Справа № 810/6132/13-а
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Ісаєнко
У Х В А Л А

Іменем України

18 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Ісаєнко
Ю.А.;

суддів: Епель О.В.,
Федотова І.В.,

за участю секретаря:
Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Обухівському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 28 листопада
2013 року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «М-Квадро» до
Державної податкової інспекції в
Обухівському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення від 29 жовтня 2013 року №000296/1502/679,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Київського
окружного адміністративного суду із
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції в Обухівському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення від
29 жовтня 2013 року №000296/1502/679.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 28 листопада
2013 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаною
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу з підстав порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права, в якій просить
скасувати постанову Київського
окружного адміністративного суду від 28
листопада 2013 року та ухвалити нове
судове рішення про відмову у
задоволенні позову.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив їх
задовольнити.

Представник позивача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення апеляційної скарги
посилаючись на те, що судом першої
інстанції було ухвалене законне та
обґрунтоване рішення, а підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, постанову
суду першої інстанції - без змін, з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 22
квітня 2013 року позивачем подано до
контролюючого органу податкову
декларацію з податку на додану
вартість за березень 2013 року, якою
самостійно визначив податкове
зобов'язання у розмірі 345649,00 грн.

Також, 26.04.2013 року позивачем до
відповідача подано уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за березень 2013 року, якою
уточнив податкове зобов'язання на 345649,00
грн.

Платіжним дорученням від 29 квітня 2013
року позивач сплатив податкове
зобов'язання за березень 2013 року по
декларації у розмірі 346000,00 грн.

В подальшому посадовою особою
відповідача проведено камеральну
перевірку за звітний податковий період
березень 2013 року по поданому
уточнюючому розрахунку податкових
зобов'язань з ПДВ у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за березень 2013 року; за
наслідками перевірки складено акт від
15 жовтня 2013 року №570/15-02/34386044/228.

Актом перевірки встановлено порушення
позивачем п. 57.1 ст. 57 Податкового
кодексу України, у зв'язку із
порушенням граничних термінів сплати
самостійно визначеного грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість по уточнюючому розрахунку
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за березень 2013 року на 1 день.

29 жовтня 2013 року ДПІ в Обухівському
районі ГУ Міндоходів у Київській
області винесено податкове
повідомлення - рішення №000296/1502/679, яким
на підставі акту перевірки за виявлені
порушення до позивача застосовано
штраф у сумі 34044,69 грн.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з яким погоджується колегія
суддів, виходив з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК
України податкове зобов'язання - сума
коштів, яку платник податків, у тому
числі податковий агент, повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податок або збір на підставі, в порядку
та строки, визначені податковим
законодавством (у тому числі сума
коштів, визначена платником податків у
податковому векселі та не сплачена в
установлений законом строк).

Згідно пункту 49.1 статті 49 зазначеного
Кодексу податкова декларація
подається за звітний період в
установлені цим Кодексом строки
контролюючому органу, в якому
перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 49.18 статті 49 ПК України
передбачено, що податкові декларації,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, подаються за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює,
зокрема, календарному місяцю (у тому
числі в разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця.

Положеннями пункту 50.1 статті 50 ПК
України передбачено, що у разі якщо у
майбутніх податкових періодах (з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу)
платник податків самостійно (у тому
числі за результатами електронної
перевірки) виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації (крім обмежень,
визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків, який самостійно (у
тому числі за результатами електронної
перевірки) виявляє факт заниження
податкового зобов'язання минулих
податкових періодів, зобов'язаний, за
винятком випадків, установлених
пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок
і сплатити суму недоплати та штраф у
розмірі трьох відсотків від такої суми
до подання такого уточнюючого
розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у
складі декларації з цього податку, що
подається за податковий період,
наступний за періодом, у якому виявлено
факт заниження податкового
зобов'язання, збільшену на суму штрафу
у розмірі п'яти відсотків від такої
суми, з відповідним збільшенням
загальної суми грошового зобов'язання
з цього податку.

Як вбачається з матеріалів справи, сума
податкового зобов'язання, що визначена
у податковій декларації та уточнюючому
розрахунку залишилась незмінною.

Як встановлено судом першої інстанції
та не заперечується представником
відповідача, подання позивачем до
контролюючого органу 22.04.2013 року
звітної податкової декларації з
податку на додану вартість за 2013 року
та подання 26.04.2013 року уточнюючого
розрахунку податкових зобов'язань з
податку на додану вартість за березень
2013 року фактично не пов'язані з
виявленням помилки у декларації.
Уточнюючий розрахунок подано на
прохання податкового органу, з підстав,
що у звітній декларації позивача не
відкривався рядок 25.1.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК
України платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, податкова декларація з податку на
додану вартість за поточний звітний
податковий період - березень 2013 року,
мала бути подана позивачем протягом 20
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) періоду, тобто останній
день для подачі декларації перепадає
на 20 квітня 2013 року. Проте, оскільки 20
квітня 2013 року є вихідним днем (субота),
останній день подання декларації
перепадає на 22 квітня 2013 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
позивач платіжним дорученням від 29.04.2013
року №318 сплатив податкове
зобов'язання у десятиденний строк
після настання граничного строку
подання податкової декларації.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції обґрунтовано визнав
протиправним та скасував оскаржуване
податкове повідомлення - рішення.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, з повним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстави для
скасування або зміни постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Обухівському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області
залишити без задоволення, постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 28 листопада
2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено
24.03.2014 року)

Головуючий суддя:
Ю.А. Ісаєнко

Суддя:
О.В. Епель

Суддя:
І.В. Федотов

Головуючий суддя
Ісаєнко Ю.А.

Судді:
Епель О.В.

Федотов І.В.