Справа № 809/2952/13-а
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
Справа
№ 876/1809/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Курильця А.Р.,

суддів
Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря
Рак Х.І.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 15
січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області про
визнання незаконним та скасування
наказу про звільнення від 22.08.2013 року,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, відшкодування моральної
шкоди,-

в с т а н
о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом до Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області про
визнання незаконним та скасування
наказу про звільнення від 22.08.2013 року,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, відшкодування моральної
шкоди.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 15
січня 2014 року в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив її,
подавши до Львівського апеляційного
адміністративного суду апеляційну
скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана
постанова є незаконна і необґрунтована
та прийнята з неправильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права, недоведеністю
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими, при невідповідності
висновків суду обставинам справи і
підлягає скасуванню з прийняттям нової
постанови про задоволення позову,
оскільки відповідач, неналежно
оцінивши в червні-серпні 2013 року його
переважне право на залишення на роботі
як працівника з збільш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці
по відношенню до інших працівників
податкової міліції, в порушення вимог
статей 42, 43, 49-2 КЗпП України, ст.22 Закону
України ''Про професійні спілки, їх
права та гарантії діяльності'', пунктів
8, 45, 64 Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ (надалі по
тексту - Положення №114), прийняв
протиправний наказ №176-О від 22.08.2013 року
про звільнення його з посади та
податкової міліції у запас Збройних
сил України через скорочення штатів.

ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційну
скаргу підтримав, просить постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 15 січня 2014
року скасувати та прийняти нову
постанову, якою його адміністративний
позов задовольнити повністю.

Представники Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області в судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечили,
просять постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 15
січня 2014 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи
та апеляційну скаргу в межах наведених
у ній доводів, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційна скарга
ОСОБА_1 не підлягає до задоволення
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 з
листопада 2002 року на різних посадах
перебував на службі в податковій
міліції ДПС в Івано-Франківській
області.

Наказом Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області №176-О від 22 серпня 2013 року
позивача звільнено з посади старшого
оперуповноваженого відділення
оперативного супроводження
адміністрування ПДВ відділу
податкової міліції Калуської оДПІ
Івано-Франківської області та
податкової міліції у запас Збройних
сил України за пунктом 64 підпунктом ''г''
(через скорочення штатів) з 22 серпня 2013
року (а.с. 8).

Відповідно до пункту 2 абзацу 5 пункту 8
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів Української РСР від 29 липня
1991 року за №114, із змінами та
доповненнями (надалі по тексту -
Положення №114), дострокове звільнення
зі служби осіб середнього, старшого і
вищого начальницького складу, які не
досягли граничного віку перебування на
службі в органах внутрішніх справ,
провадиться, серед іншого, у зв'язку із
скороченням штатів - у разі відсутності
можливості використання на службі.

Згідно підпункту ''г'' пункту 64
Положенням №114 особи середнього,
старшого і вищого начальницького
складу звільняються зі служби в запас
(з постановкою на військовий облік)
через скорочення штатів - при
відсутності можливості подальшого
використання на службі.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до Указу Президента України
від 24 грудня 2012 року №726 ''Про деякі
заходи з оптимізації системи
центральних органів виконавчої влади''
та постанови Кабінету Міністрів
України від 20 березня 2013 року №229 ''Про
утворення територіальних органів
Міністерства доходів і зборів'',
проведено реорганізацію Державної
податкової служби в Івано-Франківській
області, Калуської об'єднаної ДПІ
Івано-Франківської області Державної
податкової служби.

Наказом Міністерства доходів і зборів
України №81 від 26.04.2013 року ''Про
затвердження тимчасових типових
структур територіальних органів
Міндоходів'' та №80 ''Про затвердження
чисельності працівників
територіальних органів Міндоходів'',
затверджено дислокацію та штатну
чисельність оперативних підрозділів
податкової міліції у районних, міських
(крім міст Києва та Севастополя),
районних у містах, об'єднаних та
спеціальних ДПІ, відповідно до якого
залишено тільки головний оперативний
підрозділ ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ
Міндоходів в області. Наявність
оперативного підрозділу (податкової
міліції) у Калуській ОДПІ ГУ Міндоходів
в області не передбачено (том 1 а.с. 47-65).

