Справа № 0870/7054/12
Суддя: Приходько І.В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 року
м. Київ К/800/13281/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Приходько І. В.
Бухтіярової І. О. Костенко М. І.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Запорізької митниці

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 14.08.2012 р.

та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11.12.2012 р.

у справі № 0870/7054/12

за позовом Приватного акціонерного
товариства «Завод напівпровідників»

до Запорізької митниці

про визнання недійсними податкових
повідомлень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2012 р. Приватне акціонерне
товариство «Завод напівпровідників»
(далі - позивач, ПАТ «Завод
напівпровідників») звернулось до
Запорізького окружного
адміністративного суду з позовом до
Запорізької митниці (далі - відповідач)
про визнання недійсними (нечинними)
податкових повідомлень Запорізької
митниці від 12.07.2012 р. № 57 на суму 4 068, 40
грн. та № 58 на суму 41 497, 68 грн.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 14.08.2012 р.,
залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 11.12.2012 р.,
позовні вимоги задоволені у повному
обсязі.

Не погоджуючись із прийнятими
рішеннями судів попередніх
інстанцій, відповідач звернувся до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій просив
скасувати постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
14.08.2012 р. та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11.12.2012 р. і прийняти нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовити у повному обсязі.

Позивач у письмових запереченнях проти
доводів касаційної скарги заперечував,
вважає оскаржувані судові рішення
законними, обґрунтованими та
прийнятими у відповідності до норм
діючого законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 21.06.2012 р. на виконання
наказу № 350 від 06.06.2012 р. Запорізькою
митницею проведено документальну
невиїзну перевірку дотримання ПАТ
«Завод напівпровідників» вимог
законодавства України з питань
державної митної справи на предмет
правильності класифікації товару
«перліт спучений» за кодом 8419 40 00 00
згідно з УКТ ЗЕД за ВМД від 16.12.2010 р. №
112030000/2010/031751, № 112030000/2010/031753 та
№ 112030000/2010/031754, за наслідками якої
складено акт перевірки
№ н/0018/12/112000006/ та встановлено
порушення вимог Основних правил
інтерпретації класифікації товарів
УКТЗЕД, зокрема № 1, № 6 затверджених
Законом України «Про Митний тариф
України» від 05.04.2001 р., нової редакції
Української класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності,
затвердженої наказом Держмитслужби
України від 28.11.2007 р. № 1007, Пояснень до
Української класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності,
затверджених наказом Держмитслужби
України від 31.01.2004 р. № 68, п. 3.1 наказу
Держмитслужби України від 12.12.2005 р. № 1219
«Про затвердження Порядку прийняття
рішення про класифікацію комплектного
об'єкта згідно з УКТ ЗЕД та внесення
змін до наказу Держмитслужби України
від 30.06.1998 № 380», що призвело до
заниження податкового зобов'язання на
загальну суму 45 566, 08 грн.

На підставі зазначеного акту 12.07.2012 р.
відповідачем винесені податкові
повідомлення форми «Р» № 57 про
визначення ПАТ «Завод
напівпровідників» податкового
зобов'язання за платежем ввізне мито в
сумі 4 068, 40 грн. та № 58 про визначення
ПАТ «Завод напівпровідників»
податкового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість у сумі 41 497, 68
грн.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що між ВАТ «Завод
напівпровідників» та компанією «Air Liquide
Europe Centrale Et Orientale» укладено контракт №
40350-00/AL/09 від 30.04.2009 р., відповідно до
умов якого продавець зобов'язався
виготовити та поставити позивачу
кріогенний генератор NGS4 для
виробництва азоту.

ВАТ «Завод напівпровідників» 15.09.2010 р.
звернулося до Запорізької митниці із
заявою про надання дозволу на
класифікацію комплектного об'єкта
«Кріогенний генератор азоту NGS4» за
кодом згідно з УКТ ЗЕД.

Запорізькою митницею 21.09.2010 р. прийнято
рішення про класифікацію комплектного
об'єкта за кодом згідно з УКТ ЗЕД
та ввезення і декларування
комплектного об'єкту в повному обсязі
до 26.12.2010 р.

ВАТ «Завод напівпровідників» протягом
жовтня-грудня 2010 р. були оформлені
шість вантажних митних декларацій на
поставку складових частин Кріогенного
генератора NGS 4.

