Справа № 826/17395/13-а
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

20 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Романчук О.М., Пилипенко О.Є.

За участю секретаря судового
засідання: Горячевої А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Прилуцької об'єднаної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 28.11.13р. у справі
№826/17395/13-а за позовом Публічного
акціонерного товариства «Укрнафта» до
Прилуцької об'єднаної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області,
третя особа: Спільне підприємство
«Каштан Петролеум Лтд» про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень від
23.10.13р. №/142 №/141.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
28.11.13р. адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, у
якій просить суд скасувати постанову з
мотивів порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що
судом першої інстанції не враховані
порушення позивачем вимог податкового
законодавства.

У судовому засідання апелянт підтримав
доводи апеляційної скарги.

Представник позивача у судовому
засіданні заперечив доводи
апеляційної скарги.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суду не повідомив, про
проведення судового засідання
повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників сторін, розглянувши
матеріали справи та апеляційну скаргу
відповідача, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи та
встановлено судом першої інстанції,
Прилуцькою ОДПІ ГУ Міндоходів у
Чернігівській області проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку Договору №35/21-СД простого
товариства про спільну виробничу
(інвестиційну) діяльність від 28.01.08р. з
питань дотримання вимог податкового
законодавства з податку на прибуток та
з податку на додану вартість за період
з 01.07.11р. по 31.12.12р., за результатами якої
складено акт від 09.10.13р. №249/22-534664291.

На підставі акта перевірки
відповідачем прийняті податкові
повідомлення - рішення від 23.10.13р.:

№/142, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток на суму 2 575 607,75 грн., в т.ч. 2 126 466
грн. - основний платіж, 449 141,75 грн. -
штрафні (фінансові) санкції;

№/141, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 2 497 356,25 грн., в
т.ч. 1 997 885 грн. - основний платіж, 499 471,25
грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Підставою для прийняття вказаних
податкових повідомлень - рішень
слугував висновок податкового органу
про порушення позивачем вимог:

п. 135.4 ст. 135 Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
податок на прибуток у сумі 2 126 466 грн., у
тому числі за 3 квартал 2011 року в сумі 51
660 грн., за 4 квартал 2011 року в сумі 278 239
грн., за 1 квартал 2012 року в сумі 497 829
грн., за 2 квартал 2012 року в сумі 529 479
грн., за 3 квартал 2012 року в сумі 320 213
грн., за 4 квартал 2012 року в сумі 449 046
грн.;

п. 187.1. ст. 187 Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
ПДВ, що підлягає сплаті, в сумі 1 997 885
грн., у тому числі за жовтень 2011 року в
сумі 131 740 грн., за листопад 2011 року 76 114
грн., за грудень 2011 року в сумі 79 015 грн.,
за січень 2012 року в сумі 113 494 грн., за
лютий 2012 року в сумі 144 260 грн., за
березень 2012 року в сумі 216 369 грн., за
квітень 2012 року в сумі 190 362 грн., за
червень 2012 року в сумі 313 903 грн., за
серпень 2012 року в сумі 191 296 грн., за
жовтень 2012 року в сумі 247 055 грн., за
грудень 2012 року в сумі 294 277 грн.

В ході проведення перевірки податковим
органом встановлено, що Гнідинцівський
ГПЗ ПАТ «Укрнафта» здійснює підготовку
газу, що видобувається за Договором
№35/21 СД простого товариства про
спільну виробничу (інвестиційну)
діяльність від 28.01.2008 року, згідно
договору на підготовку газу №7/223-Р/9ІІ
від 01.09.11р., №7/176-ін/5-Р від 01.01.12р.

Згідно документів наданих для
перевірки, а саме: актів прийому
передачі природного газу,
Гнідинцівський ГПЗ ПАТ «Укрнафта»
передає газ товарний, що видобутий за
Договором №35/21, Лубенському УМГ
«Київтрансгаз», за період з 01.09.11р. по
31.12.12р. в кількості 13776,338 тис. куб. м. Дані
акти прийому передачі підписані
представником Гнідинцівського ГПЗ. в
особі начальника ВТВ Макухи Б.В. та
представником Договору №35/24 СД
простого товариства про спільну
виробничу (інвестиційну) діяльність
від 28.01.08р.

В той же час, представниками
Лубенського УМГ «Київтрансгаз» такі
акти не підписані та не скріплені
печаткою, а відтак, на думку
податкового органу, факт отримання
Лубенським УМІ «Київтрансгаз»
вищенаведеного товарного газу не
підтверджений.

Від Гнідинцівського ГПЗ на направлений
запит отримано відповідь від 27.09.13р. № 03
ВТВ-2519 з відомостями, що весь газ, що є
власністю Договору №35/21 - СД простого
товариства про спільну виробничу
(інвестиційну) діяльність від 28.01.08р. за
перевіряємий період був переданий в
систему магістральних газопроводів
УМГ «Київтрансгаз».

Згідно пояснення відібраного
працівником ОУ ДНІ у м. Чернігові у
начальника ВІВ Гнідинцівського ГПЗ
Макухи Б.В. встановлено, що
підготовлений газ, видобутий на
підставі договору СД 35/21. в зазначений
період подавався в систему
магістральних газопроводів, акти
прийому-передачі підготовленого, газу
підписуються посадовими особами
Гнідинцівського ГПЗ та СД 35/21, факт
передачі газу в РТС підтверджується
актом прийому-передачі природного
газу, який підписується мною та повинен
підписуватися представником
Лубенського ЛВУМГ.

Відповідачем отримано від Головного
оперативного відділу ДПІ у м. Чернігові
ГУ Міндоходів у Чернігівської області
лист Філії УМГ «Київтрансгаз»
Лубенського ЛВУМГ від 30.09.13р. № 1363/09-01,
згідно якого надано наступні
відомості: Лубенське УВУМГ УМГ
«Київтрансгаз» в загальному потоці
приймає та транспортує газ від
Гнідинцівського ГПЗ через ПВВГ в
обсягах, які визначаються суб'єктами
господарювання; в Лубенського ЛВУМГ в
зв'язку з відсутністю будь-яких
договірних відносин з С/1, №32/21-СД,
відсутня інформація про
фінансово-господарську діяльність та
обсяги надходження природного газу
окремо по визначеному власнику СД
№35/21-СД за 201 1-2012 рр. Акти приймання
передачі природного газу
представниками Лубенське УВУМГ не
підписуються.

Відповідач покликається на те, що в
ході проведення перевірки, позивачем
не надано договорів на транспортування
та договорів на зберігання
вищенаведеного газу. Даний платник не
має потужностей (основних засобів )
орендованих або власних здійснення
зберігання товарного газу, а також
в ході проведення перевірки не
надано підтверджуючих документів
щодо його зберігання в
виробничих потужностях контрагентів.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем не допущено порушень вимог
податкового законодавства України.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.202. п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України продаж
(реалізація) товарів - будь-які
операції, що здійснюються згідно з
договорами купівлі-продажу, міни,
поставки та іншими господарськими,
цивільно-правовими договорами, які
передбачають передачу прав власності
на такі товари за плату або компенсацію
незалежно від строків її надання, а
також операції з безоплатного надання
товарів. Не вважаються продажем
товарів операції з надання товарів у
межах договорів комісії (консигнації),
поруки, схову (відповідального
зберігання), доручення, довірчого
управління, оперативного лізингу
(оренди), інших цивільно-правових
договорів, які не передбачають
передачі прав власності на такі товари.

Відповідно до п. 135.1 ст. 135 Податкового
кодексу України доходи, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, включаються до доходів
звітного періоду за датою, визначеною
відповідно до статті 137 Податкового
кодексу України, на підставі
документів, зазначених у пункті 135.2
цієї статті. Згідно із п. 135.2 ст. 135
Податкового кодексу України доходи
визначаються на підставі первинних
документів, що підтверджують отримання
платником податку доходів,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Відповідно до п. 137.1 ст. 137 Податкового
кодексу України дохід від реалізації
товарів визнається за датою переходу
покупцеві права власності на такий
товар.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивачем у періоді, що перевірявся,
при здійсненні спільної діяльності на
підставі Договору №35/21-СД простого
товариства про спільну виробничу
(інвестиційну) діяльність від 28.01.08р. -
видобувався газ.

Так, видобутий природний газ на
підставі договорів на підготовку до
транспорту нафтового та природного
газу, а саме - договору від 01.09.11р. №
7/223-р/9-р/8-ІІ та договору від 01.01.12р. №
7/176-ін/5-р, укладених між учасниками
договору про спільну діяльність № 35/21
від 28.01.2008 року та Гнідинцівським
газопереробним заводом ПАТ «Укрнафта»,
подавався на завод для підготовки
такого газу до вимог ГОСТ 5542-87 «Газы
горючие природные для промышленного и
коммунально-бытового назначения» та ТУ
У 11.1-1:2010 «Газ природний горючий,
що подається в магістральні
газопроводи. Технічні умови».

Матеріали справи містять двосторонні
Баланси газу Спільної діяльності за
договором № 35/21-СД від 28.01.2008 р. при
підготовці на Гнідинцівському ГПЗ, у
яких, зокрема зазначаються обсяги газу,
який у відповідному місяці надійшов на
підготовку на завод, а також обсяги
газу, повернутого у такому місяці із
підготовки позивачу.

Згідно наявних у матеріалах справи
документів, зокрема Балансів газу
Спільної діяльності за договором №
35/21-СД від 28.01.08р. при підготовці на
Гнідинцівському ГПЗ, витягів із
балансових рахунків позивача,
загальний обсяг товарного газу, який
було отримано при здійсненні спільної
діяльності у періоді, що перевірявся,
склав 13 776,338 тис. куб. м, з яких 2 669,715 тис.
куб. м - товарний газ, видобутий та
підготовлений у вересні - грудні 2011
року, 11 106,623 тис. куб. м - товарний газ,
видобутий та підготовлений у 2012 році.

Відповідач, згідно висновків акта
перевірки, вважає, що зазначені обсяги
газу відображено як оприбутковану у 2011
- 2012 роках готову продукцію (товарний
газ), у зв'язку з чим податковий орган
дійшов висновку, що газ обсягом 13 776,338
тис. куб. м балансовою вартістю 9 989 426,15
грн. було реалізовано позивачем у
перевіряємому періоді, а відтак
отримано прибуток, який не відображено
товариством у податковому обліку.

Вказані доводи відповідача
спростовуються наявними у матеріалах
справи витягами із балансового рахунку
« 263 - Газ товарний горючий», якими
підтверджується, що спірні обсяги
товарного природного газу
продовжували обліковуватись у складі
готової продукції позивача, в тому
числі й станом на останній день
періоду, що перевірявся. Відповідачем
вказана обставина не заперечується, а
відтак доводи про реалізацію позивачем
газу та отримання від такої реалізації
прибутку є необґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
природний газ обсягом 13 776,338 тис. куб. м
балансовою вартістю 9 989 426,15 грн. було
подано через ПВГ (пункт вимірювання
газу) УМГ «Київтрансгаз» до
газотранспортної системи (Єдиної
газотранспортної системи України).

Слід зазначити, що газ є особливим
товаром, його накопичення, переміщення,
зберігання та інші можливі операції з
ним можуть мати місце лише у ЄГТС
України.

Так, відповідно до п. 11 ст. 1 Закону
України «Про засади функціонування
ринку природного газу» Єдина
газотранспортна система України -
виробничий комплекс, що складається з
магістральних газопроводів та
газорозподільних мереж, підземних
сховищ газу та інших організаційно і
технологічно пов'язаних з ними об'єктів
та споруд, призначених для
транспортування, розподілу і
зберігання природного газу. Згідно до
ст. 7 Закону України «Про засади
функціонування ринку природного газу»
суб'єкти ринку природного газу мають
рівні права доступу до Єдиної
газотранспортної системи України; у
разі дотримання вимог фізико-хімічних
показників, технічних норм та
стандартів безпеки відповідно до
законодавства гази горючі будь-якого
походження без технічних перешкод
можуть бути безпечно введені та
транспортовані газотранспортною
системою

Відповідно до Порядку доступу та
приєднання до Єдиної газотранспортної
системи України, затвердженого
постановою Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики від 19.04.2012 року № 420, обсяги
надходження газу до Єдиної
газотранспортної системи України
фіксуються відповідними
вимірювальними пристроями, а сам
процес та порядок такого доступу
регулюється умовами відповідної
технічної угоди (розділ 7 Порядку).

ПАТ «Укрнафта» не має у своїй власності
чи користуванні промислових
потужностей, що дозволили б позивачу
самостійно накопичувати та зберігати
природний газ.

Весь видобутий позивачем газ надходить
промисловими газопроводами на
відповідні газопереробні заводи, там
готується до стану продукції,
придатної до використання (споживання),
та подається до системи магістрального
трубопроводу, який є частиною Єдиної
газотранспортної системи України, з
метою подальшого його транспортування,
зберігання або ж передачі споживачам
(постачальникам для споживачів).

Таким чином, ЄГТС України функціонує у
такий спосіб, що ПАТ «Укрнафта»
позбавлено практичної можливості
власний газ не подавати у
магістральний трубопровід, тобто до
ЄГТС України.

Відповідно до даних Національної
комісії, що здійснює регулювання у
сфері енергетики єдиним суб'єктом
господарювання на материковій
території України, в управлінні якого
перебувають підземні сховища газу і
який, в силу цього, є єдиною особою, що
має технологічні можливості надання
послуг по зберіганню газу, є ПАТ
«Укртрансгаз».