Вказані нормативні акти свідчать, що в
період з квітня 2013 року розпочалися
зміни в організації органів державної
податкової служби в Івано-Франківській
області, шляхом приєднання до
новоствореного Головного управління
Міндоходів в області, яка спричинила
скорочення чисельності штатів, в тому
числі підрозділів податкової міліції у
складі УПМ ДПС в області, ГВПМ ДПІ в м.
Івано-Франківську, ВПМ Коломийської
ОДПІ і ВПМ Калуської ОДПІ. Така
реорганізація структури відповідача
мала наслідком створення лише одного
оперативного підрозділу (податкової
міліції) в структурі ДПІ у м.
Івано-Франківську із значно меншою
чисельністю штатних одиниць, в
порівнянні із усім чисельним штатом
працівників податкової міліції до
такої реорганізації (том 2 а.с. 31-38).

На виконання наказів Міністерство
доходів і зборів України було
сформовано і затверджено Комісію з
припинення в процесі реорганізації
Державної податкової служби в
Івано-Франківській області та
адміністрації Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області (надалі по тексту - Комісія з
припинення в процесі реорганізації).

11 червня 2013 року на засіданні Комісія з
припинення в процесі реорганізації
прийнято рішення №2, яким вирішено:

У зв'язку із реорганізацією державної
податкової служби та скороченням
штатної чисельності, попередження про
наступне вивільнення працівників
територіальних підрозділів податкової
міліції проводити тільки після
затвердження Міністерством доходів і
зборів України тимчасового штатного
розпису ДПІ у м. Івано-Франківському ГУ
Міндоходів в області.

В головний оперативний відділ ДПІ у м.
Івано-Франківську ГУ Міндоходів в
області працевлаштувати працівників
із ліквідованих територіальних
підрозділів податкової міліції з
врахуванням більш високої
продуктивності праці та їх
кваліфікації, як це передбачено
статтею 42 КЗпП України.

При визначенні переважного права на
залишення на роботі серед працівників
податкової міліції врахувати факти
притягнення працівників до
дисциплінарної відповідальності та
факти заохочень за сумлінне виконання
ними службових обов'язків.

З метою забезпечення працевлаштування
висококваліфікованих працівників
територіальних підрозділів податкової
міліції, вищу кваліфікацію та
продуктивність праці визначати
запідсумками роботи 2012 -2013 років за
такими показниками:

- кількості порушених кримінальних
справ за статтею 212 (частини 2, 3), 204, 207, 209,
216, 218, 364 та іншими статтями
Кримінального кодексу України за
матеріалами працівника податкової
міліції;

- кількості ініційованих проведених
планових перевірок та донарахованих за
результатами перевірок сум;

- кількості ініційованих проведених
позапланових перевірок (по ОРС, по
постанові слідчого, по інформації) та
донарахованих за результатами
перевірок сум;

- попередження фактів незаконного
відшкодування ПДВ;

- вилучення із незаконного обігу
товарно-матеріальних цінностей, а саме
ЛГВ, спирту, тютюнових виробів та інших
товарів;

- встановлення місцезнаходження
посадових осіб СПД.

При визначенні переважного права на
залишення на роботі серед керівників
та заступників територіальних
підрозділів податкової міліції
враховувати результативність роботи
відповідного територіального
підрозділу податкової міліції в
цілому.

На виконання такого рішення Комісією з
припинення в процесі реорганізації
було підготовлено відповідну
інформацію про кожного працівника
податкової міліції в межах
територіального підрозділу податкової
міліції, яка зведена у 3 таблиці.

В межах ВПМ Калуської ОДПІ складено
таблиці про ''Результати роботи
працівників ВПМ Калуської ОДПІ станом
на 21.06.2013 року'', ''Список працівників
відділу податкової міліції Калуської
ОДПІ станом на 21.06.2013 року'' і
''Інформація про дисциплінарні
стягнення працівників відділу
податкової міліції Калуської ОДПІ''
(том 2 а.с. 24-30).

