Справа № 816/706/14
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/706/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лисак
С.В.,

представника позивача - Базик Л.С.,

представника відповідача - Касумов О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Публічного акціонерного
товариства "Кременчуцьке
кар'єроуправління "Кварц" до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень, -

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2014 року Публічне акціонерне
товариство "Кременчуцьке
кар'єроуправління "Кварц" звернулося до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що відповідачем
протиправно зроблено висновок про
завищення від'ємного значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту з ПДВ на суму
113901,00 грн. та не підтвердження
формування податкового кредиту з
платниками податків ТОВ НТК
"Мегатрейдінг", ТзОВ "ТД "Євротех" на
суму 85 593,00 грн., оскільки під час
проведення перевірки не було взято до
уваги належним чином оформлені
договори укладені з ТОВ "НТК
"Мегатрейдінг" та ТзОВ "ТД "Євротех" та
первинні бухгалтерські документи
складені за результатами здійснення
господарської діяльності з вказаними
контрагентами.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав. У
наданих до суду письмових запереченнях
просив в задоволенні позову відмовити
посилаючись на те, що в ході проведеної
перевірки встановлено порушення
позивачем п.п. 198.6 ст. 198, п.п. 200.4 ст. 200,
п.п. 201.4, п.п. 201.6 ст. 201 Податкового
кодексу України. Крім того,
стверджував, що в податкових накладних
вказана назва покупця яка не
відповідає назві зазначеній в
статутних документах.

Заслухавши представників позивача та
відповідача, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до наступних
висновків.

Судом встановлено, що Публічне
акціонерне товариство "Кременчуцьке
кар'єроуправління "Кварц" 11.08.2007
зареєстровано, як юридична особа
Виконавчим комітетом Кременчуцької
міської ради Полтавської області, про
що свідчить свідоцтво про державну
реєстрацію юридичної особи серія А01 №
360757 (а.с. 144). Позивач перебуває на обліку
в Кременчуцькій ОДПІ з 13.08.2007 за № 18505.

В період з 05.08.2013 по 09.08.2013 та з 12.08.2013 по
16.08.2013 в зв'язку з продовженням терміну
проведення перевірки працівниками
Кременчуцької ОДПІ проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ПАТ "ККУ "Кварц" по питанню
взаємовідносин з ТОВ "НТК
"Мегатрейдінг" за період з 01.08.2012 по
31.08.2012, ТОВ "ТД "Євротех" за період з
01.07.2012 по 31.08.2012.

Результати перевірки оформлені актом
№ 1464/16-03-15-02-08/35328439 від 23.08.2013 (а.с. 86 - 95),
яким зафіксовано не підтвердження
формування податкового кредиту
підприємством ПАТ "ККУ "Кварц", яке мало
правові відносини з ТОВ "НТК
"Мегатрейдінг" на суму 60 371,00 грн. та ТОВ
"ТД "Євротех" на загальну суму 139 123,00 грн.
та порушення п.п. 201.4, п.п. 201.6 ст. 201, п.п.
198.6 ст. 198, п.п. 200.4 ст. 200 Податкового
кодексу України, що призвело до
завищення від'ємного значення різниці
між сумою податкового зобов'язання і
податкового кредиту з ПДВ за липень 2012
року на суму 85 593,00 грн. та серпень 2012
року на суму 113 901.00 грн., що призвело до
завищення заявленою суми бюджетного
відшкодування ПДВ за серпень 2012 року на
суму 85 593,00 грн.

У зв'язку із встановленням в ході
перевірки порушень вимог податкового
законодавства, Кременчуцькою ОДПІ
09.09.2013 були винесені податкові
повідомлення-рішення №/413 (а.с. 16),
яким позивачу зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за 8 місяців 2012 року в сумі 85
593,00 грн. та застосовано штрафні санкції
в розмірі 42 796,50 грн. та № /414 (а.с.18),
яким позивачу зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість за 8 місяців 2012 року в
розмірі 113 901,00 грн.

Вказані рішення були оскаржені
позивачем до ГУ Міндоходів у
Полтавській області та Міндоходів
України.

Головне управління Міндоходів у
Полтавській області своїм рішенням від
25.11.2013 № 11553/10/16-31-10-04-06 та Міндоходів
України своїм рішенням від 01.02.2014 №
2045/6/90-99-10-01-15 оскаржувані податкові
повідомлення-рішення залишені без
змін, а скарги ПАТ "Кременчуцьке
кар'єроуправління "Кварц" без
задоволення (а.с. 114 - 121, 130 - 132).

