Справа № 2-а-4597/11/0226
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-4597/11/0226
Головуючий у 1-й інстанції: Рибчинський
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової
Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області на постанову Тульчинського
районного суду Вінницької області від
05 вересня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області про перерахунок та виплату
пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2011 року позивачка звернулася
до суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Тульчинському районі Вінницької
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
відповідача зробити перерахунок та
доплату їй як особі, яка постійно
проживає у зоні посиленого
радіоекологічного контролю та
додаткової пенсії, як постраждалому
від Чорнобильської катастрофи 4
категорії відповідно до вимог,
встановлених ст.ст. 39,51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи ".

Постановою Тульчинського районного
суду Вінницької області від 05.09.2011 року
позовні вимоги задоволено: визнано дії
управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області щодо нарахування та виплати
ОСОБА_2 підвищення до пенсії за
проживання в зоні посиленого
радіоекологічного контролю та
додаткової Чорнобильської пенсії в
розмірах нижчих, ніж визначено ст. ст. 39,
51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи "; зобов'язано управління
Пенсійного фонду у Тульчинському
районі Вінницької області
перерахувати та виплачувати ОСОБА_2
підвищення до пенсії, як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає в зоні
посиленого радіологічного контролю в
розмірі, встановленому ст. 39 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи " із
розрахунку мінімального розміру
заробітної плати, встановленого
Законом України «Про державний бюджет
України» на відповідний рік, з
урахуванням фактично отриманих сум,
починаючи з 07 жовтня 2010 року по день
припинення права на отримання даного
виду пенсії; зобов'язано УПФУ у
Тульчинському районі Вінницької
області перерахувати та виплачувати
ОСОБА_2 додаткову пенсію, як
постраждалій від Чорнобильської
катастрофи 4 категорії в розмірі,
встановленому ст. 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи " із
розрахунку 15% мінімальної пенсії за
віком, що становить 15% прожиткового
мінімуму для непрацездатних осіб, з
урахуванням фактично отриманих сум,
стягнувши заборгованість за минулий
час, починаючи з 07 жовтня 2010 року по
день припинення права на отримання
даного виду пенсії.

Не погоджуючись з вказаною постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати незаконне, на
його думку, судове рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження, відповідно до пунктів 1, 2
частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, давши правову
оцінку обставинам у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову Тульчинського
районного суду Вінницької області від
05.09.2011 року - без змін, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачка є потерпілою від
Чорнобильської катастрофи, та отримує
пенсію та часткову доплату за шкоду,
заподіяну здоров'ю, призначену у
відповідності до ст.ст. 39, 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст. 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до 4 категорії
призначається у розмірі 15 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Згідно до ч.1 ст. 39 вищевказаного Закону,
пенсіонерам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, проводиться доплата до
пенсії, яка становить у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Всупереч ст..ст. 39, 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" позивачці вказані доплати
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному Постановами
Кабінету Міністрів України № 836 від
26.07.1996 року та №530 від 28.05.2008 року

З огляду на те, що Закон України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" має вищу юридичну силу в
порівнянні з постановами Кабінету
Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року
та №530 від 28.05.2008 року відповідач не
правомірно виплачував додаткову
пенсію в меншому розмірі ніж це
передбачено ст. ст. 39, 51 зазначеного
Закону.

Своїми діями відповідач допустив
звуження змісту та обсягу прав та
свобод позивачки, передбачених ст. 22
Конституції України, в якій зазначено,
що права і свободи людини і
громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів
не допускається звуження змісту та
обсягу існуючих прав і свобод.

Також безпідставним є посилання
відповідача на відсутність бюджетного
фінансування, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів , яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена в залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського Суду з прав людини у
справі "Кечко проти України")

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів погоджується з висновками суду,
щодо наявності у відповідача обов'язку
нараховувати та сплачувати позивачу
доплати до пенсії, передбачені ст.ст. 39,
51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи, тобто прийнята
постанова відповідає матеріалам
справи та вимогам закону і підстав для
її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області, - залишити без задоволення, а
постанову Тульчинського районного
суду Вінницької області від 05 вересня
2011 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.