Справа № 804/15723/13-а
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2014-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 лютого 2014 р. Справа № 804/15723/13-а

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Неклеса О.М.

при секретарі судового засідання
Колесник І.О.,

за участю:

представника відповідача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
подання Нікопольської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про
підтвердження обгрунтованості
застосування арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Нікопольська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі -
Нікопольська ОДПІ, заявник) звернулась
до суду з поданням до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП
ОСОБА_2, відповідач), в якому заявник
просить підтвердити обґрунтованість
застосування повного
адміністративного арешту майна ФОП
ОСОБА_2

В обґрунтування подання зазначено, що
внаслідок відмови ФОП ОСОБА_2 в допуску
посадових осіб Нікопольської ОДПІ до
проведення фактичної перевірки,
начальником Нікопольської ОДПІ 20.11.2013
р. прийнято рішення про застосування до
ФОП ОСОБА_2 повного адміністративного
арешту майна на підставі п. 94.6 ст. 94
Податкового кодексу України (далі - ПК
України). Заявник звертається до суду з
поданням про підтвердження
зазначеного рішення від 20.11.2013 р.
Представник заявника в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду подання повідомлений
належним чином, надав суду клопотання
про розгляд подання за відсутності
представника заявника.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти подання,
зазначив, що між сторонами наявний спір
про право, надав до суду клопотання про
закриття провадження у справі. В
матеріалах подання також містяться
заперечення позивача, в яких зазначено,
що рішення про адміністративний арешт
майна є необґрунтованим, акт про
відмову платника податків у допуску до
проведення перевірки від 19.11.2013 р. та
акт від 19.11.2013 р. про відмову платника
податків від підпису у направленні є
фальшивими. Нікопольською ОДПІ були
допущені численні порушення норм
законодавства при оформленні Наказу
про проведення перевірки19.11.2013 р.,
направлень на перевірку від 19.11.2013 р.,
при намаганні розпочати перевірку.
Таким чином, представником відповідача
заперечувалась наявність підстав для
проведення перевірки та можливість
розгляду подання по суті у зв'язку з
наявністю між сторонами спору про
право.

Заслухавши представника відповідача,
розглянувши матеріали подання,
оцінивши усі докази, досліджені судом у
їх сукупності, проаналізувавши чинне
законодавство, суд доходить висновку,
що провадження у справі за поданням
підлягає закриттю.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 19.11.2013 р.
начальником Нікопольської ОДПІ
керуючись ст. 20, п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, на
підставі п.п. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 ПК
України прийнято Наказ № 441 «Про
проведення фактичної перевірки ФОП
ОСОБА_2» з 19.11.2013 р. тривалістю не більше
10 діб.

19.11.2013 р. Нікопольською ОДПІ виписано
Направлення на перевірку № 824, №
825, № 826, № 827 на проведення фактичної
перевірки ФОП ОСОБА_2

19.11.2013 р. службовими особами
Нікопольської ОДПІ, а саме, головним
державним ревізором-інспектором
відділу контрольно-перевірочної
роботи доходів і зборів з фізичних осіб
управління доходів і зборів з фізичних
осіб Радомським С.І., старшим державним
ревізором-інспектором відділу
контрольно-перевірочної роботи
доходів і зборів з фізичних осіб
управління доходів і зборів з фізичних
осіб Тихоновим Д.Л., старшим державним
ревізором-інспектором відділу
контрольно-перевірочної роботи
доходів і зборів з фізичних осіб
управління доходів і зборів з фізичних
осіб Роговченком Д.О. складено Акт №
147/1703 про відмову платника податків у
допуску до проведення перевірки у
зв'язку з неможливістю розпочати
фактичну перевірку ФОП ОСОБА_2 з питань
дотримання порядку здійснення
платником податків розрахункових
операцій, ведення касових операцій,
наявності патентів, ліцензій, свідоцтв,
у тому числі свідоцтв про державну
реєстрацію, дотримання роботодавцем
законодавства щодо укладення
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками
(найманими особами), визначені в
направленнях на проведення перевірки
від 19.11.2013 № 825, № 826, № 827 (наказ на
проведення фактичної перевірки від
19.11.13 № 441).