Не погоджуючись з вказаними
податковими повідомленнями-рішеннями
позивач звернувся до суду.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Надаючи оцінку оскаржуваним
податковим повідомленням - рішенням,
суд виходить із наступного.

Враховуючи період формування
позивачем податкового кредиту при
наданні правової оцінки цим
правовідносинам слід застосовувати
норми Податкового кодексу України від
02.12.2010 року, № 2755-V.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1
статті 14 Податкового Кодексу України,
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України ) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 цього Кодексу
визначено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.4 статті 198
Податкового кодексу України, якщо
платник податку придбає (виготовляє)
товари/послуги та необоротні активи,
які призначаються для їх використання
в операціях, що не є об'єктом
оподаткування або звільняються від
оподаткування, то суми податку,
сплачені (нараховані) у зв'язку з таким
придбанням (виготовленням), не
відносяться до податкового кредиту
зазначеного платника.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

У разі якщо на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку, які
попередньо віднесені до податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.

Згідно п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу
України платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
(за наявності) податкову накладну,
складену за вибором покупця
(отримувача) в один з таких способів: а)
у паперовому вигляді; б) в електронній
формі з дотриманням умови щодо
реєстрації у порядку, визначеному
законодавством, електронного підпису
уповноваженої платником особи та умови
реєстрації податкової накладної у
Єдиному реєстрі податкових накладних.
У такому разі складання податкової
накладної у паперовому вигляді не є
обов'язковим.

Відповідно до п. 201.4 ст. 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
складається у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Один примірник видається
покупцю, а другий залишається у
продавця. У разі складання податкової
накладної у паперовому вигляді покупцю
видається оригінал, а копія
залишається у продавця.

Податкова накладна складається на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс) /пункт 201.7
статті 201 Податкового кодексу України/.

Згідно пункту 201.6 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Пунктом 200.1, 200.3 статті 200
Податкового кодексу України
передбачено, що сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

З огляду на викладені положення
Кодексу, для отримання права
сформувати податковий кредит із сум
податку на додану вартість платник
податку на додану вартість повинен
мати оформлені належним чином
податкові накладні, видані на реально
отриманий товар (роботи, послуги),
призначений для використання у
власній господарській діяльності.

Судом встановлено, що позивачем
до декларацій з ПДВ за серпень 2012
включено суму податкового кредиту
сформовану на підставі податкових
накладних виписаних ТОВ НТК
"Мегатрейдінг" та ТОВ "ТД "Євротех", а до
податкової декларації з ПДВ за липень
2012 суму податкового кредиту сформовану
на підставі податкових накладних
виписаних ТОВ "ТД "Євротех" (а.с. 20 - 37).

В ході судового розгляду
встановлено, що 06.02.2012 між позивачем
(покупець) та Товариством з обмеженою
відповідальність "Науково-торгова
компанія "Мегатрейдінг" (постачальник)
укладено договір поставки № 58 (а.с. 77 -
80), за умов якого постачальник
зобов'язується у визначені строки
постачати (передати у власність
покупцю) продукцію
виробничо-технічного призначення:
автомобільні шини, автокамери, ободні
стрічки в асортименті, а покупець
зобов'язується його приймати та
сплатити ціну товару.

Крім того, 05.07.2012 між Товариством з
обмеженою відповідальністю "ТД
"Євротех" (постачальник) та позивачем
(покупець) укладено договір поставки №
228 (а.с. 81 - 85), за умов якого постачальник
зобов'язується у визначені строки
постачати (передавати у власність
покупця) продукцію
виробничо-технічного призначення:
автомобільні шини, автокамери, ободні
стрічки в асортименті, а покупець
зобов'язується його приймати та
сплачувати ціну товару.

Слід зазначити, що за змістом частини 2
статті 3 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" податкова
звітність ґрунтується на даних
бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення
господарської операції у податковому
обліку повинно здійснюватись
відповідно до її реального
економічного змісту на підставі
первинних документів бухгалтерського
обліку.

Як вбачається із матеріалів
справи, за результатами здійснення
господарських операцій між Публічним
акціонерним товариством "Кременчуцьке
кар'єроуправління "Кварц" та
Товариством з обмеженою
відповідальність "Науково-торгова
компанія "Мегатрейдінг", Товариством з
обмеженою відповідальністю "ТД
"Євротех" останніми виписані наступні
первинні бухгалтерські документи:
податкові накладні, видаткові
накладні, рахунки на оплату (а.с. 38, 40, 42,
43, 47, 48, 51, 53, 54, 57, 59, 61, 65, 68, 71, 73, 74).

