Справа № 524/4928/13-а
Суддя: Андрієць Д. Д.
Дата ухвалення: 2014-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/4928/13-а
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

14.03.2014 року
м.Кременчук

Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської області у
складі:

головуючого - судді Андрієць Д.Д.

за участі секретаря - Стрижака С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кременчуці
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Автозаводської
районної ради м. Кременчука
Полтавської області про визнання дій
протиправними, стягнення
недорахованої частини щорічної
допомоги на оздоровлення за 2012 рік,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до
Автозаводського районного суду
м.Кременчука з адміністративним
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Автозаводської
районної ради м. Кременчука
Полтавської області про визнання дій
протиправними, стягнення
недорахованої частини щорічної
допомоги на оздоровлення за 2012 рік.

Позивач свої вимоги обґрунтовав тим, що
Управлінням праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Автозаводської районної ради
м. Кременчука Полтавської області в
січні 2013 року йому була перерахована
одноразова допомога на оздоровлення за
2012 рік в сумі 120 гривень згідно з
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.07.2005 року №562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

У травні 2013 року він звернувся із
заявою до відповідача, в якій просив
провести нарахування та забезпечити
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення за 2012 рік, відповідно до
ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» із
розрахунку п'яти мінімальних
заробітних плат.

Однак листом від 29.05.2013 року, за
підписом начальника Управління праці і
соціального захисту населення
Автозаводської районної ради м.
Кременчука Полтавської області йому
було повідомлено про відсутність
підстав для нарахування та виплати
одноразової допомоги в більшому
розмірі.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив суд визнати
протиправними дії Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Автозаводської
районної ради м. Кременчука
Полтавської області щодо виплати йому
в січні 2013 року щорічної допомоги на
оздоровлення за 2012 рік у розмірі 120 грн.
Стягнути з відповідача на його користь
недоплачену частину щорічної грошової
допомоги на оздоровлення за 2012 рік з
урахуванням сплаченої суми, в розмірі 5
615,00 грн. відповідно до вимог ч. 4 ст. 48 ЗУ
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Позивач ОСОБА_1 в судове засіданні не
з»явився, до суду надав клопотання про
розгляд справи без його участі, позовні
вимоги підтримав в повному обсязі,
просив задовольнити з підстав,
визначених в позовній заяві.

Відповідач Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Автозаводської
районної ради м. Кременчука
Полтавської області в судове засідання
не з»явився, до суду надав клопотання
про розгляд справи без участі його
представника. Заперечень до суду не
надав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані суду докази, суд приходить до
висновку про необхідність відмови в
задоволенні позовних вимог з наступних
підстав.

ОСОБА_1 як учасник ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС першої
категорії, відповідно до вимог ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має право на отримання
щорічної допомоги на оздоровлення.

Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено здійснення
компенсаційних виплат у розмірах,
встановлених від мінімальної
заробітної плати.

Стаття 63 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» закріплює норму, якою
встановлюється, що фінансування
витрат, пов'язаних з реалізацією цього
Закону, здійснюється за рахунок
державного бюджету, виконання цього
Закону залежить від фінансових
ресурсів доходної частини державного
бюджету України.

Законом України про державний бюджет
України на відповідний рік Кабінету
Міністрів України було надано право
встановлювати розміри соціальних
виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.

Відповідно до ст. 87 Бюджетного кодексу
України видатки на державні програми з
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи та соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
здійснюються у встановленому порядку
за рахунок наявних надходжень до
загального фонду державного бюджету в
межах обсягів призначень, передбачених
у державному бюджеті України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26.12.2011 № 20-рп/2011 щодо відповідності
Конституції України
(конституційності) пункту 4 розділу VII
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про Державний бюджет України на 2012
рік» підтверджено право Кабінету
Міністрів України, як державного
органу, що має забезпечувати
реалізацію встановлених законами
України соціальних прав громадян, на
визначення механізму реалізації
законів України, в тому числі
встановлення порядку та розмір
соціальних виплат виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету.

Конституційний суд України при
винесенні рішення від 26.12.2011 № 20-рп/2011
врахував також положення актів
міжнародного права.

Так, згідно зі статтею 22 Загальної
декларації прав людини розміри
соціальних виплат і допомоги
встановлюються з урахуванням
фінансових можливостей держави.
Європейський суд з прав людини у
рішенні від 09.10.1979 року у справі «Ейрі
проти Ірландії» констатував, що
здійснення соціально-економічних прав
людини значною мірою залежить від
становища в державах, особливо
фінансового. Такі положення
поширюються й на питання допустимості
зменшення соціальних виплат, про що
зазначено в рішенні цього суду у справі
«Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від
12.10.2004 року.

Таким чином, передбачені законами
соціально-економічні права не є
абсолютними. Механізм реалізації цих
прав може бути змінений державою,
зокрема через неможливість їх
фінансового забезпечення шляхом
пропорційного перерозподілу коштів з
метою збереження балансу інтересів
усього суспільства. Отже, зміна
механізму нарахування певних видів
соціальних виплат та допомоги є
конституційно допустимою до тих меж, за
якими ставиться під сумнів сама
сутність змісту права на соціальний
захист.

Також, рішенням Конституційного Суду
від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012
встановлено, що однією з ознак України
як соціальної держави є забезпечення
загальносуспільних потреб у сфері
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України виходячи з
фінансових можливостей держави, яка
зобов'язана справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України. При
цьому рівень державних гарантій права
на соціальний захист має відповідати
Конституції України, а мета і засоби
зміни механізму нарахування
соціальних виплат та допомоги -
принципам пропорційності і
справедливості.

Повноваження Кабінету Міністрів
України щодо розробки проекту закону
про Державний бюджет України та
забезпечення виконання відповідного
закону пов'язані з його функціями, в
тому числі щодо реалізації політики у
сфері соціального захисту та в інших
сферах. Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України відповідно до Конституції та
законів України.

Рішення Конституційного Суду України є
обов'язковими до виконання на
території України, остаточними і не
можуть бути оскаржені.

Виходячи з вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що нарахування
та виплата допомоги на оздоровлення
ОСОБА_1 здійснена відповідно до вимог
чиного законодавства України.

За таких обставин, суд не вбачає
підстав для задоволення позовних вимог
ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 9, 69-71,158 -163 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Автозаводської
районної ради м. Кременчука
Полтавської області про визнання дій
протиправними, стягнення
недорахованої частини щорічної
допомоги на оздоровлення за 2012 рік -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського Апеляційного
Адміністративного Суду через
Автозаводський районний суд м.
Кременчука протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя: