Справа № 820/5681/14
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2014-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№820/5681/14
Харківський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого судді - Волошина Д.А.,
за участю секретаря судового засідання
представників : позивача - Красножона
О.О. , відповідача - не прибув
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
справу за адміністративним позовом
Харківської міської ради до
Громадської організації "Велика Русь" в
особі голови ОСОБА_6 про обмеження
права на мирне зібрання ,-
До Харківського окружного
адміністративного суду звернувся
позивач, Харківська міська рада , з
адміністративним позовом до
Громадської організації "Велика Русь" в
особі голови ОСОБА_6 , в якому просить
суд, обмежити права на збори шляхом
заборони громадській організації
"Велика Русь" в особі голови ОСОБА_6
(АДРЕСА_2, т.НОМЕР_2) та іншим учасникам
цієї акції проведення 30.03.2014 з 12.00 до 15.00
мітингу проти розповсюдження в місті
Харкові проявів фашизму та неонацизму
на площі Свободи в м. Харкові.
В обґрунтування позову зазначив, 26.03.2014
року до Харківської міської ради
надійшло повідомлення громадської
організації «Велика Русь» в особі
голови ОСОБА_6 про проведення 30.03.2014 з
12.00 до 15.00 мітингу проти розповсюдження
в місті Харкові проявів фашизму та
неонацизму на площі Свободи в м.
Харкові. Орієнтовна кількість
2014 року на засіданні узгоджувальної
комісії виконавчого комітету міської
ради з розгляду повідомлень щодо
організації та проведення зборів,
мітингів, походів та демонстрацій в м.
Харкові розглянуто вказане
повідомлення. За результатами
узгоджувальна комісія вирішила
вважати неможливим проведення
вказаного масового заходу. Оскільки в
порушення законодавства України,
відповідачем не дотримано вимог щодо
за своєчасного повідомлення про
проведення масового заходу,
необхідності відволікати велику
кількість особового складу органів
внутрішніх справ для забезпечення
охорони громадського порядку та
безпеки дорожнього руху, можливого
нерозуміння з боку інших громадян,
створення незручностей пересічним
громадянам та установам від
використання звукопідсилюючої
апаратури та попереднього досвіду
забезпечення громадського порядку.
Таким чином, орган місцевого
самоврядування позбавлений можливості
вжити заходів щодо безперешкодного
проведення вказаного масового заходу,
забезпечення громадського порядку
прав і свобод інших людей.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив позов
Представник відповідача у судове
засідання не прибув, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, причини неявки суду не
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КАС України
передбачено, що розгляд
адміністративної справи про обмеження
права на мирні зібрання вирішується
судом протягом трьох днів після
відкриття провадження, а в разі
відкриття провадження менш як за три
дні до проведення відповідних заходів -
Суд вважає, що неявка відповідача у
судове засідання не перешкоджає
розгляду справи за наявними в ній
Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
встановив наступні обставини.
До Харківської міської ради 26.03.2014 року
надійшло повідомлення громадської
організації «Велика Русь» в особі
голови ОСОБА_6 про проведення 30.03.2014 з
12.00 до 15.00 мітингу проти розповсюдження
в місті Харкові проявів фашизму та
неонацизму на площі Свободи в м.
Харкові, Орієнтовна кількість
На засіданні узгоджувальної комісії
виконавчого комітету міської ради з
розгляду повідомлень щодо організації
та проведення зборів, мітингів, походів
та демонстрацій в м. Харкові 26 березня
2014 року розглянуто вказане
За результатами узгоджувальна комісія
вирішила вважати неможливим
проведення вказаного масового заходу,
що підтверджується протоколом № 7 від
З адміністративного позову та пояснень
представника позивача в судовому
засіданні судом встановлено, що
вказане рішення обґрунтовано
посиланням на не дотримання вимог щодо
за своєчасного повідомлення про
проведення масового заходу, положення
п. 4.3, 4.6 Тимчасового положення про
порядок розгляду питань щодо
організації та проведення зборів,
мітингів, походів та демонстрацій у м.
Харкові, згідно якого мітинги
незалежно від кількості їх учасників
не повинні заважати вільному руху
транспортних засобів та проходу
перехожих та не допускається
проведення масових заходів в межах
парків, скверів та інших місцях
відпочинку громадян, за винятком
Молодіжного парку, а також одночасне
проведення будь-яких масових заходів в
місці, де вже узгоджено в установленому
порядку проведення інших масових
Крім того позивач посилається на лист
Харківського міського управління ГУ
МВСУ в Харківській області № 30/3-361 від
27.03.2014 року в якому зазначено, що
проведення вказаних заходів може
викликати суттєві труднощі в
забезпеченні охорони громадського
порядку; лист Харківського міського
управління Головного управління
державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Харківській
області від 27.03.2014 року №32/240 з якого
вбачається, що організований мітинг
перекриє рух автотранспорту, що
призведе до створення заторів на
автошляхах міста та як результат,
унеможливить швидке реагування
підрозділів Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Харківській
області на випадок виникнення пожеж
або надзвичайних ситуацій; лист
прокуратури м. Харкова 27.03.2014 року
№04-34-6639 вих.14 в якому зазначено, що
проведення зазначеного заходу несе
загрозу суверенітету і територіальній
цілісності держави, прав і свобод
мешканців регіону; лист Департаменту
транспорту Харківської міської ради №
523/0/78-14 від 26.03.2014 року згідно якого
зазначено що проведення масового
заходу викликає значні труднощі руху
транспорту та можливості виникнення
дорожньо - транспортних пригод.
Відповідно до положень ч.2 ст.19
Конституції України та ч.3 ст.24 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Частиною 3 статті 2 КАС України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Процедура розгляду питання про
організацію та проведення масових
заходів на території міста Харкова
урегульована приписами Тимчасового
положення "Про порядок розгляду питань
щодо організації та проведення зборів,
мітингів, походів та демонстрацій у
місті Харкові", затвердженого рішенням
виконавчого комітету Харківської
міської ради від 06.06.2007 р. №543 (далі -
Тимчасове положення №543).