19.11.2013 р. головним державним
ревізором-інспектором відділу
контрольно-перевірочної роботи
доходів і зборів з фізичних осіб
управління доходів і зборів з фізичних
осіб Радомським С.І., старшим державним
ревізором-інспектором відділу
контрольно-перевірочної роботи
доходів і зборів з фізичних осіб
управління доходів і зборів з фізичних
осіб Тихоновим Д.Л., старшим державним
ревізором-інспектором відділу
контрольно-перевірочної роботи
доходів і зборів з фізичних осіб
управління доходів і зборів з фізичних
осіб Роговченком Д.О. складено Акт №
146/1703 про відмову ФОП ОСОБА_2 від підпису
у направленнях на перевірку від 19.11.2013
№ 825, № 826, № 827.

У зв'язку з відмовою ФОП ОСОБА_2 від
проведення фактичної перевірки, 19.11.2013
р. Начальником управління доходів і
зборів з фізичних осіб Нікопольської
ОДПІ Ю.А. Пушко внесено звернення про
застосування адміністративного арешту
майна ФОП ОСОБА_2 до начальника
Нікопольської ОДПІ Ткачука Г.А.

20.11.2013 р. начальником Нікопольської
ОДПІ Ткачук Г.А. на підставі пп. 94.2.3
п. 94.2 ст. 94 ПК України, у зв'язку з
недопущенням до фактичної перевірки
ФОП ОСОБА_2 винесено Рішення «Про
застосування адміністративного арешту
майна платника податків», яким
застосовано повний адміністративний
арешт майна платника податків ФОП
ОСОБА_2

З метою підтвердження обгрунтованості
застосування арешту заявник звернувся
до суду.

У відповідності до п. 75.1 ст. 75 ПК України
контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки

Підпунктом 75.1.3. п. 75.1 ст. 75 ПК України
встановлено, що фактичною вважається
перевірка, що здійснюється за місцем
фактичного провадження платником
податків діяльності, розташування
господарських або інших об'єктів права
власності такого платника. Така
перевірка здійснюється контролюючим
органом щодо дотримання норм
законодавства з питань регулювання
обігу готівки, порядку здійснення
платниками податків розрахункових
операцій, ведення касових операцій,
наявності ліцензій, патентів, свідоцтв,
у тому числі про виробництво та обіг
підакцизних товарів, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичних
перевірок регламентовано статтею 80 ПК
України.

Зокрема п. 80.1, п. 80.2 ст. 80 ПК України
передбачено, фактична перевірка
здійснюється без попередження
платника податків (особи). Фактична
перевірка може проводитися на підставі
рішення керівника контролюючого
органу, оформленого наказом, копія
якого вручається платнику податків або
його уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції під розписку до
початку проведення такої перевірки, та
за наявності хоча б однієї з обставин,
зазначених у цій статті.
Згідно п. 80.5. ст. 80 ПК України
допуск посадових осіб контролюючих
органів до проведення фактичної
перевірки здійснюється згідно із
статтею 81 цього Кодексу.
Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України
встановлено, що посадові особи
контролюючого органу мають право
приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої
перевірки, в якому зазначаються дата
видачі, найменування контролюючого
органу, реквізити наказу про
проведення відповідної перевірки,
найменування та реквізити суб'єкта
(прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи - платника податку, який
перевіряється) або об'єкта, перевірка
якого проводиться, мета, вид
(документальна планова/позапланова або
фактична), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку.
Направлення на перевірку у такому
випадку є дійсним за наявності підпису
керівника контролюючого органу або
його заступника, що скріплений
печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення
перевірки;
- службового
посвідчення осіб, які зазначені в
направленні на проведення перевірки.
Непред'явлення або
ненадіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, платнику податків (його
посадовим (службовим) особам або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) цих документів
або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб контролюючого органу
до проведення документальної виїзної
або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) від допуску до перевірки на
інших підставах, ніж визначені в абзаці
п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику
податків та/або посадовим (службовим)
особам платника податків (його
представникам або особам, які фактично
проводять розрахункові операції) такі
особи розписуються у направленні із
зазначенням свого прізвища, імені, по
батькові, посади, дати і часу
ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) розписатися у направленні на
перевірку посадовими (службовими)
особами контролюючого органу
складається акт, який засвідчує факт
відмови. У такому випадку акт про
відмову від підпису у направленні на
перевірку є підставою для початку
проведення такої перевірки.

Згідно п. 81.2. ст. 81 ПК України у разі
відмови платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) у допуску посадових
(службових) осіб контролюючого органу
до проведення перевірки складається
акт, який засвідчує факт відмови.

Відповідно до п. 94.1 ст. 94 ПК України
адміністративний арешт майна платника
податків (далі - арешт майна) є
винятковим способом забезпечення
виконання платником податків його
обов'язків, визначених законом.

Згідно п. 94. 2 ст. 94 ПК України арешт
майна може бути застосовано, якщо
з'ясовується одна з таких обставин,
зокрема, платник податків
відмовляється від проведення
документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення або
від допуску посадових осіб
контролюючого органу.

У відповідності до п. 94.6. ст. 94 ПК
України, керівник органу державної
податкової служби (його заступник) за
наявності однієї з обставин,
визначених у пункті 94.2 цієї статті,
приймає рішення про застосування
арешту майна платника податків, яке
надсилається: платнику податків з
вимогою тимчасово зупинити відчуження
його майна; іншим особам, у володінні,
розпорядженні або користуванні яких
перебуває майно такого платника
податків, з вимогою тимчасово зупинити
його відчуження.

В п. 94.10 ст. 94 ПК України зазначено, що
арешт на майно може бути накладено
рішенням керівника контролюючого
органу (його заступника),
обґрунтованість якого протягом 96 годин
має бути перевірена судом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 183-3 КАС України
провадження у справах за зверненням
органів доходів і зборів при
здійсненні ними передбачених законом
повноважень здійснюється на підставі
подання таких органів щодо
підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту майна
платника податків.

Відповідно до ч. 5 ст. 183-3 КАС України суд
ухвалою відмовляє у прийнятті подання
у разі, якщо із поданих до суду
матеріалів вбачається спір про право.

Спір про право в контексті
розглядуваної норми має місце в разі,
якщо предметом спору є правовідносини,
існування яких є передумовою
виникнення підстав для застосування
спеціальних заходів, перелічених у ст.
183-3 КАС України.

Зокрема, спір про право наявний у разі,
коли платник податків висловлює
незгоду з рішенням податкового органу,
що було підставою для виникнення
обставин для внесення відповідного
подання. При цьому незгода платника
податків із рішеннями податкових
органів щодо застосування спеціальних
заходів, згаданих у статті - 183-3 КАС
України, може підтверджуватися не лише
зверненням із відповідним
адміністративним позовом. Суд може
встановити наявність спору також із
змісту заперечень платника податків,
стосовно якого внесено подання.
Зокрема, платник податків може
заперечувати розмір податкового боргу,
що стягується, або факт узгодження
податкових зобов'язань, з яких виник
податковий борг; склад майна, щодо
якого застосовується адміністративний
арешт; заперечувати наявність
податкового боргу, у зв'язку з яким
накладено адміністративний арешт, або
законність проведення перевірки,
недопущення до якої призвело до
застосування адміністративного
арешту, тощо.

Така правова позиція викладена в Листі
Вищого адміністративного суду України
від 02.02.11 № 149/11/13-11.

В судовому засіданні представником
відповідача заперечувалась законність
проведення перевірки, призначеної
Наказом Нікопольської ОДПІ від 19.11.2013 р.
№ 441, представник відповідача
неодноразово наголошував на наявності
між сторонами спору про право та
необхідності закриття провадження у
справі.

Суд погоджується з доводами
представника відповідача про
наявність спору про право в даній
справі, наявність якого також
встановлена судом із змісту заперечень
платника податків - ФОП ОСОБА_2

В даному випадку наявність спору про
право виявлена судом після відкриття
провадження за поданням, у зв'язку з чим
суд прийшов до висновку про
необхідність закриття провадження у
справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС
України. Оскільки провадження у
справах, порушених за поданням
податкових органів, поданим на
підставі ст. 183-3 КАС України, є окремим
видом судового провадження, відмінним
від загального (позовного), для цієї
категорії справ встановлюється
скорочений термін розгляду, суд не має
змоги всебічно і повно дослідити всі
обставини справи. Між сторонами
наявний спір про право, предметом цього
спору є правовідносини, існування яких
є передумовою виникнення підстав для
застосування спеціальних заходів, а
саме - адміністративного арешту майна
платника податків.

З огляду на вищевикладене, наявний між
сторонами спір про право унеможливлює
розгляд вимог заявника в порядку
звернення до суду з поданням.
Керуючись ст.ст.
157, 158-160, 165, 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження за поданням Нікопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про підтвердження
обгрунтованості застосування арешту -
закрити.

Роз'яснити Нікопольській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області право на
звернення до адміністративного суду з
тими самими вимогами в загальному
порядку.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, визначені ст.186 КАС України та
набирає законної сили відповідно до ст.
254 КАС України.

Текст ухвали у повному обсязі
складений 12.02.2014 р.

Суддя О.М.
Неклеса