Суд першої інстанції, рішення якого
залишено без змін судом апеляційної
інстанції, задовольняючи позовні
вимоги виходив з того, що у разі, коли
митний орган самостійно визначає
класифікацію товару та пропускає товар
на митну територію України (після
сплати імпортером передбачених
законом податків і зборів), то в
подальшому суб'єкт владних повноважень
не має правових підстав для прийняття
податкових повідомлень про
донарахування податкових зобов'язань,
за винятком випадку, коли за наслідками
службової перевірки або розгляду
кримінальної справи встановлено змову
між декларантом і митним органом,
спрямовану на заниження обов'язкових
платежів.

Колегія суддів касаційної інстанції
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій з огляду на
наступне.

Відповідно до п. 35 ст. 1 Митного кодексу
України пропуск товарі і транспортних
засобів через митний кордон України -
це дозвіл митного органу на
переміщення товарів і транспортних
засобів через митний кордон України з
урахуванням заявленої мети такого
переміщення після проведення митних
процедур.

Згідно з п. 19 ст. 1 Митного кодексу
України митні процедури - це операції,
пов'язані із здійсненням митного
контролю за переміщенням товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України, митного оформлення цих
товарів і транспортних засобів, а також
із справлянням передбачених законом
податків і зборів.

Згідно з положеннями п. 10.3 ст. 10 Закону
України «Про податок на додану
вартість» платники податку, які
імпортують товари (супутні послуги) на
митну територію України для їх
використання або споживання на митній
території України. Відповідають за
дотримання правил надання інформації
для розрахунку бази оподаткування
(суми податку, належного до сплати)
митним органам.

Відповідно до п.54.5 п. 54 ст. 54 Податкового
кодексу України якщо згідно з нормами
цієї статті сума грошового
зобов'язання розраховується
контролюючим органом, платник податків
не несе відповідальність за
своєчасність, достовірність і повноту
нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне та повне
погашення нарахованого узгодженого
грошового зобов'язання і має право
оскаржити зазначену суму в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 313 Митного
кодексу України класифікація товарів,
тобто віднесення товарів до
класифікаційних групувань, зазначених
в УКТЗЕД, є виключною компетенцією
митних органів.

Незалежно від закінчення операцій
митного контролю, оформлення та
пропуску товарів і транспортних
засобів митний контроль за ними може
здійснюватися, якщо є достатні
підстави вважати, що мають місце
порушення законодавства України чи
міжнародного договору України,
укладеного в установленому законом
порядку, контроль за виконанням яких
покладено законом на митні органи (ст. 69
Митного кодексу України).

Аналіз наведених норм свідчить про
можливість митного контролю після
завершення митного оформлення за умови
обґрунтованої підозри, що під час
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
було допущено порушення законодавства
України.

Таким чином, якщо митні органи,
приймаючи вантажні митні декларації,
віднесли товар до певного коду
товарної номенклатури та пропустили
його на митну територію України (після
сплати імпортером передбачених
законом податків і зборів), то в
подальшому вони не мали правових
підстав для прийняття податкових
повідомлень про донарахування
податкових зобов'язань у зв'язку з
виявленням помилки у класифікації
товару, зокрема з посиланням на
результати невиїзної документальної
перевірки.

За вказаних обставин, суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли вірного
висновку про відсутність у відповідача
підстав для нарахування позивачу
спірних податкових зобов'язань.

Таким чином, беручи до уваги зазначені
норми та встановлені обставини справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій дійшли правильного висновку
щодо наявності підстав для задоволення
позову.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав вважати, що при прийнятті
оскаржуваних рішень, судами першої та
апеляційної інстанцій були порушені
норми матеріального та процесуального
права.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку, що судами першої та
апеляційної інстанції виконано всі
вимоги процесуального законодавства,
всебічно перевірено обставини справи,
вирішено справу у відповідності до
норм матеріального права, постановлені
обґрунтовані рішення, в яких повно
відображені обставини, що мають
значення для справи.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Запорізької митниці -
відхилити.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 14.08.2012 р. та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11.12.2012 р. у справі № 0870/7054/12 -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки, що встановлені статтями 236-238
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя (підпис) І. В.
Приходько Судді: (підпис) І. О.
Бухтіярова Помічник судді (підпис) М.
І. Костенко З оригіналом згідно Т. В.
Давидовська