Справа № 9101/7682/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2013-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________________
Ухвала

Іменем України

"03" грудня 2013 р. справа № А-23/477

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання:
Шелеповій Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Саліеко»

на постанову: Господарського суду
Дніпропетровської області від 13 грудня
2011 року по справі № А23/477

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Саліеко»

до: Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
(правонаступник - Державна податкова
інспекція у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міністерства доходів у
Дніпропетровській області)

третя особа: ОСОБА_1

про: скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2007 року позивач звернувся до
суду із позовом, в якому просив
скасувати рішення відповідача №
/0 від 18.04.2007 року про застосування
штрафних (фінансових) санкцій у розмірі
12 241,75 грн.

Постановою Господарського суду
Дніпропетровської області від 13 грудня
2011 року у задоволенні позову
відмовлено в повному обсязі. Постанова
суду вмотивована Законом України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» та Положенням про ведення
касових операцій, затвердженого
постановою Національного банку
України № 637 від 15.12.2004 року (далі
Положення № 637), норми яких вказують на
порушення з боку позивача
законодавства України.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення норм матеріального та
процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач зазначив, що суд
першої інстанції не повно дослідив
обставини справи. Зазначає, що
порушення виявлені відповідачем
здійсненні з боку працівника ПП ОСОБА_1

Апелянт просить скасувати постанову
Господарського суду Дніпропетровської
області від 13 грудня 2011 року та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Відповідач надіслав до суду
апеляційної інстанції заперечення, в
яких просив апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін.

У судове засідання представники сторін
не з'явилися, про дату, час і місце
судового розгляду були повідомлені
належним чином.

Дослідивши обставини справи,
перевіривши дотримання судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, та
знайшло своє підтвердження під час
розгляду апеляційної скарги, що 30.03.2007
року відповідачем проведено перевірку
позивача щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу
суб'єктами підприємницької діяльності
- відділ в магазині Оптика,
розташованого за адресою: вул. Шмідта, 3,
м. Дніпропетровськ, де здійснює
господарську діяльність позивач,
за результатами якої складений акт від
30.03.2007.

Перевірка проведена в присутності
офтальмолога ОСОБА_2, якою акт
перевірки підписаний без зауважень та
заперечень (а.с. 33).

Під час перевірки встановлено
порушення позивачем п.п. 1, 2, 13 ст. 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», а саме:
проведення розрахункових операцій без
застосування РРО, КОРО, РК та без видачі
відповідного розрахункового документа
на 200 грн.; невідповідність суми
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі, яка зазначена в
денному звіті РРО на 2 248,35 грн. сума
готівкових коштів, яка зазначена в «Х» -
звіті № встановила 10 грн., а сума
коштів, що знаходились на місці
проведенні розрахунків складає 2 458,35
грн.

Третьою особою в суді першої інстанції
зазначено, що кошти в розмірі 2 248,35 грн.
були особистими коштами
лікаря-офтальмолога, який є
працівником позивача.

Колегія суддів, виходячи з фактичних
обставин справи, норм діючого
законодавства, що регулюють спірні
правовідносини, погоджується з судом
першої інстанції про відсутність
правових підстав для задоволення
позову, зважаючи на наступне.

Згідно п.п. 1, 2, 13 ст. 3 Закону «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:

- проводити розрахункові операції
на повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок;

- видавати особі, яка отримує або
повертає товар, отримує послугу або
відмовляється від неї, розрахунковий
документ встановленої форми на повну
суму проведеної операції;

- забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку
використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» місце проведення розрахунків,
це місце, де здійснюються розрахунки із
покупцем за продані товари (надані
послуги) та зберігаються отримані за
реалізовані товари (надані послуги)
готівкові кошти, а також місце
отримання покупцем попередньо
оплачених товарів (послуг) із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо.

Як зазначено в Порядку провадження
торговельної діяльності та правил
торговельного обслуговування
населення, затвердженому постановою
Кабінету Міністрів України від 15.06.06 №
833 - забороняється зберігання на місці
проведення розрахунку (в касі,
грошовому ящику, сейфі тощо) готівки, що
не належить суб'єкту господарювання, а
також особистих речей касира чи інших
працівників.

Враховуючи, що відповідно до п. 1.2
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні,
затвердженого Постановою Правління
Національного банку України від 15.12.04 №
637, каса - це приміщення або місце
здійснення готівкових розрахунків, а
також приймання, видачі, зберігання
готівкових коштів, інших цінностей,
касових документів, місце проведення
розрахунків із застосуванням
реєстраторів розрахункових операцій
підпадає під визначення каси.

Згідно акту перевірки сума готівкових
коштів на місці проведення розрахунків
не відповідає сумі, яка зазначена в
денному звіті РРО.

Твердження апелянта, що у приміщенні по
вул. Шмідта, 3, м. Дніпропетровська також
здійснює підприємницьку діяльність ПП
ОСОБА_1 та грошові кошти від
працівників податкової служби отримав
працівник саме ПП ОСОБА_1, колегія
суддів не приймає до уваги, оскільки це
не вказує на відсутність з боку
позивача вищезазначених порушень, а
позивачем в свою чергу, як того вимагає
ч.1 ст.71 КАС України, не подані докази,
які б спростовували викладені в
оскаржуваному рішенні порушення з боку
позивача.

Таким чином, наявні в матеріалах справи
докази не спростовують встановленого
відповідачем порушення позивачем п.п. 1,
2, 13 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

За таких обставин, колегія суддів
доходить висновку, що суд першої
інстанції об'єктивно, повно, всебічно
дослідив обставини, які мають суттєве
значення для вирішення справи, та
ухвалив судове рішення без порушення
норм матеріального і процесуального
права; доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому постанову слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Керуючись ст.198, ст.200, ст.206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Саліеко» -
залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду
Дніпропетровської області від 13 грудня
2011 року по справі № А23/477 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун