Справа № 9101/11826/2011
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2012-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2012 рокусправа № 2а-158/10

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

при секретарі судового засідання:
Хімушкіної О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Комунарського районного cуду міста
Запоріжжя від 29 листопада 2010 року

у адміністративній справі № 2а-158/10 за
позовом ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України в
Комунарському районі міста Запоріжжя
про визнання дій про нарахування
пенсії неправомірними та зобов'язання
зробити перерахунок пенсії, -

в с т а н о в и л а:

Постановою Комунарського районного
cуду міста Запоріжжя від 29 листопада 2010
року відмовлено у задоволені
адміністративного позову ОСОБА_1 щодо
визнання протиправними дій пенсійного
органу при призначенні йому пенсії, та
зобов'язання Управління пенсійного
фонду України в Комунарському районі
міста Запоріжжя зробити йому
перерахунок пенсії починаючи з 11.07.2005
року згідно з Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» враховуючи
коефіцієнт підвищення на весь період в
1,3706, виходячи з середньомісячного
заробітку за тридцять календарних днів
роботи, із збільшенням розміру на 14%
згідно перевищення трудового стажу і
нарахування додаткової пенсії, як
учаснику ліквідації аварії 2 категорії
в розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком, стягнути з відповідача різницю
між отриманою пенсією за період з 11.07.2005
року по червень 2010 року з урахуванням
її підвищення і додаткової пенсії,
враховуючи коефіцієнт 1,3806 і доплату
непрацюючим.

Зазначена постанова суду першої
інстанції оскаржена позивачем по
справі в апеляційному порядку з
підстав порушення судом норм
матеріального права, у зв'язку з чим
просить її скасувати, та прийняти нову
постанову про задоволення його вимог в
повному обсязі. Апеляційна скарга
позивача мотивована надуманістю та
безпідставністю відмови пенсійного
органу в перерахунку його пенсії з
підстав неподання ним заяви про
перехід пенсії і не надання ним довідки
про роботи на території радіоактивного
забруднення протягом 30 днів, оскільки
на даний час така довідка та його заява
в пенсійному органі вже існує, але
пенсію йому не перерахували, що є
порушенням його права за бажанням
перейти з одного виду пенсії на інший.

Заслухавши пояснення сторін, що
прибули в судове засідання за викликом
суду, обговоривши доводи апеляційної
скарги та перевіривши матеріали справа
і правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального
права до спірних правовідносин, судова
колегія дійшла висновку про
відсутність підстав для задоволення
апеляційної скарги позивача та
відповідно відсутність підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції у цій справі.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
позивач по справі має статус учасника
ліквідації на ЧАЕС 2 категорії у зв'язку
з тим, що в період з 30.08.1986 року по 30.09.1986
року, тобто 30 календарних днів, від був
безпосередньо зайнятий на роботах по
ліквідації аварії на Чорнобильській
атомній електростанції, які дають
право на державну пенсію на пільгових
умовах, але з 10.09.2001 року перебуваючи на
обліку в УПФУ в Комунальському районі
м.Запоріжжя отримував пенсію по
інвалідності 2 групи за загальним
захворюванням, не пов'язаним з роботою
на ЧАЕС, а з 11.07.2005 року за його заявою,
його було переведено на пенсію за
віком, яка обчислювалася із загального
стажу його роботи відповідно до
положень ч.1 ст.40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», та перераховувалася за
його ж заявою та наданих ним документів
(довідки про заробітну плату за місяць
перебування на радіоактивній
території) з 20.05.2009 року відповідно до
ст.57 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Звернення до суду з позовом у цій
справі позивачем ініційовано у зв'язку
з порушенням на його думку
відповідачем, його права на отримання
пенсії в належному розмірі, оскільки
йому не було роз'яснено право
визначення розміру пенсії за віком
відповідно до ч.2 ст.27 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», на підставі
якої він мав право застосовувати при
визначенні розміру пенсії ст.57 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та врахувати заробіток у період праці
на території радіоактивного
забруднення за 30 календарних днів, а
також у зв'язку з не отриманням
позитивної відповіді від пенсійного
органу при зверненні за перерахунком
пенсії.

Відмовляючи у задоволені вимог
позивача, суд першої інстанції виходив
з правомірності дій та рішень
пенсійного органу, оскільки при
призначенні пенсії позивачу, при
переведенні його з одного виду пенсії
на інший та при перерахунку його пенсії
відповідач виходив з заяв позивача та
наданих ним документів, на підставі
яких саме позивачу і призначалася
первісно пенсія по інвалідності,
здійснювалося переведення на пенсію за
віком, та перераховування пенсії
відповідно до вимог ст.57 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції,
оскільки про своє бажання отримувати
пенсію обчислену з урахуванням
заробітку за період роботи на
території радіоактивного забруднення
з 30.08.1986 року по 30.09.1986 року, позивач
виявив лише 20.05.2009 року, подавши до
пенсійного органу відповідну заяву та
документи, які надавали можливість
перерахувати пенсію відповідно до
вимог ст.57 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», та яких раніше в
матеріалах пенсійної справи не було, бо
позивачем не надавалися.

Оскільки обчислення пенсії з
урахуванням положень ч.2 ст.27 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" може
проводитися пенсійним органом лише за
бажанням застрахованої особи, і таке
бажання позивач у визначеному законом
порядку до травня 2009 року не виявляв,
колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги зроблених судом
першої інстанції у цій справі
висновків не спростовують і при
ухваленні оскаржуваного судового
рішення порушення норм матеріального
та процесуального права судом допущено
не було.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206
Кодексу адміністративного судочинства
України, судова колегія, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення

Постанову Комунарського районного cуду
міста Запоріжжя від 29 листопада 2010 року
- залишити без змін

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені статтею 212
Кодексу адміністративного судочинства
України .

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов