Справа № 826/7019/13-а
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Смолій І.В.
Суддя-доповідач: Бистрик
У Х В А Л А

Іменем України

20 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Сорочка Є.О., Оксененка О.М.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою відповідача Дніпровської
районної у місті Києві державної
адміністрації на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 червня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Дніпровської районної у місті Києві
державної адміністрації про
скасування розпорядження,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2013 року позивач ОСОБА_3
звернулася в суд з адміністративним
позовом до Дніпровської районної у
місті Києві державної адміністрації
про скасування розпорядження
відповідача №486 від 12.11.2012 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 червня 2013 року вимоги позивача
задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального права,
та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні вимог позивача.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, учасників судового
засідання, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без
змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, наданим доказам
дав правильну правову оцінку і прийшов
до обґрунтованого висновку про
задоволення вимог позивача.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом першої інстанції, що
розпорядженням Дніпровської районної
у м. Києві державної адміністрації №166
від 15.02.2006 року гр. ОСОБА_3 призначено
опікуном малолітньої ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на час винесення
розпорядження перебувала у державному
інтернатному закладі.

Розпорядженням Дніпровської районної
у місті Києві державної адміністрації
№ 486 від 12.11.2012 року припинено опіку гр..
ОСОБА_3 над малолітньою ОСОБА_4.

Задовольняючи вимоги позивача, суд
першої інстанції виходив з того, що
спірне розпорядження не містить
підстав позбавлення позивача опіки, а
лише посилання на норми закону та
подання служби у справах дітей
Дніпровської районної у місті Києві
державної адміністрації та протокол
№15.

Вирішуючи правомірність спірного
розпорядження, колегія суддів зважає
на наступне.

Згідно статті 251 Сімейного кодексу
України особа може бути звільнена від
обов'язків опікуна або піклувальника
дитини у випадках, передбачених
Цивільного кодексу України, а також
тоді, коли між опікуном, піклувальником
та дитиною склалися стосунки, які
перешкоджають здійсненню ними опіки,
піклування.

Відповідно до статті 75 Цивільного
кодексу України суд, якщо він призначив
опікуна чи піклувальника, або орган
опіки та піклування за заявою особи
звільняє її від повноважень опікуна
або піклувальника. Суд, якщо він
призначив піклувальника, або орган
опіки та піклування може звільнити
піклувальника від його повноважень за
заявою особи, над якою встановлено
піклування. За заявою органу опіки та
піклування суд може звільнити особу
від повноважень опікуна або
піклувальника у разі невиконання нею
своїх обов'язків, порушення прав
підопічного, а також у разі поміщення
підопічного до навчального закладу,
закладу охорони здоров'я або закладу
соціального захисту.

Правовий аналіз зазначених вимог дає
підстави для висновку, що закон
передбачає можливість звільнення
опікуна від його обов'язків як органом
опіки та піклування, так і судом.

Законом чітко розмежовано випадки в
яких питання розв'язуються органом
опіки та піклування, а за яких судом.

Вирішення питання про звільнення
опікуна від його обов'язків у зв'язку з
неналежним їх виконанням віднесено до
виключної компетенції суду.

Положення частини 3 статті 75 Цивільного
кодексу України визначають право
органу опіки та піклування звільнити
опікуна від його обов'язків виключно за
заявою особи, над якою встановлено таку
опіку, або за заявою самого
піклувальника.

Позивачем заява про звільнення її від
повноважень опікуна не надавалось, та
вона бажає опікуватися малолітньою
ОСОБА_4 надалі.

З урахуванням зазначених вище обставин
колегія суддів приходить до
однозначного висновку з судом першої
інстанції, що звільнення позивачки від
повноважень опікуна малолітню ОСОБА_4
відбулося в порушення вимог ч.3 ст.75
Цивільного кодексу України, у зв'язку з
чим розпорядження Дніпровської
районної у місті Києві державної
адміністрації № 486 від 12.11.2012 року «Про
припинення опіки над малолітньою
дитиною» підлягає скасуванню.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
фактичні обставинами, які стали
підставою для звільнення позивача від
повноважень опікуна, але зазначені
обставини не стосуються предмету
розгляду в межах даної справи.

Не заслуговують на увагу доводи
апелянта, щодо посилання на п.51 Порядку
провадження органами опіки та
піклування діяльності, пов'язаної із
захистом прав дитини затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№866 від 24.09.2008 року, як на підтвердження
правомірності прийнятого
розпорядження, оскільки даною нормою
встановлено хронологію дій при
встановленні наявності загрози для
життя або здоров'я дитини, що є
підставою для звернення до суду із
відповідним позовом.

Зазначений порядок не передбачає
можливості Дніпровської районної у
місті Києві державної адміністрації
приймати самостійно рішення щодо
позбавлення опіки над малолітньою
особою.

У відповідності до ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративній
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін.

Згідно ч. 4 ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Задовольняючи вимоги позивача, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що спірне
розпорядження прийняте поза межами
повноважень відповідача, у зв'язку з
чим підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції вірно застосував
норми матеріального права, правову
позицію з приводу яких аргументовано
виклав в мотивувальній частині
оскаржуваного апелянтом рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 201 - 204 КАС України.

Оскаржуване судове рішення в межах
вимог апеляційної скарги ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 200,
205, 206, 212, 254, КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
Дніпровської районної у місті Києві
державної адміністрації - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 19 червня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено
28.03.2014 року.

Головуючий суддя:
Бистрик Г.М.

Судді:
Сорочко Є.О.

Оксененко О.М.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Оксененко О.М.

Сорочко Є.О.