На підтвердження реальності
транспортування придбаного у
Товариства з обмеженою
відповідальність "Науково-торгова
компанія "Мегатрейдінг" та Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТД
"Євротех" товару та на підтвердження
здійснення оплати за придбаний товар
позивачем суду надано подорожні листи
вантажного автомобіля, накладну на
відправлення товару через службу
доставки "Євроекспрес пошта" та
платіжні доручення (а.с. 39, 41, 46, 49, 50, 52, 55,
58, 60, 69, 70, 72, 75).

Представник позивача в судовому
засіданні пояснив, що транспортування
товару придбаного у вказаних
контрагентів здійснювалось
транспортними засобами Публічного
акціонерного товариства "Кременчуцьке
кар'єроуправління "Кварц".

На підтвердження наявності у
Публічного акціонерного товариства
"Кременчуцьке кар'єроуправління "Кварц"
транспортних засобів позивачем до суду
надано інвентаризаційний опис
основних засобів (транспортних
засобів), свідоцтва про реєстрацію
транспортних засобів та тимчасові
реєстраційні талони (а.с. 207-210).

На підтвердження отримання
придбаного товару та його
оприбуткування позивачем суду надано
витяг з журналу реєстрації
довіреностей та прибуткові ордери (а.с.
44, 45, 56, 62, 67, 76, 96 - 101).

Вказані первинні бухгалтерські
документи були дослідженні в судовому
засідання та встановлено, що вони
відповідають вимогам ст. 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні".

А ні на вимогу суду, а ні з власної
ініціативи відповідачем не було надано
доказів того, що назва позивача
зазначена в податковій накладній
виписаній ТОВ "НТК "Мега Трейдінг" не
відповідає статутним документам
позивача, а тому твердження
відповідача, що податкова накладна № 28
від 14.08.2012 не відповідає вимогам
Податкового кодексу України є
безпідставними.

Твердження відповідача щодо
відсутності контрагентів позивача за
місцезнаходження, є безпідставними та
спростовуються наявними в матеріалах
справи витягами з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, залучених до
матеріалів справи відповідачем.

Посилання контролюючого органу
на відомості, викладені в актах ДПІ у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
від 28.01.2013 №90/226/36906731 та № 89/226/34365328, не
приймаються судом в якості достатніх
обґрунтувань правомірності оскаржених
податкових повідомлень-рішень,
оскільки отримання податковим органом
актів про неможливість проведення
зустрічної звірки контрагента
позивача, в яких викладені висновки про
не встановлення факту реального
здійснення господарських операцій,
встановлення відсутності об'єктів
оподаткування при придбанні та продажу
товарів, які підпадають під визначення
ст. 22, ст. 185, ст. 187, ст. 198 Податкового
кодексу України, не звільняє
податковий орган від виконання
обов'язку по самостійному встановленню
та доведенню факту вчинення платником
податків порушення закону, адже акт
перевірки контрагента не має
преюдиційного значення та не є
документом, що достовірно та
безсумнівно підтверджує обставини
фактичної дійсності.

Таким чином, висновки
документальної перевірки про не
підтвердження формування податкового
кредиту підприємством ПАТ "ККУ "Кварц",
яке мало правові відносини з ТОВ "НТК
"Мегатрейдінг" на суму 60 371,00 грн. та ТОВ
"ТД "Євротех" на загальну суму 139 123.00 грн.
та порушення п.п. 201.4, п.п. 201.6 ст. 201, п.п.
198.6 ст. 198, п.п. 200.4 ст. 200 Податкового
кодексу України не ґрунтуються на
вимогах законодавства України.

Беручи до уваги наведене, суд
приходить до висновку, що оскаржувані
податкові повідомлення - рішення є
необґрунтованими, тобто винесені без
врахування усіх обставин, що мали
значення для прийняття рішень, а тому є
протиправними та підлягають
скасуванню.

Таким чином, позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі викладеного,
керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Кременчуцької ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області від 09.09.2013 № /414 та /413.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства "Кременчуцьке
кар'єроуправління "Кварц" () витрати зі сплати судового збору
в розмірі 4845,81 грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 25
березня 2014 року.

Суддя
С.С. Бойко