Справа № 810/5118/13-а
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Спиридонова В.О.
Суддя-доповідач: Бистрик
У Х В А Л А

Іменем України

13 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Сорочка Є.О., Оксененка О.М.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою відповідача Броварської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 21 жовтня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Євро Фудс ГБ
Україна» до Броварської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року позивач Товариство з
обмеженою відповідальністю «Євро Фудс
ГБ Україна» звернулися в суд з
адміністративним позовом до
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень Броварської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області форми
«В4» № від 10.09.2013 року та форми «В1»
№ від 10.09.2013 року.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 21 жовтня 2013
року вимоги позивача задоволено в
повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального і
процесуального права та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
вимог позивача.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, учасників судового
засідання, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без
змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, наданим доказам
дав правильну правову оцінку і прийшов
до обґрунтованого висновку про
задоволення вимог позивача.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом першої інстанції, що
податковим органом у період з 19 до 28
серпня 2013 року проведено позапланову
невиїзну перевірку Товариства з
обмеженою відповідальністю «Євро Фудс
ГБ Україна» бюджетного відшкодування
податку на додану вартість у зменшення
податкових зобов'язань за травень 2013
року, за наслідками якої складено акт
№99/15-2/21685215 від 28 серпня 2013 року, яким
встановлено порушення позивачем п.198.3,
п.198.6, ст.198 Податкового кодексу України,
в результаті чого позивачем завищено
суму податкового кредиту за квітень 2013
року в розмірі 51026,00 грн., яка підлягає
зменшенню; п.200.1, п.200.2, п.200.3, п.200.4 ст.200
Податкового кодексу України в
результаті чого позивачем завищено
від'ємне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання і сумою
податкового кредиту за квітень 2013 року
в розмірі 23945,00 грн., за грудень 2010 року в
розмірі 18517,00грн. та завищено суму
бюджетного відшкодування заявленої у
зменшення податкових зобов'язань з
податку на додану вартість за травень
2013 року в розмірі 8564 грн..

На підставі вказаного акту перевірки
Броварської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області прийнято податкові
повідомлення-рішення форми «В1» №
від 10.09.2013 року, яким позивачу зменшено
суму бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість за основним
платежем 8 564,00 грн. за штрафними
санкціями 2 141,00 грн. та податкове
повідомлення рішення форми «В» №
від 10.09.2013 року, яким зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість в сумі 42 462,00 грн..

Відповідач обґрунтовує правомірність
прийняття вказаних податкових
повідомлень-рішень тим, що до
Броварської ОДПІ ГУ Міндоходів
надіслано акт ДПІ у Святошинському
районі м. Києва від 22.03.2013 року
№520/22-20/20576423 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання Приватна
Виробничо-комерційна фірма «Проксин»
щодо підтвердження господарських
відносин із платниками податків».
Згідно з матеріалами перевірок
податковим органом не встановлено факт
передачі товарів (надання послуг) ПВКФ
«Проксин» контрагентам-покупцям та
отримання товарів (послуг) ПВКФ
«Проксин» від
контрагентів-постачальників у зв'язку
з відсутністю (не наданням для
перевірки) договорів про господарську
діяльність, актів приймання-передачі
товару, довіреностей, документів, що
засвідчують транспортування,
зберігання товарів, а також інших
первинних документів. Крім того, на
думку податкового органу
фінансово-господарська діяльність
ПВКФ «Проксин» здійснюється поза
межами правового поля, а правочини
укладені між ПВКФ «Проксин» та
контрагентами-покупцями (включаючи
Позивача) за період з 01.01.2011 року до
28.02.2013 року є фіктивними, оскільки
вчинені без наміру створення правових
наслідків, які обумовлюються цими
правочинами.

Броварська державна об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Київській
області посилаючись на висновки
податкового органу, викладені в акті
перевірки №520/22-20/20576423 приходить до
висновку про фіктивність правочинів,
укладених позивачем.

На підтвердження здійснення
господарської діяльності по укладеним
правочинам позивача з ПВКФ «Проксин», в
матеріалах справи наявні: договір
підряду №014-С від 10.10.2012 року, акти
№2,3,4,5,6 приймання виконаних робіт,
визначених договором №014-С, банківська
виписка з рахунку позивача, наказ від
30.04.2013 року про постановку на облік та
введення в експлуатацію основних
засобів, акт приймання-передачі
основних засобів від 30.04.2013 року;
договір №27/03/13-ОП від 27.03.2013 року, акт
здачі прийняття робіт №ОУ-3617.35 від
30.04.2013 року, податкова накладна №25 від
15.04.2013 року, банківська виписка з
рахунку позивача; договір №18-04-13/РЖ від
22.04.2013 року, локальний кошторис №2-1-1;
довідка про вартість виконаних робіт
за травень 2013 року; акт приймання
виконаних будівельних робіт №1 за
травень 2013 року; податкова накладна №99
від 26.04.2013 року, банківська виписка з
рахунку позивача.

На підставі дослідження матеріалів
справи колегія суддів приходить до
висновку про законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції виходячи з наступного.

Згідно з пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України, податкове
зобов'язання - сума коштів, яку платник
податків, у тому числі податковий
агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України,
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України, зазначено, що не відносяться
до податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з листом Вищого
адміністративного суду України від
02.06.2011 року № 742/11/13-11, витрати для
визначення податкового кредиту для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість мають бути
фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Пунктом 200.1 ст. 200 Податкового кодексу
України встановлено, що платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів: а) у паперовому вигляді;
б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим.

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця (пункт 201.6 ст. 201 ПК
України).

Позивач надав суду належним чином
оформлені податкові накладні, отримані
в межах господарських відносин з ПВКФ
«Проксин». Відповідач, у свою чергу, не
надав жодних доказів недійсності
вказаних податкових накладних чи
порушень у їх оформлені.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції про обґрунтованість дій
позивача щодо формування від'ємного
значення суми податку на додану
вартість по взаємовідносинах з ПВКФ
«Проксин».

Відповідно до ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративній
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідачем не доведено
обґрунтованості і законності
прийнятих спірних податкових
повідомлень-рішень.

Суд першої інстанції вірно застосував
норми матеріального права, правову
позицію з приводу яких аргументовано
виклав в мотивувальній частині
оскаржуваного відповідачем рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 200,
205, 206, 212, 254, КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 21 жовтня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено
21.03.2014 року.

Головуючий суддя:
Бистрик Г.М.

Судді:
Сорочко Є.О.

Оксененко О.М.

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Сорочко Є.О.

Оксененко О.М.