Дослідивши зібрані у справі докази в їх
сукупності за правилами, встановленими
статтею 86 КАС України, суд зазначає про
відсутність у матеріалах справи
фактичних даних, які б засвідчували
порушення позивачем визначеної
Тимчасовим положенням №543 процедури
розгляду повідомлення про проведення
масового заходу за заявою відповідача,
які б об'єктивно впливали на
обґрунтованість та правомірність
рішення суб'єкта владних повноважень.

За наведених обставин суд дійшов
висновку, що повідомлення відповідача
про проведення 30.03.2014 з 12.00 до 15.00
мітингу проти розповсюдження в місті
Харкові проявів фашизму та неонацизму
на площі Свободи в м. Харкові була
розглянута позивачем на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
визначені чинним законодавством.

Відповідно до приписів статті 38 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", виконавчі органи міських рад
вирішують відповідно до закону питання
про проведення зборів, мітингів,
маніфестацій і демонстрацій,
спортивних, видовищних та інших
масових заходів; здійснюють контроль
за забезпеченням при їх проведенні
громадського порядку.

Отже, саме на позивача законодавцем
покладено обов'язок забезпечення
громадського порядку при проведенні
запланованого відповідачем мирного
зібрання і вказаний обов'язок має бути
виконаний суб'єктом владних
повноважень шляхом вжиття відповідних
організаційних, правових та інших
заходів, спрямованих на організацію
безпеки здоров'я та життя громадян,
належного захисту прав усіх мешканців
міста на безпечне та безперешкодне
пересування містом, тощо.

Частиною 1 статті 182 Кодексу
адміністративного судочинства
України, органи виконавчої влади,
органи місцевого самоврядування
негайно після одержання повідомлення
про проведення зборів, мітингів,
походів, демонстрацій тощо мають право
звернутися до окружного
адміністративного суду за своїм
місцезнаходженням із позовною заявою
про заборону таких заходів чи про інше
обмеження права на мирні зібрання (щодо
місця чи часу їх проведення тощо).

З правового аналізу наведеної
процесуальної норми вбачається, що
органи місцевого самоврядування
наділені законодавцем повноваженнями
на звернення до адміністративного суду
з позовом про 1) заборону запланованих
суб'єктами права масових заходів, 2)
обмеження права на мирні зібрання.

З повідомлення відповідача, яке було у
спірних правовідносинах подано до
Харківської міської ради, випливає, що
вказаний суб'єкт права має намір
провести спірний масовий захід.
Доказів, які б доводили відсутність у
відповідача наміру проводити
зазначене мирне зібрання, матеріали
справи не містять.

Відповідно до частини 1 статті 39
Конституції України, якою передбачено,
що громадяни мають право збиратися
мирно, без зброї і проводити збори,
мітинги, походи і демонстрації, про
проведення яких завчасно сповіщаються
органи виконавчої влади чи органи
місцевого самоврядування.