На підставі такої зведеної інформації,
підготовленої керівництвом ВПМ
Калуської ОДПІ та відділом кадрового
забезпечення, 21 червня 2013 року Комісією
з припинення в процесі реорганізації
за наслідками визначення переважного
права на залишенні на роботі в
головному оперативному відділі ДПІ у м.
Івано-Франківську ГУ Міндоходів в
області серед працівників податкової
міліції Калуської ОДПІ, прийнято
рішення, яким переважне право на
залишення на роботі серед працівників
податкової міліції Калуської ОДПІ
надано: старшому прапорщику податкової
міліції Кулинин В.Б., майору податкової
міліції Кравець А.С., майору податкової
міліції Василько А.А., капітану
податкової міліції Дидяк Р.І., старшому
лейтенанту податкової міліції
Гавришко М.С., старшому лейтенанту
податкової міліції Галай М.І., майору
податкової міліції Маюк А.М., капітану
податкової міліції Кецман М.О. Вказаним
працівникам, крім попередження про
наступне вивільнення, запропоновано
відповідні посади в головному
оперативному відділі ДПІ в м.
Івано-Франківську ГУ Міндоходів в
області.

На даному засіданні 21 червня 2013 року
всіх працівників територіальних
підрозділів податкової міліції
попереджено про наступне вивільнення у
зв'язку із реорганізацією і
скороченням штатної чисельності, в
тому числі працівників ВПМ Калуської
ОДПІ ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, яким не надано
пропозиції по працевлаштуванню у
зв'язку з відсутністю вакантних посад
(том 2 а.с. 21-23).

ОСОБА_1 письмово особисто під розписку
21 червня 2013 року попереджено про
наступне вивільнення - звільнення із
органів податкової міліції ДПС в
Івано-Франківській області з 22 серпня
2013 року згідно підпункту ''г'' пункту 64
Положення №114 (том 1 а.с. 14).

За змістом вимог частини 1 статті 492
КЗпП України про наступне вивільнення
працівників персонально попереджають
не пізніше ніж за два місяці.

Оскаржуваний наказ відповідача №176-О
про звільнення ОСОБА_1 за підпунктом
''г'' пункту 64 Положення №114 виданий 22
серпня 2013 року, тобто через два місяці з
дня офіційного попередження позивача
про наступне вивільнення.

Частиною 2 статті 492 КЗпП України
визначено, що при вивільненні
працівників у випадках змін в
організації виробництва і праці
враховується переважне право на
залишення на роботі, передбачене
законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 42 КЗпП
України при скороченні чисельності чи
штату працівників у зв'язку із змінами
в організації виробництва і праці
переважне право на залишення на роботі
надається працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці.

Таким чином, в першу чергу на переважне
право на працевлаштування мають ті
працівники, які в порівняні із іншими
вирізняються як найкращі по двом
критеріям - мають більш високу
кваліфікацію і в них більша
продуктивність праці.

Суд першої інстанції в оскаржуваній
постанові вірно зазначив, що комісією з
припинення в процесі реорганізації 11
червня 2013 року прийнято рішення, яким
вирішено, що визначення вищої
кваліфікації та продуктивності праці
здійснити за підсумками роботи
територіальних підрозділів за 2012-2013
року за відповідними показниками. Такі
показники відповідають даним
затвердженої форми звітності, що
складалися і формувалися підрозділами
податкової міліції за час спірних
відносин (том 1 а.с. 216-237).

Відтак, Комісія для визначення
переважного права на залишення на
роботі у новоствореному оперативному
відділі, в першу чергу позитивно
оцінювала результати роботи
працівника у 2012-2013 роках (по 21 червня 2013
року), які знайшли своє реальне
відображення у офіційних звітах. Суд не
заперечує, що кожний із працівників ВПМ
Калуської ОДПІ в продовж 2012-2013 років
виконував доручену йому роботу і
безпосередньо щоденно власні посадові
обов'язки. Втім, переважне право для
залишення на роботі згідно рішення
Комісії було надано тим працівникам,
робота яких мала наслідком дійсні
показники офіційних звітів ВПМ
Калуської ОДПІ.

При цьому, колегія суддів погоджується
з висновками суду першої інстанції, що
таке рішення Комісії на час розгляду
справи є чинним, ніким не оскарженим і
не скасоване. На переконання суду,
визначення найбільш кваліфікованого
працівника ВПМ за сформованими
критеріями за підсумками роботи на
рівні територіальних підрозділів є
логічним, так як результати роботи
відображаються у звітах, що формуються
на рівні окремих підрозділів - ГВПМ ДПІ
в м. Івано-Франківську, ВПМ
Коломийської ОДПІ та ВПМ Калуської
ОДПІ. Єдиним винятком із таких умов є
пункт 5 рішення Комісії від 11 червня 2013
року, відповідно до якого результати
роботи керівників та заступників
керівників територіальних підрозділів
здійснюється серед таких посадових
осіб за результатами роботи
відповідних територіальних
підрозділів податкової міліції в
цілому в області. Тобто, оцінка роботи
серед всіх територіальних підрозділів
надавалася лише їх керівникам і
заступникам таких керівників.

Судом першої інстанції при
постановлені оскаржуваної постанови
досліджено таблиці ''Результати роботи
працівників ВПМ Калуської оДПІ станом
на 21.06.2013 року'', ''Список працівників
відділу податкової міліції калуської
оДПІ станом на 21.06.2013 року'' і
''Інформація про дисциплінарні
стягнення працівників відділу
податкової міліції Калуської оДПІ'',
дані яких розглядалися Комісією 21
червня 2013 року для визначення найбільш
високої кваліфікації та
продуктивності праці (том 2 а.с. 24-30).

Колегія суддів звертає увагу на те, що
такі три таблиці містять різні
характеризуючи дані, інформацію і
показники в роботі кожного із 16
працівників ВПМ Калуської ОДПІ. Втім,
для визначення переважного права, в
першу чергу Комісією використані дані,
виходячи із умов визначених у пунктах 3
і 4 рішення Комісії від 11 червня 2013 року
№2, а саме: наявність діючих стягнень і
заохочень; кількість порушених
кримінальних справ, ініційованих
проведених планових і позапланових
перевірок та донарахованих за їх
результатами суми податку,
попередження незаконного
відшкодування ПДВ, вилучення із
незаконного обігу відповідних товарів
і цінностей, встановлення
місцезнаходження посадових осіб СПД. А
відтак, доводи позивача про наявність,
в порівнянні із іншими працівниками,
відповідних двох вищих освіт,
загального і спеціального стажу
роботи, проходження курсів підвищення
кваліфікації, виконання обов'язків
начальника відділення та завідувача
сектора, наявності неповнолітніх
утриманців і непрацюючої дружини, для
вирішення питання про переважене право
на залишення на роботі, не мають
першочергового значення.

Судом встановлено, що умови, визначені
у пунктах 3 і 4 рішення Комісії від 11
червня 2013 року №2, відображені у
таблиці ''Результати роботи
працівників ВПМ Калуської ОДПІ станом
на 21.06.2013 року'' і ''Інформація про
дисциплінарні стягнення працівників
відділу податкової міліції Калуської
ОДПІ'' (том 2 а.с. 27-30).

Із таблиці ''Результати роботи
працівників ВПМ Калуської ОДПІ станом
на 21.06.2013 року'' судом з'ясовано, що
найвищі результати роботи за 2012-2013 роки
мали Василько А.А., Кравець А.С., Дидяк
Р.І., Гавришко М.С., Галай М.І., Третяк Р.М.,
Маюк А.М.

Показники в роботі вказаних 7-ох
працівників ВПМ Калуської ОДПІ є
значно вищими від показників позивача,
в діяльності якого відображено лише
результати роботи по встановленню
місцезнаходження посадових осіб СПД - ''
10''. Всі інші графи і поля таблиці
''Результати роботи працівників ВПМ
Калуської ОДПІ станом на 21.06.2013 року''
щодо позивача не містять показників, в
тому числі обов'язкових умовах,
визначених у пункті 4 рішення Комісії
від 11 червня 2013 року №2.

На підставі такої зведеної інформації,
21 червня 2013 року, Комісією з припинення
в процесі реорганізації за наслідками
визначення переважного права на
залишенні на роботі в головному
оперативному відділі ДПІ у м.
Івано-Франківську ГУ Міндоходів в
області переважне право на залишення
на роботі серед працівників податкової
міліції Калуської ОДПІ надано Василько
А.А., Кравець А.С., Дидяк Р.І., Гавришко
М.С., Галай М.І., Третяк Р.М., Маюк А.М.

Переважне ж право Кулинин В.Б. перед
ОСОБА_1 отримав у зв'язку із тим, що у
позивача станом на 21 червня 2013 року
було непогашене дисциплінарне
стягнення у вигляді суворої догани, яку
останній отримав згідно наказу ДПА в
Івано-Франківській області №116 від 2
квітня 2013 року ''Про результати
оперативно-службової діяльності
підрозділів податкової міліції ДПС в
області протягом січня-лютого 2013 року'',
за допущення порушення вимог статей 7, 8
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України за неналежну
організацію оперативно розшукової
діяльності, що призвело до відсутності
результатів на дорученій ділянці
роботи протягом січня-лютого 2013 року.

