Справа № 2а-1970/1754/11
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
Справа
№ 80513/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючого судді - Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської
З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 07 липня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Зборівському рійоні про скасування
вимоги про сплату боргу, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2011 року позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Зборівському рійоні, в якому
(з врахуванням наступних уточнень)
просила скасувати вимогу відповідача
про сплату боргу № Ф-44 від 26 квітня 2011
року.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 07 липня 2011
року у задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Зборівському рійоні про скасування
вимоги про сплату боргу від 26.04.2011 року
№ Ф-44відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду,
його оскаржила позивач, яка в поданій
апеляційній скарзі, вважаючи
оскаржуване рішення незаконним,
необгрунтованим та таким, що
суперечить нормам чинного
законодавства, просить таке скасувати
та прийняти нове, яким задовольнити
заявлені позовні вимоги.

В обгрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що вона, як суб'єкт
підприємницької діяльності, не є
платником збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
оскільки сплату цього збору для неї
замінено сплатою єдиного податку, а
тому не зобов'язана сплачувати
страхові внески у розмірах,
передбачених Законом України «Про збір
на обовязкове державне пенсійне
страхування».

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, а тому, колегія суддів, у
відповідності до ч.1 п.2 ст.197 КАС
України, вважає за можливе розглядати
справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 зареєстрована, як фізична особа
підприємець. Управлінням Пенсійного
фонду України в Зборівському районі
26.04.2011 року прийнято вимогу про сплату
боргу за № Ф-44, відповідно до якої,
заборгованість позивача зі сплати
страхових внесків станом на 26.04.2011 року
становила 647,16 грн., яка виникла за
період серпень жовтень 2011 року.

На підставі пунктів 8.2, 8.3 Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнобов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від Пенсійного фонду України,
затвердженою постановою правління
Пенсійного фонду України 19.12.2003 року №
21-1, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663
Управлінням Пенсійного фонду України в
Зборівському районі рекомендованим
листом направлено ОСОБА_1 вимогу про
сплату боргу за № Ф-44 від 26.04.2011 року.

Відповідно до листка непрацездатності
№ 240 від 20.05.2010 року, ОСОБА_1 перебувала
на лікарняному у звязку із вагітністю
та пологами на час з 20.05.2010 року по 23.09.2010
рік.

В силу норми ч.1 ст.5 Закону України "Про
загальнообовязкове державне пенсійне
страхування" цей Закон регулює
відносини, що виникають між суб'єктами
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування. Дія
інших нормативно-правових актів може
поширюватися на ці відносини лише у
випадках, передбачених цим Законом, або
в частині, що не суперечить цьому
Закону.

Відповідно до п. 3 ст.11 Закону (в
редакції, що діяла на момент виникнення
спірних правовідносин)
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню підлягають
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому
числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий патент),
та члени сімей зазначених фізичних
осіб, які беруть участь у провадженні
ними підприємницької діяльності.

Позивач є страхувальником та платником
страхових внесків до Пенсійного Фонду
згідно п. 5 ст. 14, ч. 1 ст. 15 Закону.

Страховий стаж - період (строк),
протягом якого особа підлягає
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню та за який
щомісяця сплачені страхові внески в
сумі не меншій, ніж мінімальний
страховий внесок.

Відповідно до ст. 18 вказаного Закону
страхові внески є цільовим
загальнообовязковим платежем, який
справляється на всій території України
в порядку, встановленому цим Законом.
Страхові внески не включаються до
складу податків, інших обовязкових
платежів, що складають систему
оподаткування. На ці внески не
поширюється податкове законодавство.
Законодавством не можуть
встановлюватися пільги з нарахування
та сплати страхових внесків або
звільнення від сплати.

Згідно ст. 20 Закону страхувальники
зобовязані сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період (для
страхувальників, зазначених у п. 5 ст. 14
Закону квартал), не пізніше ніж через 20
календарних днів із дня закінчення
цього періоду.

Відповідно до пп. 4 п. 8 розділу ХV
"Прикінцеві положення" Закону (в
редакції діючій на момент виникнення
спірних правовідносин) фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності,
які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок) та члени сімей
зазначених осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, на період дії законодавчих
актів з питань особливого способу
оподаткування сплачують страхові
внески в порядку, визначеному цим
Законом.

Сума страхового внеску встановлюється
зазначеними особами самостійно для
себе та членів їх сімей, які беруть
участь у провадженні такими особами
підприємницької діяльності та не
перебувають з ними у трудових
відносинах. При цьому сума страхового
внеску з урахуванням частини
фіксованого або єдиного податку, що
перерахована до Пенсійного фонду
України, повинна становити не менше
мінімального розміру страхового
внеску за кожну особу, та не більше
розміру страхового внеску, обчисленого
від максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу, оподаткованого
доходу (прибутку), загального
оподаткованого доходу, з якої
сплачуються страхові внески.

Враховуючи вимоги вищевказаного
Закону, фізична особа підприємець
ОСОБА_1, як платник єдиного податку за
період серпеньжовтень 2010 року, є
страхувальником та платником
страхових внесків до Пенсійного Фонду
України та зобов'язана сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період (в
даному випадку - квартал), не пізніше
ніж через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду в сумі
різниці частини фіксованого або
єдиного податку, що перерахована до
Пенсійного фонду України та не менше
мінімального розміру страхового
внеску за кожну особу згідно вимог пп. 4
п. 8 розділу ХV "Прикінцеві положення"
Закону.

Положеннями статті 64 Закону
контролюючим органом стосовно
нарахування, обчислення та сплати
страхових внесків є головні управління
та управління Пенсійного фонду
(територіальні органи виконавчої
дирекції Пенсійного фонду України), які
уповноважені здійснювати контроль за
своєчасністю, достовірністю, повнотою
нарахування та сплати зобовязань
платниками страхових внесків та
застосовувати фінансові санкції за
порушення строків сплати внесків.

Відповідно до п. 2 ст. 106 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" суми страхових
внесків своєчасно не нараховані та/або
не сплачені страхувальниками у строки,
визначені ст. 20 цього Закону, в тому
числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою ст. 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій. Територіальні
органи Пенсійного фонду України за
формою і у строки, визначені правлінням
Пенсійного фонду, надсилають
страхувальникам, які мають недоїмку,
вимогу про її сплату.

Згідно п. 8.2 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнобов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
Пенсійного фонду України, затвердженою
постановою правління Пенсійного фонду
України 19.12.2003 року № 21-1,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 16.01.2004 року за № 64/8663, (надалі -
Інструкція) органи Пенсійного фонду
надсилають страхувальникам вимогу про
сплату недоїмки, якщо страхувальник
має на кінець звітного базового
періоду недоїмку зі сплати страхових
внесків, фінансових санкцій (штрафів)
та пені. Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

Таким чином, відповідачем правомірно, у
відповідності до вимог ст. 64, п.2 ст.106
Закону та в порядку визначеному п. 8.2
Інструкції, надіслано страхувальнику
вимогу про сплату боргу № Ф-44 від 26.04.2011
року, а тому суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що позовні
вимоги про скасування вказаної вимоги
УПФУ в Зборівському районі до
задоволення не підлягають.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення.

Керуючись ст.195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 07 липня 2011
року у справі № 2а-1970/1754/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
В.М.
Каралюс

суддя
В.С. Затолочний

суддя
З.М. Матковська