Наведене положення Конституції
України кореспондується з нормою
міжнародного права, а саме - статті 11
Конвенції про захист прав людини та
основних свобод, якою встановлено, що
кожен має право на свободу мирних
зібрань і свободу об'єднання з іншими
особами, включаючи право створювати
профспілки та вступати до них для
захисту своїх інтересів.

Здійснення зазначених прав не підлягає
жодним обмеженням, за винятком тих, що
встановлені законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної або
громадської безпеки, для запобігання
заворушенням чи злочинам, для охорони
здоров'я чи моралі або захисту прав і
свобод інших осіб.

Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 39
Конституції України обмеження щодо
реалізації права на мирні зібрання
може встановлюватися судом відповідно
до закону і лише в інтересах
національної безпеки та громадського
порядку - з метою запобігання
заворушенням чи злочинам, для охорони
здоров'я населення або захисту прав і
свобод інших людей.

Згідно ст. 1 Закону України "Про основи
національної безпеки України"
національна безпека це захищеність
життєво важливих інтересів людини і
громадянина, суспільства і держави, за
якої забезпечуються сталий розвиток
суспільства, своєчасне виявлення,
запобігання і нейтралізація реальних
та потенційних загроз національним
інтересам. Національні інтереси -
життєво важливі матеріальні,
інтелектуальні і духовні цінності
Українського народу як носія
суверенітету і єдиного джерела влади в
Україні, визначальні потреби
суспільства і держави, реалізація
яких гарантує державний суверенітет
України та її прогресивний розвиток;
загрози національній безпеці - наявні
та потенційно можливі явища і чинники,
що створюють небезпеку життєво
важливим національним інтересам
України. Об'єктами національної
безпеки є людина і громадянин - їхні
конституційні права і свободи.

Відповідно до ст. 3 Конституції України
людина, її життя і здоров'я та безпека
визнаються в Україні найвищою
соціальною цінністю.

З листа прокуратури м. Харкова від
27.03.2014 року №04-34-6639 вбачається, що
проведення зазначеного мітингу несе
загрозу суверенітету і територіальній
цілісності держави, правам і свободам
мешканців регіону.

З листа Управління Служби безпеки
України в Харківській області від
28.03.2014 року № 70/5-3213 вбачається, що 29.03.2014
р. та 30.03.2014 р. в Харкові
радикально-налаштованими активістами
проросійських громадських організацій
планується проведення
громадсько-масових заходів, під час
яких заплановано обговорення ряду
питань подальшої розбудови органів
місцевої влади Харківської області та
участі громадськості в їх діяльності,
які неоднозначно сприймаються
мешканцями м. Харкова, через що під час
проведення вказаних заходів можуть
бути здійснені провокаційні дії по
відношенню до учасників заходів,
представників правоохоронних органів
та органів місцевої влади,
неконтрольований розвиток яких може
призвести до масових заворушень, у тому
числі, пов'язаних з насиллям та
захопленням будівель органів
державної влади.

Відповідно до листів Харківського
міського управління ГУ МВСУ в
Харківській області № 30/3-374, № 30/3-373 від
28.03.2014 року на 30.03.2014 року подані також
повідомлення ОСОБА_3 про проведення
мітингу біля пам'ятника Т.Г. Шевченку на
підтримку євроінтеграції чисельністю
1000 чоловік та повідомлення
Харківського МК «КПУ» ОСОБА_5 про
проведення інформаційно-агітаційного
заходу про змінення політики, що веде
до тотального погіршення життя
працюючого населення чисельністю до 1000
чоловік, окрім того заплановано
проведення 30.03.2014 року в м. Харкові
футбольного матчу в рамках чемпіонату
України по футболу між командами
Прем'єр-ліги «Металіст» (Харків) -
«Шахтар» (Донецьк), у зв'язку з чим
зафіксовано непоодинокі випадки
виникнення конфліктних ситуацій між
учасниками, які мають різнополярні
погляди на громадсько - політичну
ситуацію яка склалась в Україні.

Суд зазначає, що вищезазначена
інформація про вчинення можливих
заворушень 30.03.2014 року, створює реальну
загрозу інтересам національної
безпеки та громадського порядку,
охороні здоров'я населення, загрозі
суверенітету і територіальній
цілісності держави, правам і свободам
мешканців регіону.

Тобто, суд приходить до висновку, що
умовою можливого обмеження щодо
реалізації права на мирне зібрання є
створення реальної небезпеки, зокрема,
правам і свободам інших людей,
національним інтересам, громадському
порядку, суверенітету і територіальній
цілісності держави.