Відтак, така обставина має особливе
значення для визначення переважного
права на працевлаштування в порівнянні
із Василько А.А., Кравець А.С., Дидяк Р.І.,
Гавришко М.С., Галай М.І., Третяк Р.М.,
Маюк А.М., Кулинин В.Б., так як останні
непогашених дисциплінарних стягнень,
перелік яких визначений статтею 12
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, станом на 21
червня 2013 року не мали.

До переліку працівників, які отримали
переважне право на залишення на роботі
серед працівників податкової міліції
Калуської ОДПІ, потрапив також капітан
податкової міліції Кецман В.О., в якого
відсутні будь-які показники в роботі.
Як з'ясовано судом та не заперечується
позивачем, Кецман В.О. станом на 21
червня 2013 року перебував у соціальній
відпустці, у зв'язку із чим був
захищений КЗпП України від звільнення
у зв'язку із скороченням чисельності
штатів.

Згідно змісту довідок відповідача
№09-19-04-038/168 від 08.11.2013 року та
№2139/9/09-19-04-062/767 від 26.11.2013 року, станом на
22 серпня 2013 року, день звільнення
позивача з податкової міліції, в
оперативному управлінні ГУ Міндоходів
в Івано-Франківській області, слідчому
управлінні фінансових розслідувань ГУ
Міндоходів в Івано-Франківській
області та в головному оперативному
відділі ДПІ у м. Івано-Франківську були
відсутні вакантні посади (том 1 а.с. 119;
том 2 а.с. 68).

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що станом на день
звільнення позивача у відповідача була
відсутня можливість подальшого
використання ОСОБА_1 на службі. Відтак,
суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку про відсутність
порушення вимог пункту 2 абзацу 5 пункту
8, підпункту ''г'' пункту 64 Положення №114.

Не підлягають застосуванню у спірних
відносинах норми пункту 45 Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, так як Василько А.А.,
Кравець А.С., Дидяк Р.І., Гавришко М.С.,
Галай М.І., Третяк Р.М., Маюк А.М., Кулинин
В.Б., Кецман В.О. наказами відповідача
№78-о від 2 липня 2013 року і №153-о від 2
серпня 2013 року були призначені на
посади у новоствореному оперативного
відділу, а не переміщені з вищих посад
на нижчі, умови проведення якого
визначено у пункті 45 Положенням №114
(том 1 а.с. 213-215; том 2 а.с. 39-40).

За змістом вимог частини 2 статті 42 КЗпП
України при рівних умовах
продуктивності праці і кваліфікації
перевага в залишенні на роботі
надається: 1) сімейним - при наявності
двох і більше утриманців; 2) особам, в
сім'ї яких немає інших працівників з
самостійним заробітком; 3) працівникам
з тривалим безперервним стажем роботи
на даному підприємстві, в установі,
організації; 4) працівникам, які
навчаються у вищих і середніх
спеціальних учбових закладах без
відриву від виробництва; 5) учасникам
бойових дій, інвалідам війни та особам,
на яких поширюється чинність Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту"; 6)
авторам винаходів, корисних моделей,
промислових зразків і
раціоналізаторських пропозицій; 7)
працівникам, які дістали на цьому
підприємстві, в установі, організації
трудове каліцтво або професійне
захворювання; 8) особам з числа
депортованих з України, протягом п'яти
років з часу повернення на постійне
місце проживання до України; 9)
працівникам з числа колишніх
військовослужбовців строкової служби
та осіб, які проходили альтернативну
(невійськову) службу, - протягом двох
років з дня звільнення їх зі служби.

Тобто, якщо у кількох працівників
абсолютно рівна продуктивність праці і
кваліфікація, перевага в залишенні на
роботі надається працівникам, які
мають особливі додаткові умови,
визначені частині 2 статті 42 КЗпП
України.

У спірних правовідносинах, виходячи із
особливостей, визначених пунктом 3 і 4
рішення Комісії від 11 червня 2013 року,
позивач по відношенню до Василько А.А.,
Кравець А.С., Дидяк Р.І., Гавришко М.С.,
Галай М.І., Третяк Р.М., Маюк А.М., Кулинин
В.Б. не перебував у рівних умовах
продуктивності праці і кваліфікації. А
відтак, у суду відсутні правові
підстави для застосування у даній
справі інших переваг ОСОБА_1,
визначених частиною 2 статті 42 КЗпП
України.

