухомого майна та їх копії
або інші документи, що свідчать про
встановлення, зміну чи припинення
речового права.

Відповідно до ст. 19 Закону №1952-IV однією
із підстав для державної реєстрації
прав, що посвідчують виникнення,
перехід, припинення речових прав на
нерухоме майно, обмежень цих прав, є
рішення суду стосовно речових прав на
нерухоме майно, обмежень цих прав, що
набрали законної сили.

Відповідно до ст. 24. Закону у державній
реєстрації прав та їх обтяжень у числі
іншого може бути відмовлено у разі,
якщо: 4) подані документи не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; 2.За
наявності підстав для відмови в
державній реєстрації державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень. 4.Відмова в державній
реєстрації прав та їх обтяжень з
підстав, не передбачених цим Законом,
заборонена.

Відповідно до Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України №703 від 22
червня 2011 року: П.12. Під час розгляду
заяви про державну реєстрацію і
документів, що додаються до неї,
державний реєстратор встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та зареєстрованими
речовими правами на нерухоме майно, їх
обтяженнями, зокрема щодо: 2)
повноважень заявника; 3) відомостей про
нерухоме майно, речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень, наявних
у Державному реєстрі прав та поданих
документах; 4) наявності обтяжень прав
на нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до закону; 5) наявності факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав.

П. 23. Державний реєстратор приймає
рішення про відмову в державній
реєстрації прав та їх обтяжень
виключно за наявності підстав для
відмови в державній реєстрації прав, що
визначені у Законі України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

У відповідності до п.26 зазначеного
Порядку Для проведення державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно
необхідними документами є документи,
що підтверджують виникнення, перехід
або припинення права власності та
інших речових прав на нерухоме майно та
інші документи, визначені цим Порядком.

Відповідно до п.п.10 п. 27 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, документами, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно, є
рішення суду, що набрало законної сили,
щодо права власності та інших речових
прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно ч.1 ст.255 КАС України постанова
або ухвала суду, яка набрала законної
сили, є обов'язковою для осіб, які
беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

При цьому як вбачається згідно рішення
Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 31.10.2013р. по справі №422/10820/13-ц
за позовом ОСОБА_5 до виконавчого
комітету Дніпропетровської міської
ради, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11
про визнання права власності на об'єкт
самочинного будівництва визначено
приміщення, які входять до складу 30/100
частини домоволодіння, на яке визнано
право власності розташоване в АДРЕСА_1.
Крім того копія вказаного рішення,
належним чином завірена надана
відповідачу з метою здійснення
державної реєстрації права власності.

Аналіз вищенаведених норм чинного
законодавства та фактичних обставин
справи, дає можливість зробити
висновок про те, що право власності на
спірне нерухоме майно підлягає
державній реєстрації і право власності
позивача на це майно виникає з моменту
його державної реєстрації, орган, який
компетентний здійснювати державну
реєстрацію права власності у даному
випадку (на спірне нерухоме майно) є
відповідач у справі - Реєстраційна
служба Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, рішення Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 31.10.2013р.
по справі №422/10820/13-ц, яке набрало
законної сили - є правовстановлюючим
документом, який повинно надаватись
для здійснення державної реєстрації
права власності на об'єкт нерухомого
майна та є підставою для реєстрації
права власності позивача на нерухоме
майно, а у державного реєстратора,
відповідача 2 у справі, відсутні
повноваження щодо трактування законів,
норм нормативно-правових актів, рішень
суду тощо, тлумачити відомості про
заявлені права власності, а реєстрація
прав на нерухоме майно повинна
здійснюватись у відповідності до
резолютивної частини рішення суду.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
норми чинного законодавства, обставини
справи, суд приходить до висновку, що
відповідач відмовляючи в реєстрації
права власності при наявності рішення
суду, яке набрало законної сили,
отримання якого разом з заявою
позивача від 13.11.2013р. відповідачем не
заперечується, діяв всупереч нормам
чинного законодавства, використовував
покладені на нього функції порушуючи
компетенцію та мету з якою такі
повноваження надані, діяв протиправно,
а відповідно позовні вимоги є
обґрунтованими, що є підставою для
задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_5 до
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, Державного реєстратора прав
на нерухоме майно Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області Василенко Благовіст
Володимировича про визнання
протиправними дії, скасування рішення
та зобов'язання вчинити певні дії, -
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області Василенко Благовіст
Володимировича про відмову у державній
реєстрації права власності на
домоволодіння №7951435 від 14.11.2013р.

Зобов'язати Реєстраційну службу
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області здійснити реєстрацію права
власності на 30/100 частини
домоволодіння, що розташоване за
адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 на підставі
рішення Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 31.10.2013р.
по справі №422/10820/13-ц.

Постанова суду набирає законної сили
та може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку,
визначеному ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до ст.186 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Повний текст постанови складено 23
грудня 2013 року

Суддя Н.В. Турлакова