Таким чином, виходячи із системного
аналізу наведених нормативно-правових
актів, суд приходить до висновку, що
позивачем наведено конкретні
обставини наявності реальної загрози
інтересам національної безпеки та
громадського порядку.

А тому, виходячи з дотримання
справедливого балансу між
забезпеченням прав і інтересів
мешканців територіальної громади
міста Харкова та прав і свобод
відповідача на мирні зібрання,
запланований відповідачем масовий
захід не узгоджується з інтересами
національної безпеки та громадського
порядку.

Також, суд зазначає, що відповідно до
ст. 39 Конституції України громадяни
мають право збиратися мирно, без зброї
і проводити збори, мітинги, походи і
демонстрації, про проведення яких
завчасно сповіщаються органи
виконавчої влади чи органи місцевого
самоврядування.

Рішенням Конституційного Суду України
від 19.04.2001 року у справі №1-30/2001
встановлено, що Положення частини
першої статті 39 Конституції України
щодо завчасного сповіщення органів
виконавчої влади чи органів місцевого
самоврядування про проведення зборів,
мітингів, походів і демонстрацій треба
розуміти так, що організатори таких
мирних зібрань мають сповістити
зазначені органи про проведення цих
заходів заздалегідь, тобто у прийнятні
строки, що передують даті їх
проведення.

Ці строки не повинні обмежувати
передбачене статтею 39 Конституції
України право громадян, а мають служити
його гарантією і водночас надавати
можливість відповідним органам
виконавчої влади чи органам місцевого
самоврядування вжити заходів щодо
безперешкодного проведення
громадянами зборів, мітингів, походів і
демонстрацій, забезпечення
громадського порядку, прав і свобод
інших людей.

Відповідно до приписів ст. 38 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" виконавчі органи міських рад
вирішують відповідно до закону питання
про проведення зборів, мітингів,
маніфестацій і демонстрацій,
спортивних, видовищних та інших
масових заходів; здійснюють контроль
за забезпеченням при їх проведенні
громадського порядку.

Як вбачається з повідомлення
відповідача про проведення заходу, в
ньому не оговорено форми та методи
гарантованого забезпечення
заінтересованими особами громадського
порядку під час проведення масового
заходу.

Таким чином, в порушення вказаних вище
норм, відповідачем не дотримано вимог
щодо своєчасного повідомлення про
проведення масового заходу, що
позбавляє позивача у стислі строки
вжити заходів щодо забезпечення
безпеки проведення таких заходів та
громадського порядку. А отже, позивач
позбавлений можливості вжити заходів
щодо безперешкодного проведення
вказаного масового заходу,
забезпечення громадського порядку,
прав і свобод інших людей.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КАС України, суд
задовольняє вимоги позивача в
інтересах національної безпеки та
громадського порядку в разі, якщо
визнає, що проведення зборів, мітингів,
походів, демонстрацій чи інших зібрань
може створити реальну небезпеку
заворушень чи злочинів, загрозу
здоров'ю населення або правам і
свободам інших людей.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про наявність обґрунтованих
підстав вважати запланований
Громадською організацією "Велика Русь"
в особі голови ОСОБА_6 30.03.2014 року на
майдані Свободи в місті Харкові мітинг,
з огляду на велику кількість учасників
заходу - 10000 осіб, повідомлень
правоохоронних органів про можливість
масових заворушень пов'язаних з
насильством та захопленням державних
будівель 30.03.2014 року на території міста
Харкова, таким, що може створити
реальну небезпеку заворушень чи
злочинів, загрозу здоров'ю населення
або правам і свободам самих
мітингувальників та інших людей, через
що з метою недопущення порушення прав і
свобод громадян, суд дійшов до висновку
про задоволення позову.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 КАС України
негайно виконуються постанови суду про
обмеження щодо реалізації права на
мирні зібрання.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 7-11, 71, 94, 158-163, 182, 254, 256 КАС України,
суд-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Харківської
міської ради до Громадської
організації "Велика Русь" в особі
голови ОСОБА_6 про обмеження права на
мирне зібрання - задовольнити.

Обмежити право на збори шляхом
заборони Громадській організації
"Велика Русь" в особі голови ОСОБА_6
(АДРЕСА_2, т. НОМЕР_1) та іншим учасника
цієї акції проведення 30.03.2014 року з 12.00
до 15.00 год. на майдані Свободи у м.
Харкові мітингу проти розповсюдження в
місті Харкові проявів фашизму та
неонацизму.

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення протягом десяти днів з дня її
проголошення, у разі застосування
судом частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного проваджені або
набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Волошин Д.А.