Крім того, з листа голови Комісії з
припинення в процесі реорганізації від
21.06.2013 року №152/10/04-035/454 до Комітету
первинної профспілкової організації
працівників Калуської оДПІ із
клопотанням на звільнення 6-ти
працівників, в тому числі позивача,
самого подання на звільнення ОСОБА_1
згідно із підпунктом ''г'' пункту 64
Положення №114, а також листа Комітету
первинної профспілкової організації
працівників Калуської ОДПІ від 08.07.2013
року №2 про погодження на звільнення
(том 1 а.с. 120-122).

Із змісту даних документів слідує, що
Комісія з припинення в процесі
реорганізації в порядку вимог статті 43
КЗпП України звернулася із поданням до
Комітету первинної профспілкової
організації працівників Калуської
ОДПІ, яким на власному засіданні 5 липня
2013 року погоджено звільнення ОСОБА_1
згідно підпункту ''г'' пункту 64
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ.

При цьому з аналізу статті 43 КЗпП
України вбачається, що отримання згоди
виборного органу первинної
профспілкової організації на
звільнення працівника, ухвалення
рішення про яке здійснено без
особистої участі такого працівника, не
являється самостійною підставою для
визнання протиправним всієї процедури
вивільнення, у разі додержання
роботодавцем загального порядку
звільнення, передбаченої чинним
трудовим законодавством України.

Суд першої інстанції вірно не взяв до
уваги покликання позивача про
неправомірність даних, викладених в
таблицях ''Результати роботи
працівників ВПМ Калуської оДПІ станом
на 21.06.2013 року'', ''Список працівників
відділу податкової міліції калуської
оДПІ станом на 21.06.2013 року'' і
''Інформація про дисциплінарні
стягнення працівників відділу
податкової міліції Калуської ОДПІ',
оскільки такі спростовуються
зібраними по справі доказами.

Так, посилання позивача на копію
рапорту від 11 січня 2013 року, складеного
ним особисто, щодо повідомлення про
злочин, вичинений ОСОБА_18, на
переконання суду, не є належним і
достатнім доказом у справі (том 2 а.с. 60).
В змісті такого рапорту відсутні дані
про те, що перевірку по такому
порушенні податкового законодавства і
дії по виявленню злочину здійснено
особисто ОСОБА_1 Судом першої інстанції
вірно встановлено, що такий рапорт
ОСОБА_1 складав як в.о. начальника
відділення ПНВ ПДВВПМ Калуської ОДПІ, а
фактичну перевірку по даних матеріалах
проводив Галай М.І.

Щодо доводів позивача про проведену
ним роботу по попередженні незаконного
відшкодування ПДВ і донарахування за
результатами ініційованих ним
особисто планових і позапланових
перевірок, то судом першої інстанції
вірно встановлено, що згідно даних
довідки начальника ДПІ у Рогатинському
районі Головного управління
Міндоходів в області №2493/170/17-217 від 11
грудня 2013 року, протягом 2012-2013 років
працівником ВПМ Калуської ОДПІ старшим
оперуповноваженим відділення
оперативного супроводження
адміністрування ПДВ ОСОБА_1 до ДПІ у
Рогатинському районі не направлялися
матеріали щодо ініціювання проведення
планових та позапланових перевірок.
Повідомлено, що ОСОБА_1 не вживалися
заходи примусового стягнення
податкового боргу та не
забезпечувалося поступлень до
бюджетів усіх рівнів (том 2 а.с. 99).

При цьому вірною є висновок суду першої
інстанції, що долучені позивачем три
таблиці ''Довідки про мобілізацію до
бюджету кошти в рахунок погашення
податкового боргу за участю
підрозділів погашення податкового
боргу та відділу податкової міліції
Калуської оДПІ станом на 29 травня, 29
грудня 2012 року та березень 2013 року'', не
місять будь-яких даних, що така
мобілізація коштів до бюджету
здійснена безпосередньо за участю або
з ініціативи позивача. Письмові
документи про реєстри суб'єктів, які
мають не підтверджені до відшкодування
суми ПДВ, складені як виконавцем ОСОБА_1
не свідчать про попередження фактів
незаконного відшкодування ПДВ, а є
зведеною інформацією по платниках
податку, які потребують проведення
додаткової перевірки за ініціативи
підрозділів податкової міліції.