При цьому ПАТ «Укртрансгаз» здійснює
управління не лише всіма наявними в
Україні підземними сховищами
природного газу, а і управляє іншими
об'єктами ЄГТС (зокрема, магістральними
газопроводами та іншими
технологічними частинами ЄГТС).

За таких обставин підготовлений
позивачем газ у періоді з вересня 2011 р.
по грудень 2012 року, як і в будь-які інші
періоди, після його підготовки через
промислові трубопроводами самого
Гнідинцівського ГПЗ надходив
безпосередньо до ЄГТС України.

Зазначені факти були встановлені в
ході проведення перевірки та
підтверджуються актами
прийому-передачі природного газу,
складеними за вересень 2011 року -
грудень 2012 року.

Так, відповідно до зазначених актів
Гнідинцівський ГПЗ з-поміж іншого газу
подав у газотранспортну систему
управління магістрального газопроводу
«Київтрансгаз» (УМГ «Київтрансгаз»),
яке є філією ПАТ «Укртрансгаз», і газ
Спільної діяльності за Договором про
спільну діяльність. При цьому у самих
актах зазначається, що газ, зазначений
у даних актах, надійшов до
газотранспортної системи з метою його
подальшого транспортування.

Надходження газу позивача до ЄГТС
України здійснювалось на підставі
Технічної угоди про умови про
приймання-передачі природного газу №
29/03-02-32/201-Г від 04.03.10р., укладеної між ПАТ
«Укрнафта» та Управлінням
магістрального трубопроводу
«Київтрансгаз». Розділом 6-м зазначеної
технічної угоди і передбачено порядок
складення актів приймання-передачі
природного газу, який надійшов до
газотранспортної системи.

Вказана технічна угода відповідно до
її змісту, а також відповідно до
положень Порядку доступу та приймання
до Єдиної газотранспортної системи
України, затвердженого постановою
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики від 19.04.2012 N 420, виконує
функцію документа, який врегульовує
взаємовідносини між газодобувним
підприємством (зокрема позивачем) та
газотранспортним підприємством (ПАТ
«Укртрансгаз») щодо порядку доступу до
ЄГТС України, приймання до ЄГТС України
газу; стану вузлів обліку тощо.

Зазначені вище акти приймання-передачі
газу, якими оформлено факт надходження
газу до ЄГТС України, були надані УМГ
«Київтрансгаз» із відповідними
супровідними листами, однак
залишаються на сьогодні підписаними
лише з боку позивача.

При цьому, як пояснив представник
позивача, та не заперечується
податковим органом, ситуація з
непідписанням з боку ПАТ «Укртрансгаз»
(як і філіями останнього), в тому числі
УМГ «Укртрансгаз» документів, які
підтверджують надходження природного
газу позивача (в тому числі, видобутого
ним при здійсненні як основної
діяльності, так і спільної діяльності
на підставі відповідних договорів) до
газотранспортної системи, не є новою.

Так, ПАТ «Укртрансгаз» вперше
відмовилось підписувати акти
надходження природного газу позивача
до газотранспортної системи ще у
квітні 2006 року.

Позивач звертався до Господарського
суду м. Києва з вимогою зобов'язати ПАТ
«Укртрансгаз» підписувати такі акти.
Суди за результатами розгляду справи №
32/290 прийняли рішення, якими визнали
подібні відмови ПАТ «Укртрансгаз»
незаконними та зобов'язали
підписувати акти надходження
природного газу позивача до ЄГТС
України, однак, рішення судів у
зазначеній справі залишаються
невиконаними.

Як свідчать обставини справи, ПАТ
«Укртрансгаз» надсилало позивачу
листи, якими підтверджувало факт
надходження природного газу позивача
до газотранспортної системи. Цими
листами ПАТ «Укртрансгаз» одночасно
підтверджувало той факт, що відповідні
акти, якими оформлювалось таке
надходження, не підписані.

З метою отримання підтвердження факту
надходження природного газу позивача
до ЄГТС України, ПАТ «Укрнафта» було
направлено листа до ПАТ «Укртрансгаз»
№ 6 пг -35/359 від 30.09.13р., однак відповіді
не отримало. Подібний лист надсилався
ПАТ «Укрнафта» і у лютому 2013 року, однак
і на нього відповідь не надійшла.

Щодо доводів податкового органу про
отримання позивачем прибутку від
реалізованого, на думку відповідача,
товарного газу, колегія суддів
зазначає наступне.

