Справа № 2а-5265/11/1370
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/27636/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Ємельянової В.І., Олендера І.Я.,
секретар Буденко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 7 березня 2012
року в справі за позовом ОСОБА_4 до
Державної митної служби України,
Львівської митниці про визнання
протиправним та скасування наказу,
поновлення на роботі, стягнення
заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

У травні 2011 року позивачка звернулася
до суду із зазначеним позовом до
відповідачів. Просила визнати
протиправним та скасувати наказ
Державної митної служби України № 798-к
від 18 квітня 2011 року в частині
припинення перебування її на державній
службі в митних органах України на
посаді старшого інспектора сектору
контролю за правильністю визначення
митної вартості відділу контролю
митної вартості та класифікації
товарів Львівської митниці; поновити
її на вказаній посаді та стягнути з
Львівської митниці середній заробіток
за час вимушеного прогулу.

Посилалася на те, що звільнення
проведено з грубим порушенням чинного
законодавства, оскільки Присяги
державного службовця вона не
порушувала, а посадові обов'язки
виконувала сумлінно. Крім того,
обставини, з якими пов'язане її
звільнення, мали місце у 2009 році, після
чого вона проходила позачергову
атестацію та була визнана такою, що
відповідає займаній посаді.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 17 листопада
2011 року позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано наказ
Державної митної служби України № 798-к
від 18 квітня 2011 року в частині
припинення перебування на державній
службі в митних органах України ОСОБА_4
Поновлено позивачку на посаді старшого
інспектора сектору контролю за
правильністю визначення митної
вартості відділу контролю митної
вартості та класифікації товарів
Львівської митниці з 18 квітня 2011 року.
Стягнуто з Львівської митниці на
користь позивачки середній заробіток
за час вимушеного прогулу в розмірі 23074
грн. 43 коп.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 07 березня
2012 року скасовано постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 17 листопада
2011 року та прийняти нову про відмову в
задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі постанову суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши правильність
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права у межах доводів
касаційної скарги, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивачка проходила
службу в митних органах з 18 жовтня 1990
року і на час звільнення перебувала на
посаді старшого інспектора сектору
контролю за правильністю визначення
митної вартості відділу контролю
митної вартості та класифікації
товарів Львівської митниці. Присягу
державного службовця склала 15 червня
1995 року.

На виконання наказу Державної митної
служби України від 12 лютого 2011 року №
187 «Про проведення комплексної
перевірки» з 14 по 20 березня 2011 року
комісія Державної митної служби
України провела комплексну службову
перевірку службової діяльності
Львівської митниці за період роботи у
2008, 2009, 2010 роках по 11 березня 2011 року, про
що складено акт від 31 березня 2011 року.

В акті від 31 березня 2011 року, серед
іншого зазначено, що за результатами
службового розслідування, проведеного
у 2009 році відповідно до наказу
Львівської митниці № 374 від 05 червня 2009
року, було встановлено факти невірної
класифікації посадовими особами
Львівської митниці товарів «монітори
рідкокристалічні для комп'ютерів…»,
оформлених в режимі ІМ 40Г за 22 ВМД, що
призвело до недобору митних платежів
при здійсненні митного оформлення в
особливо великих розмірах у сумі 2131993
грн. 04 коп. Оскільки, ОСОБА_4 в цей період
часу працювала на посаді старшого
інспектора сектору контролю митної
вартості та номенклатури
контрольно-пропускного пункту
«Мостиська» відділу контролю митної
вартості та номенклатури Львівської
митниці, то значить вона теж порушила
пункти 1.4, 2.2 посадової інструкції.

За результатами проведеної перевірки
винесено наказ № 798-к 18 квітня 2011 року,
згідно з яким за порушення Присяги
державного службовця відповідно до п. 6
ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну
службу» припинено перебування на
державній службі в митних органах
старшого інспектора сектору контролю
за правильністю визначення митної
вартості відділу контролю митної
вартості та класифікації товарів
Львівської митниці ОСОБА_4