Судом першої інстанції вірно зазначено
з приводу твердження позивача про не
відображення у таблицях непогашених
дисциплінарних стягнень за Васильком
А.А., Дидяком Р.М., Третяком Р.М., ОСОБА_10,
що стягнення у вигляді позбавлення
премії не є видом дисциплінарного
стягнення в силу вимог статті 12
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України. А усне
зауваження, застосоване до Дидяка Р.М.,
наказом ДПС в області №98 від 14 березня
2013 року знято із вказаного працівника
податкової міліції за добросовісне та
ефективне виконання доведених до нього
завдань.

Із поданих позивачем суду копій
довідок про встановлення фактичного
місцезнаходження (місця проживання)
платника податків, судом встановлено,
що ОСОБА_1 з даного приводу проведено 17
перевірок, а не 10 як це відображено у
зведеній таблиці від 21 червня 2013 року, а
саме по: ТзОВ ''Аероспецекспрес'', ТОВ
''Техмаш'', ТОВ ''Фірма Рембудпостач'', ПП
''Пріорітетекосервіс 2005'', ТзОВ
''Бізон-ІФ'', ПП ''Колорекс'', ТзОВ
''Геліос-Сервіс'', ТОВ ''Омсо'', ФОП
ОСОБА_20, ТзОВ ''Геліос-Сервіс'', ПТ
''Ломбард Галицькій Денека і компанія'',
ТОВ ''Нафтохім-Україна'', ПП
''Агроінтерсервіс'', ПП ''Ін-Дом'', ТОВ
''Транскомсервіс'', ПП
''Пріорітетекосервіс 2005'' і ФОП ОСОБА_22
(том 2 а.с. 189-194, 230-250; том 3 а.с. 1-6).

По інших платниках податків, з приводу
яких позивач подав письмові документи,
суд не може встановити, що такі
перевірки поведені позивачем, так як не
містять ідентифікуючих резолюцій
керівника на їх виконання позивачем,
або дати їх складання є числа після 21
червня 2013 року.

Незважаючи на вказане, на переконання
суду, заниження показника по 7
перевірках із встановлення позивачем
місцезнаходження посадових осіб СПД,
не змінює в цілому загальні зведені
результати ОСОБА_1, відображених у
таблиці станом на 21 червня 2013 року, та
не є безумовною ознакою, яка вирізняє
позивача серед інших працівників ВПМ
Калуської ОДПІ як такого, що має вищу
кваліфікацію і продуктивність праці.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
всі інші доводи позивача з приводу
виконання обов'язків керівників
структурних підрозділів в межах ВПМ
Калуської ОДПІ, правильності
обчислення працівникам ВПМ Калуської
оДПІ стажу роботи в правоохоронних
органах і безпосередньо в податковій
міліції, даних працівників щодо їх
утриманців та місця роботи дружин, а
також достовірності показників по
результатах роботи окремих
працівників, не знайшли свого
підтвердження у судовому засіданні та
спростовані наявними у справі
доказами.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що під
час розгляду справи позивач не довів,
що його продуктивність праці та
кваліфікація, станом на 21 червня 2013
року із урахуванням встановлених
Комісією із припинення в процесі
реорганізації вимог, є вищою від інших
працівників ВПМ Калуської ОДПІ, які
отримали право на працевлаштування в
службу новоствореного оперативного
відділу в процесі реорганізації.

В сукупності вищевказаного, під час
проведення реорганізації та
вивільнення працівників Головне
управління Міндоходів в області по
відношенню до позивача діяло у
відповідності до вимог Кодексу законів
про працю України і Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, у зв'язку з цим суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку, що позовні вимоги у цій
частині не підлягають задоволенню. У
зв'язку із тим, що судом не встановлено
порушення при вивільненні позивача із
посади і звільнення із податкової
міліції, вірними є висновки суду першої
інстанції, що не підлягають до
задоволення позовні вимоги про
поновлення на роботі, стягнення
заробітку за час вимушеного прогулу і
відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
фактичні обставини справи та надав їм
належну правову оцінку, доводами
апеляційної скарги висновки, викладені
в судовому рішенні не спростовуються і
підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну
скаргу ОСОБА_1 слід залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС
України, суд, -

у х в а
л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 15 січня 2014
року у справі №809/2952/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
А.Р.Курилець

Судді
М.П.Кушнерик

О.І.Мікула

Повний текст ухвали виготовлено 24
березня 2014 року.