Справа № 815/1724/14
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1724/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
м.Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючої судді
Потоцької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом управління
Пенсійного фонду України в
Красноокнянському районі Одеської
області до відділу виконавчої служби
Котовського міського управління
юстиції Одеської області про визнання
дій протиправними, скасування
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 20.02.2014р. ВП
№42264712 та зобов'язання відкрити
виконавче провадження за вимогою про
сплату боргу № Ф - 65У від 26.06.2012 р. на
суму 170, 00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернулося
управління Пенсійного фонду України в
Красноокнянському районі Одеської
області до відділу виконавчої служби
Котовського міського управління
юстиції Одеської області про визнання
дій протиправними, скасування
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 20.02.2014р. ВП
№42264712 та зобов'язання відкрити
виконавче провадження за вимогою про
сплату боргу № Ф - 65У від 26.06.2012 р. на
суму 170, 00 грн.

В обґрунтування своєї позиції
представник позивача зазначив, що у
відділу Державної виконавчої служби
Котовського міжрайонного управління
юстиції Одеської області не було
законодавчо визначених підстав для
відмови у відкритті виконавчого
провадження.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав до суду
клопотання за вхід. № ФП/544/14 від 24.03.2014
р. про розгляд справи за відсутності
представника позивача. Позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. Про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
телефоном, відповідно до приписів ч.2
ст.38 КАС України, що підтверджується
наявною в матеріалах справи
телефонограмою.

В обґрунтування своєї правової позиції
представник відповідача надав до суду
письмові заперечення, в яких зазначив,
що приймаючи рішення про відмову у
відкритті виконавчого провадження
діяв в межах приписів Закону України
«Про виконавче провадження», а отже,
оскаржуване процесуальне рішення
державним виконавцем прийняте в рамках
Закону. Крім того, зазначений розгляд
справи просить провести без участі
представника відповідача.

Відповідно до ч. 4, ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів. Якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Розглянувши подані позивачем та
відповідачем документи, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Cудом встановлено, що 27.06.2012 р. за
вихідним № 619/08 Управління Пенсійного
фонду України у Красноокнянському
районі Одеської області направлено до
відділу державної виконавчої служби
Котовського міжрайонного управління
юстиції Одеської області на примусове
виконання вимогу про сплату боргу Ф№
65У від 26.06.2012 року, яка була виставлена
на ОСОБА_1 (а/с. 14).

27.07.2012 за № 2348 до управління надійшла
постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП №33765706 від 26.07.2012 р. (а/с.
15).

27.12.2013 року за № 3399 відділом ДВС
Котовського міжрайонного управління
юстиції Одеської області на адресу
управління Пенсійного фонду України у
Красноокнянському районі Одеської
області надіслано постанову від 27.12.2013
року ВП №33765706 про повернення
виконавчого документа стягувачеві
(а/с.11).

Вказаною постановою встановлено, що
неможливо з'ясувати місцезнаходження
боржника, а також у боржника відсутнє
майно, на яке може бути звернуто
стягнення, а здійсненні державним
виконавцем, відповідно до Закону
України «Про виконавче провадження»
заходи щодо розшуку такого майна
виявилися безрезультатними, на
підставі чого, керуючись п. 5 ч.1 ст. 47, ст.
50 Закону України «Про виконавче
провадження», виконавчий документ
повернутий стягувачу.

10.01.2014 року за вихідним №27/08
управління Пенсійного фонду України у
Красноокнянському районі Одеської
області, повторно направлено вказану
вимогу для

примусового виконання (а/с. 10).

24.01.2014 року на адресу Управління
надійшла постанова про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову у прийнятті до провадження
виконавчого документа) від 13.01.2014 року
ВП №41594518 (а/с. 9).

Постановою встановлено, що стягувачем
повторно пред'явленно до виконання
виконавчий документ, який йому було
повернуто у зв'язку з відсутністю у
боржника майна. УПФУ у
Красноокнянському районі Одеської
області, всупереч вимогам п.13 Порядку
взаємодії органів держаної виконавчої
служби та органів Пенсійного фонду
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України -5593/5 від
26.12.2011 року, а саме: державному
виконавцю не надано додаткової
інформації про виявлене майно у
боржника, з урахуванням викладеного та
керуючись п.8 ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про виконавче провадження»
відмовлено у прийнятті до провадження
виконавчого документа та у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання вимоги.

27.01.2014 р. за вих. №130/08 управління
Пенсійного фонду України у
Красноокнянському районі Одеської
області знову направлено вимогу для
примусового виконання, із зазначенням,
що відповідно до п. 13 Порядку взаємодії
органів держаної виконавчої служби та
органів Пенсійного фонду України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України 3593/5 від 26.12.2011 р.,
управління ПФУ у Красноокнянському
районі Одеської області додатковими
відомостями щодо майна боржника чи
місця знаходження боржника не володіє
(а/с. 8).

07.02.2014 року на адресу Управління
надійшла постанова про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову у прийнятті до провадження
виконавчого документа) від 30.01.2014 р. ВП
№41807949 (а/с. 12).

Постановою встановлено, що в наявності
є не скасована постанова про відмову у
відкритті виконавчого провадження», а
отже, з урахуванням приписів п.8 ч.1 ст. 26
Закону України «Про виконавче
провадження» відмовлено в прийнятті до
провадження виконавчого документа та у
відкритті виконавчого провадження.

19.02.2014 року управління втретє
звернулося із заявою до відділу
виконавчої служби Котовського
міського управління юстиції Одеської
області.

20.02.2014 року прийнято постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову у прийнятті до
провадження виконавчого документа) від
20.02.2014 р. ВП № 42264712 (а/с. 6).

Постановою встановлено, що стягувачем
втретє пред'явлено до виконання
виконавчий документ, який йому було
повернуто у зв'язку із відсутністю у
боржника майна, а також відсутністю за
місцем проживання. Управління всупереч
вимогам п.13 Порядку взаємодії органів
держаної виконавчої служби та органів
Пенсійного фонду України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України -5593/5 від 26.12.2011 року, а
саме: державному виконавцю не надано
додаткової інформації про виявлене
майно у боржника. Крім того, є в
наявності не скасовані постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження.

Також, у постанові вказано, що
звернення до суду з поданням про розшук
боржника може проводитись лише по
відкритим виконавчим провадженням, що
не позбавляє стягувача права
самостійного звернення до суду з
заявою про розшук боржника.

Вище перелічені обставини стали
підставою для відмови у відкритті
виконавчого провадження.

Надаючи належну правову оцінку спірним
правовідносинам суд виходив з
наступного.

Закон України «Про виконавче
провадження», визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусову
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Статтею 1 Закону №606-XIV передбачено, що
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону №606-XIV, державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами ст. 17 Закону №606-XIV,
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Вимоги до виконавчого документа
встановлені в ст. 18 Закону №606-XIV.

Підстави відкриття виконавчого
провадження зазначені у ст. 19 Закону
№606-XIV, в якій вказано, що державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17
цього Закону: 1) за заявою стягувача або
його представника про примусове
виконання рішення; 2) за заявою
прокурора у випадках представництва
інтересів громадянина або держави в
суді; 3) у разі якщо виконавчий лист
надійшов від суду на підставі ухвали
про надання дозволу на примусове
виконання рішення іноземного суду в
порядку, встановленому законом; 4) в
інших передбачених Законом випадках.

Частина 1 ст. 25 Закону №606-XIV передбачає,
що державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився
строк пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

У статті 26 Закону №606-XIV, визначенні
підстави відмови у відкритті
виконавчого провадження.

В якості підстави відмови у відкритті
виконавчого провадження відповідач
послався на пункт 8 ч. 1 ст. 26 Закону
№606-XIV яким передбачено, що державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі:
наявності інших передбачених
Законом обставин, що виключають
здійснення виконавчого провадження.

Як вбачається з оскаржуваної постанови
під іншою обставиною передбаченою
Законом, що виключає здійснення
виконавчого документу, відповідач
зазначив, що по перше - стягувачем
втретє пред'явлено до виконання
виконавчий документ, який йому було
повернуто у зв'язку із відсутністю у
боржника майна, а також відсутністю за
місцем проживання. По друге -
управління всупереч вимогам п.13
Порядку взаємодії органів держаної
виконавчої служби та органів
Пенсійного фонду України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України - 5593/5 від 26.12.2011 року, не
надано державному виконавцю
додаткової інформації про виявлене
майно у боржника.

По третє - є не скасовані постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження від 30.01.2014 р. ВП № 41807949 та
від 13.01.2014 року ВП № 41594518., які позивачем
не оскаржені.

Отже, з урахуванням викладеного суд
приходить до висновку, що відповідач
діяв в межах наданих йому повноважень
та у спосіб визначений чинним
законодавством.

Статтями 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
а суд згідно ст. 86 цього Кодексу,
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

За наведених обставин, суд приходить до
висновку, що позивачем не обгрунтовано
та не підтверджено належним чином
заявлені позовні вимоги, а отже вони не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6-8, 71, 86, 128, 158-163, 167, 186,
254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС
України.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з моменту отримання копії
постанови з одночасним поданням її
копії до суду апеляційної інстанції

Суддя
Потоцька Н.В.

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.