Справа № 2-а-4755/11/0206
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-4755/11/0206
Головуючий у 1-й інстанції: Сичук М. М.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової
Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду в
Замостянському районі м. Вінниці на
постанову Замостянського районного
суду м. Вінниці від 21 липня 2011 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Замостянському районі м.
Вінниці про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2011 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Замостянському районі міста Вінниці, в
якому просив визнати протиправними дії
УПФУ в Замостянському районі міста
Вінниці щодо виплати йому державної та
додаткової пенсії в розмірах менших,
ніж тих, що встановлені ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»; зобов'язати УПФУ в
Замостянськму районі м. Вінниці
здійснити перерахунок державної та
додаткової пенсії в розмірах
встановлених ст. ст. 50, 54 Закону України
««Про статус та соціальний захист осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 25 січня 2011
року по 30 червня 2011 року; зобов'язати
УПФУ в Замостянському районі м. Вінниці
здійснити йому доплату недоплаченої
державної та додаткової пенсії за
період з 25 січня 2011 року по 30 червня 2011
року; зобов'язати УПФУ в Замостянському
районі м. Вінниці здійснити йому
виплату державної та додаткової пенсії
в розмірах встановлених ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру
мінімальної пенсії, встановленої ст. 28
ЗУ «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з 30 червня 2011
року.

Постановою Замостянського районного
суду м. Вінниці від 21.07.2011 року позов
задоволено: визнано протиправними дії
УПФУ в Замостянському районі м. Вінниці
щодо відмови у перерахунку ОСОБА_2
пенсії відповідно до Закону України
««Про статус та соціальний захист осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»;
зобов'язано УПФУ в Замостянському
районі м. Вінниці здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно
до ст. ст. 50, 54 Закону України ««Про
статус та соціальний захист осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» як інваліду 1 групи 1
категорії, захворювання якого
пов'язане із виконанням службових
обов'язків по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, виходячи з розміру 10
мінімальних пенсій за віком, а також з
урахуванням додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю громадян, у
розмірі 100 % мінімальної пенсії за
віком, з урахуванням положень ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», починаючи з 25 січня 2011
року по день припинення права на таке
підвищення та зобов'язати УПФУ в
Замостянському районі м. Вінниці
виплатити заборгованість по
недоплаченій пенсії з різницею
отриманих сум з 25 січня 2011 року.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати постанову та
відмовити в задоволені позовних вимог,
посилаючись при цьому на не повне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, які мають значення для
справи.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є учасником ліквідації аварії
на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 1 групи з
втратою працездатності, що пов'язана з
наслідками Чорнобильської катастрофи.

Позивач звернувся до управління
Пенсійного фонду України у
Замостянському районі м. Вінниці з
письмовою заявою про перерахунок
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю як
особі, віднесеної до 1 категорії,
відповідно до положень Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідач відмовив позивачу в
перерахунку пенсії з огляду на
відсутність підстав для такого
перерахунку, вказавши, що пенсію
останньому обчислено відповідно до
норм чинного законодавства, зокрема,
положень Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_2, являється особою, яка
постраждала внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС, категорії 1, є
інвалідом 1 групи, має право на
отримання пенсії у відповідності до
положень статей 50 та 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі
основної пенсії по інвалідності - 10
мінімальних пенсій за віком і
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю - 100% мінімальної пенсії за
віком, із змінами внесеними п.п. 12, 15 ст.
28 Закону України "Про Державний бюджет
на 2008 рік", постанов Кабінету Міністрів
України № 530 від 28.05.2008 року та № 654 від
16.07.2008 року.

Визнаючи ж дії відповідача
незаконними, суд першої інстанції,
керувався Рішенням Конституційного
суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008,
яким у справі № 1-28/2008, положення пункту
28 розділу ІІ Закону України "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" Закону України "Про
держаний бюджет на 2008 рік", зокрема, до
статей 50та 54 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", визнано неконституційними
та нечинними з моменту їх ухвалення.
При цьому Конституційним судом України
зазначено, що внесення змін до законів
України, зупинення їх дії чи скасування
при прийнятті Законів України про
Державний бюджет України на
відповідний рік, який не має вищої
юридичної сили стосовно інших законів,
є неприпустимим оскільки вказані дії
створюють протиріччя в законодавстві і
як наслідок призводить до обмеження
прав та свобод людини і громадянина.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, виходячи з того, що
відповідач допустив звуження змісту та
обсягу прав та свобод позивача,
передбачених статтею 22 Конституції
України, в якій зазначено, що права і
свободи людини і громадянина,
закріплені цією Конституцією, не є
вичерпними. Конституційні права і
свободи гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

В силу частини 3 статті 67 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян потерпілих внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії
передбачений частиною 4 статті 54 цього
Закону, а також розмір додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю
особам віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Відповідно ж до частини 4 статті 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян потерпілих внаслідок
Чорнобильської катастрофи", визначено
підстави та умови призначення
державних пенсій особам, віднесеним до
категорії 1 та у зв'язку з втратою
годувальника, в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів 1 групи, щодо яких
встановлено зв'язок із Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими 10
мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 цього Закону,
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема, інвалідам 1 групи -у розмірі 100%
мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 1 статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" відзначено, що
мінімальний розмір пенсії по віку
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Враховуючи викладене, колегія суддів
апеляційної інстанції приходить до
висновку про правомірність доводів
суду першої інстанції про наявність у
позивача права на перерахунок пенсії в
розмірі передбаченому ст.ст. 50, 54, ч. 3 ст.
67 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", оскільки зазначений Закон
має вищу юридичну силу в порівняні з
постановами Кабінету Міністрів
України № 530 від 28.05.2008 р. та № 654 від
16.07.2008р., на які посилається відповідач.

Враховуючи строки звернення до суду
визначені ч. 2 ст. 99 КАС України та зміст
позовних вимог, право позивача на
перерахунок та виплату державної та
додаткової пенсії у відповідності до
ст. ст. 50, 54, ч.3 ст. 67 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" із
розрахунку 10 мінімальних пенсій за
віком та 100% мінімальної пенсії за
віком, підлягає захисту, починаючи з
25.01.2011 року.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

На підставі наведеного, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, щодо задоволення
заявлених вимог, а доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про порушення судом першої інстанції
норм матеріального права, які
призвели до неправильного вирішення
справи, тобто прийнята постанова
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону і підстав для її
скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду в Замостянському
районі м. Вінниці, - залишити без
задоволення, а постанову
Замостянського районного суду м.
Вінниці від 21 липня 2011 року, - без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.