Справа № К/9991/19900/12-С
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/19900/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі :

Пасічник С.С.,

Винокурова К.С.,

Кочана В.М.,

за участю секретаря
Лавренюка В.В.,

за участю представника позивача
Синебока І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Білій
Церкві Київської області на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 04.08.2011р. та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.02.2012р. у
справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в м.Білій
Церкві Київської області до Відкритого
акціонерного товариства "Росава" про
стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2011 року Управління Пенсійного
фонду України в м.Білій Церкві
Київської області звернулось до суду з
позовом до Відкритого акціонерного
товариства "Росава" про стягнення з
останнього 274041,44 грн. заборгованості по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за Списком №1 та
Списком №2.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 04.08.2011р.,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21.02.2012р., позов задоволено частково
та стягнуто з відповідача на користь
позивача заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, за
січень - лютий 2011 року, у загальній сумі
165328,38 грн., з яких: 136892,24 грн. - за Списком
№1; 28436,14 грн. -за Списком №2; в решті
позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів в
частині відмови в задоволенні позову,
позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судами
норм матеріального і процесуального
права, просив рішення судів у вказаній
частині скасувати та прийняти нове
рішення, яким стягнути з відповідача на
користь позивача 108713,06грн. витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до п.«а» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», за січень
та лютий 2011 року.

Відповідач в письмових запереченнях на
касаційну скаргу проти доводів та
вимог останньої заперечив, вважаючи їх
безпідставними, а рішення судів
попередніх інстанцій, які він просить
залишити без змін, - обґрунтованими та
законними.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що розмір витрат
Управління Пенсійного фонду України у
м.Білій Церкві Київської області на
виплату і доставку пенсій, призначених
за Списком №1 та Списком №2, за січень
та лютий 2011 року складає 274041,44 грн.

При цьому, відповідач визнав вимоги
щодо відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
Списком №2, в розмірі 28436,14 грн., та за
Списком №1 - в розмірі 136892,24 грн., проте
заборгованість з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за Списком №1, в сумі
108713,06 грн. відповідач не визнав,
посилаючись на те, що вказану суму
Пенсійний фонд витратив на виплату і
доставку пенсій пенсіонерам, яким
пенсії призначено до 1 січня 2004 року (до
набрання чинності Законом України від
09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі -
Закон №1058-IV).

За змістом пункту 2 Прикінцевих
положень Закону №1058-IV пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, роботах з особливо шкідливими
й важкими умовами праці за Списком №1
та на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за Списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через такі фонди особам, зазначеним в
абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами Закону №1058-IV
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення» (далі - Закон
№1788-ХІІ). У цьому випадку розміри
пенсій визначаються відповідно до
статті 27 та з урахуванням норм статті 28
Закону №1058-IV. При цьому зберігається
порядок покриття витрат на виплату і
доставку цих пенсій, що діяв до
набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абзацу четвертого
підпункту 1 зазначеного пункту
підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
ПФУ плату, що покриває фактичні витрати
на виплату і доставку пенсій особам,
які були зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими й важкими умовами
праці за Списком №1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту
зазначено, що виплата пенсій особам,
які були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників, за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, та особам, пенсії яким
призначені відповідно до пунктів
«в»-«е» та «ж» частини першої статті 13
Закону №1788-XII, здійснюється до 1 січня
2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1
січня 2005 року - за рахунок коштів
Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку про те, що витрати на
виплату та доставку пенсій особам, які
були зайняті на роботах за Списком №1,
покриваються підприємствами та
організаціями. Обов'язок підприємств
та організацій з відшкодування
понесених ПФУ після 1 січня 2004 року
витрат на виплату та доставку
зазначених пенсій не пов'язаний із
датою призначення таких пенсій чи
часом набуття необхідного для цього
пільгового стажу.

Винятком із цього правила є лише
порядок покриття витрат на виплату та
доставку пенсій особам, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, оскільки
за змістом абзацу п'ятого підпункту 1
пункту 2 Прикінцевих положень Закону
№1058-IV виплата пенсій таким особам
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року -
за рахунок коштів Державного бюджету
України до досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
то і витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій покриваються за
рахунок ПФУ та Державного бюджету
України відповідно.

Однак специфіка такого порядку полягає
в особливостях пенсійного
забезпечення зазначених осіб.

Так, зі змісту статті 14 Закону №1788-XII
вбачається, що працівники,
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних і відкритих гірничих
роботах (включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) по
видобутку вугілля, сланцю, руди та
інших корисних копалин, на будівництві
шахт і рудників та в металургії, мають
право на пенсію незалежно від віку,
якщо вони були зайняті на цих роботах
не менше 25 років.

Аналіз положень пункту 2 Прикінцевих
положень Закону №1058-IV у контексті
статті 14 Закону №1788-XII дає підстави для
висновку про те, що порядок, за якого
витрати на доставку пільгових пенсій
покриваються до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року -
за рахунок коштів Державного бюджету
України, стосується лише витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених особам на підставі статті
14 Закону №1788-XII.

Таким чином, висновок судів про
відсутність у Відкритого акціонерного
товариства "Росава" обов'язку
відшкодувати Управлінню ПФУ в м.Білій
Церкві Київської області витрати на
виплату та доставку пенсій,
призначених до 1 січня 2004 року, є
помилковим.

Зважаючи на викладене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача на користь позивача
108713,06грн. витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до п.«а»
ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», за січень та лютий 2011
року, є обґрунтованими, законними та
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного суду України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Зважаючи на те, що у справі не
вимагається збирання або проведення
додаткової перевірки доказів,
обставини встановлені повно та
правильно, але допущена помилка в
застосуванні норм матеріального права,
суд касаційної інстанції згідно зі
ст.229 Кодексу адміністративного
судочинства України частково скасовує
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій й ухвалює в скасованій
частині нове рішення.

Керуючись статтями 210, 220, 221, 223, 229, 230, 232
КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Білій
Церкві Київської області задовольнити.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 04.08.2011р. та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від
21.02.2012р.скасувати в частині відмови в
задоволенні позову та прийняти в цій
частині нову постанову.

Позов задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства "Росава" на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м.Білій Церкві Київської області
108713,06грн. витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до п.«а»
ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», за січень та лютий 2011
року.

В решті постанову Київського окружного
адміністративного суду від 04.08.2011р. та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.02.2012р.
залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді:
Пасічник С.С.

Винокуров К.С.

Кочан В.М.