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що в
оскаржуваному наказі під порушенням
присяги відповідач зазначив
несумлінне виконання ОСОБА_4 своїх
службових обов'язків, передбачених п. 1.4
та п. 2.2 посадової інструкції. Жодних
обґрунтувань чому встановлені
порушення не можуть бути визначені як
дисциплінарний проступок, у чому
полягає їх особлива тяжкість, а
головне, доказів встановлення
умисності допущених порушень та
настання тяжких наслідків, які мали
місце внаслідок допущеного порушення
саме позивачкою, у матеріалах справи
немає. Крім того, в акті № 20 від 31
березня 2011 року вчинені позивачкою
правопорушення кваліфікуються як
дисциплінарне правопорушення
відповідно до Статуту та зроблено
висновок, що притягнути позивачку до
дисциплінарної відповідальності
неможливо через сплив строку
притягнення до відповідальності
відповідно до положень
Дисциплінарного статуту митної служби.
В оскаржуваному наказі та матеріалах
справи відсутні будь-які докази про
порушення позивачкою присяги
державного службовця.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та ухвалюючи нове судове
рішення про відмову у задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що допущені позивачкою
систематичні порушення своїх
посадових обов'язків, призвели до
недоборів Львівською митницею митних
платежів в розмірі 2131993 грн. 04 коп. при
здійсненні митного оформлення, є
значними та підривають довіру до неї,
як носія державної влади,
унеможливлють подальше виконання нею
функцій на державній службі.

Проте погодитися з такими висновками
суду апеляційної інстанції не можна.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Всупереч вищенаведеній нормі закону
висновки суду апеляційної інстанції
зроблені без повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, до того ж не ґрунтуються на
законі.

Порядок, умови проходження і
припинення державної служби в митних
органах встановлено Законом України
«Про державну службу» та
Дисциплінарним статутом митної служби
України (далі - Дисциплінарний статут).

Дисциплінарний статут визначає суть
службової дисципліни, права та
обов'язки посадових осіб митної служби
України, яким присвоєно спеціальні
звання, у тому числі керівників митних
органів, спеціалізованих митних
установ та організацій, щодо
забезпечення та додержання дисципліни,
а також види та порядок застосування
заохочень і дисциплінарних стягнень.
Регулювання правового становища
державних службовців, що працюють у
митних органах, здійснюється з
урахуванням вимог Закону України «Про
державну службу».

Відповідно до статті 21 Дисциплінарного
статуту митної служби порушення
службової дисципліни - це протиправне,
винне (умисне чи необережне) діяння (дія
чи бездіяльність) посадової особи
митної служби, тобто невиконання
урочистого зобов'язання посадових осіб
митної служби, зокрема, невиконання або
неналежне виконання нею своїх
службових обов'язків, перевищення
повноважень, порушення обмежень і
заборон, установлених законодавством з
питань проходження служби в митних
органах, або вчинення інших дій, які
дискредитують не тільки посадову особу
митної служби, а й митну службу України.

До діянь, які є порушеннями службової
дисципліни, належать: 1) порушення вимог
законів та інших нормативно-правових
актів України з питань митної справи,
державної служби, а також наказів та
розпоряджень безпосередніх та/або
прямих керівників; 2) порушення порядку
здійснення митного контролю та митного
оформлення предметів, що переміщуються
через митний кордон України (стаття 22
Дисциплінарного статуту митної
служби).

Розділом 4 Дисциплінарного статуту
митної служби визначено види
дисциплінарних стягнень та порядок їх
застосування, чітко врегульована
процедура їх застосування, внаслідок
чого забезпечується належний захист
законних прав та інтересів працівників
при вирішенні питань їх дисциплінарної
відповідальності.

Статтею 413 Митного кодексу України
встановлено, що посадові особи митної
служби України, вперше прийняті на
службу до митних органів, приймають
Присягу.

Складаючи Присягу, державний
службовець покладає на себе не тільки
певні службові зобов'язання, але й
моральну відповідальність за їх
виконання.

Отже, під порушенням Присяги слід
розуміти скоєння державним службовцем
проступку (вчинку) проти інтересів
служби, який суперечить покладеним на
нього обов'язкам, підриває довіру до
нього як носія влади, що призводить до
приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання ним своїх обов'язків.

Пунктом 6 частини 1 статті 30 Закону
України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII
«Про державну службу» (далі - Закон №
3723-XII) визначено, що державна служба
припиняється у разі відмови державного
службовця від прийняття або порушення
Присяги, передбаченої у статті 17 цього
Закону.

Цією нормою визначено не окремий вид
відповідальності державних службовців
за порушення Присяги, а спеціальну
підставу для припинення державної
служби. Саме ж припинення державної
служби відбувається у формі
звільнення.