Як зазначалось вище, товарний газ,
видобутий у вересні 2011 року - грудні 2012
року, надійшов до ЄГТС України та
продовжує там перебувати.

Відповідно до ст. ст. 10, 22 Закону України
«Про засади функціонування ринку
природного газу» газ позивача підлягає
продажу лише НАК «Нафтогаз України»,
такий продаж здійснюється на підставі
відповідного договору.

Відповідно до п. 8.6 Порядку доступу та
приймання до Єдиної газотранспортної
системи України рух природного газу в
ПСГ (підземних сховищах газу), із яких і
може здійснюватись подальша
реалізація газу, оформлюється у
визначеному порядку, зокрема із
складенням відповідних актів
закачуванням газу в ПСГ, відбору газу
із ПСГ, акта приймання-передачі газу
третій особі, якими підлягає
погодженню з ПАТ «Укртрансгаз».

Жодного із зазначених документів, в
тому числі договорів купівлі-продажу
газу, згаданих вище актів, ПАТ
«Укрнафта» щодо газу, видобутого при
здійсненні спільної діяльності за
Договором про СД за вересень 2011 року -
грудень 2012 року, не складались та не
підписувались, що додатково вказує на
відсутність факту відчуження
(реалізації, постачання) такого газу.

Таким чином, станом на дату початку та
завершення відповідачем перевірки,
природний газ, видобутий позивачем при
здійсненні спільної діяльності за
Договором про СД у період вересень 2011 р.
- грудень 2012 року у обсязі 13 776, 338 тис.
куб. м: продовжував знаходитись у
власності учасників Договору про СД,
такий газ обліковувався в числі іншого
газу на балансі спільної діяльності
(рахунок 263) та відображався у
відповідних балансах спільної
діяльності, тобто правочинів,
спрямованих на реалізацію такого
газу, позивач не вчиняв, газ
знаходиться в ЄГТС України, а ому
доводм апелянта ц ього приводу не
обґрунтовані.

При цьому, відповідачем не надано
жодних доказів в підтвердження
реалізації позивачем товарного газу у
обсязі 13 776, 338 тис. куб. м. балансовою
вартістю 9 989 426, 15 грн. та як наслідок
отримання ним прибутку від такої
реалізації, а відтак донарахування
позивачу податкового зобов'язання з
податку на прибуток згідно податкового
повідомлення - рішення від 23.10.13р.
№/142 є протиправним.

Щодо порушення позивачем вимог п. 187.1
ст. 187 Податкового кодексу України, що
слугувало підставою для донарахування
грошового зобов'язання з ПДВ згідно
податкового повідомлення - рішення №
/141 від 23.10.13р., колегія суддів
зазначає наступне.

Так, зі змісту акта перевірки
вбачається, що підставою для
донарахування позивачу ПДВ, слугував
висновок відповідача про факт вчинення
товариством у періодах, що
перевірялись, оподатковуваних ПДВ
операцій. При цьому такі операції
здійснювались саме із спірними
обсягами природного газу, про які вище
зазначено.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового
кодексу України, на порушення якої
вказує Відповідач, датою виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: а) дата
зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; б) дата відвантаження товарів,
а в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку.

Відповідно до пп. 14.1.191. п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
постачання товарів - будь-яка передача
права на розпоряджання товарами як
власник, у тому числі продаж, обмін чи
дарування такого товару, а також
постачання товарів за рішенням суду.

Таким чином, як для цілей оподаткування
податком на прибуток, так і для цілей
оподаткування ПДВ, в якості
оподатковуваних операцій законодавець
визначає лише ті операції, які
спрямовані на передання права
власності на товар, що становить зміст
такої операції.

Отже, з врахуванням того, що позивачем у
перевіряємому періоді не було вчинено
дій щодо реалізації товарного газу, що
не спростовано відповідачем,
донарахування грошового зобов'язання з
підстав п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу
України є протиправним.

Приймаючи до уваги те, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду доводами апелянта не
спростовані, підстави для задоволення
апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 196, 200, 205, 206 КАС
України, Київський апеляційний
адміністративний суд

У
Х В А Л И В:

апеляційну скаргу Прилуцької
об'єднаної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 28.11.13р. у справі №826/17395/13-а -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 28.11.13р. у справі №826/17395/13-а -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя
Шелест С.Б.

Судді :
Романчук О.М.

Пилипенко О.Є.

Повний текст ухвали складений: 25.03.14р.

.

Головуючий суддя
Шелест С.Б.

Судді:
Романчук О.М

Пилипенко О.Є.