Таким чином, недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) норм може бути як
порушенням Присяги так і
дисциплінарним правопорушенням, проте
дисциплінарне правопорушення
пов'язується лише з порушенням
правових вимог щодо проходження
публічної служби.

Системний аналіз наведених
спеціальних і загальних норм, свідчить,
що за вчинення посадовими особами
митної служби України порушень
службової дисципліни, дисциплінарних
правопорушень допускається
застосування дисциплінарних стягнень,
визначених у частині другій статті 22
Дисциплінарного статуту та Законом №
3723-XII, найбільш суворим з яких є
звільнення.

При цьому необхідно враховувати, що у
разі вчинення дисциплінарного
правопорушення, наслідком якого може
бути припинення державної служби за
порушення Присяги або звільнення з
митного органу є санкціями різних
рівнів відповідальності, які не можуть
застосовуватися як альтернативні.

Припинення державної служби за
порушення Присяги є найсуворішою
санкцією відповідальності державного
службовця, який вчинив діяння,
несумісне з посадою. Тому рівень
юридичних гарантій захисту прав
зазначеної особи в процедурах
вирішення питань застосування такої
відповідальності повинен бути не
меншим, ніж під час звільнення з
митного органу за вчинення
дисциплінарного правопорушення, з
дотриманням строків притягнення до
дисциплінарної відповідальності.

Пунктом 37 Дисциплінарного статуту
митної служби визначено, що
дисциплінарні стягнення
застосовуються керівниками митних
органів безпосередньо після виявлення
дисциплінарних правопорушень, але не
пізніше одного місяця від дня
виявлення і шести місяців від дня їх
вчинення, не рахуючи обставин,
визначених статтею 26 цього Статуту. У
разі проведення в межах шести місяців з
дня вчинення правопорушення
службового розслідування щодо
посадової особи митної служби, яка
вчинила дисциплінарне правопорушення,
днем його виявлення вважається день
підписання акта службового
розслідування.

З метою з'ясування всіх обставин
вчинення посадовою особою митної
служби дисциплінарного правопорушення
керівник митного органу має право
призначити службове розслідування.
Порядок проведення службового
розслідування визначається спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної
справи. Застосуванню дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення передує
обов'язкове службове розслідування
(стаття 31 Дисциплінарного статуту
митної служби).

Наказом Державної митної служби
України від 13 серпня 2010 року № 918
затверджено Інструкцію про порядок
організації та проведення службового
розслідування і службової перевірки в
митній службі України (далі -
Інструкція) пунктом 1.1 якої визначено
приводи, підстави, мета, порядок
призначення і проведення службового
розслідування, прийняття за ним рішень,
виконання цих рішень, формування
матеріалів службового розслідування у
справі, а також права та обов'язки
посадових осіб митної служби України
під час їх проведення.

Згідно з абзацом 9 пункту 1.2 Інструкції
службове розслідування - це комплекс
заходів, що здійснюються в межах
компетенції відповідно до цієї
Інструкції з метою повного, всебічного
та об'єктивного з'ясування обставин
вчинення посадовою особою
дисциплінарного або іншого
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності,
виявлення причин і умов, що сприяли
його вчиненню, встановлення наявності
(відсутності) вини, її ступеня, а також
установлення інших подій, обставин, що
потребують з'ясування під час
проведення таких заходів.

Отже, звільненню державного службовця
за вчинення дисциплінарного
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності, з
підстав припинення державної служби за
порушення Присяги, має передувати
службове розслідування, яке
регулюється Інструкцією і висновки
якого є передумовою звільнення.

Звільнення за порушення присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків. Державний службовець, який
вчинив дисциплінарний проступок, не
може бути звільнений за порушення
Присяги, якщо цей проступок не можливо
кваліфікувати як порушення Присяги.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про задоволення позовних
вимог, оскільки звільнення позивачки
на підставі пункту 6 частини 1 статті 30
Закону України «Про державну службу»
не можна визнати законними та
обґрунтованим.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладеною в постанові від 22
жовтня 2013 року (справа № 21-274а13).

Відповідно до статті 226 КАС України суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

Оскільки суд апеляційної інстанції
помилково скасував постанову суду
першої інстанції, яка
ухвалена відповідно до закону, то
колегія суддів на підставі ст. 226 КАС
України скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі постанову
суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 7 березня 2012
року скасувати, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 17 листопада
2011 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало В.І.
Ємельянова І.Я. Олендер