Справа № 2а-3028/11
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
Справа
№ 72448/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Макарика В.Я.

суддів -
Глушка І.В. Большакової О.О.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційні
скарги ОСОБА_1 та управління Пенсійного
фонду України в м. Івано-Франківську на
постанову Івано-Франківського
міського суду від 09.03.2011р. у справі
№2а-3028/11/0907 за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську про визнання
протиправними дій щодо відмови у
пільговому розрахунку стажу,
зобов'язання провести обчислення
пільгового страхового стажу за період
роботи в районах Крайньої Півночі з
03.12.1973 року до 04.11.1979 року з розрахунку
один рік роботи в районах крайньої
Півночі за один рік і шість місяців та
здійснити перерахунок пенсії з 7.10.2002
року, -

В С Т А Н О В
И В:

14 грудня 2009 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську, у якому просить
визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську щодо відмови у
пільговому розрахунку стажу за період
роботи з 03.12.1973р. до 04.11.1979р. в районах
Крайньої Півночі. Зобов'язати
відповідача здійснити обчислення
пільгового страхового стажу за період
роботи в районах Крайньої Півночі з
03.12.1973р. до 04.11.1979р. з розрахунку один рік
роботи в районах Крайньої Півночі за
один рік і шість місяців та здійснити
перерахунок пенсії з 07.10.2002р..

Постановою Івано-Франківського
міського суду від 09.03.2011 року позов
задоволено частково. Визнано
протиправними дії Управління
пенсійного фонду України в м. Івано-
Франківську щодо відмови в пільговому
розрахунку стажу за період роботи з
03.12.1973 року до 4.11.1979 року в районах
Крайньої Півночі.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду в м. Івано-Франківськ провести
ОСОБА_1 обчислення пільгового
страхового стажу за період роботи в
районах крайньої Півночі з 03.12.1973 року
до 04.11.1979 року з розрахунку один рік
роботи в районах крайньої Півночі за
один рік і шість місяців та здійснити
перерахунок пенсії з 14.12.08 року.

В задоволені решти позовних вимог -
відмовлено.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, відповідач Державна
податкова інспекція в м.
Івано-Франківську оскаржила її в
апеляційному порядку та просить
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
30.08.12 - скасувати; винести нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Апелянт (управління Пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську) свої
вимоги мотивує тим, що судом 1 інстанції
неповно з'ясовано обставини справи,
висновки суду не відповідають
обставинам справи, висновки суду
вважає необґрунтованими, а саме, на
підставі заяви від 11.01.2010р.,позивачу
проведений перерахунок пенсії з
01.01.2010р. по стажу роботи.

Після перерахунку страховий стаж склав
41 рік 8 місяців 18 днів (по час
звільнення, в т.ч. з 04.12.1973р. по 03.12.1976р.
зараховано в пільговому обчисленні -1
рік роботи як 1 рік і 6 місяців)
Коефіцієнт стажу із врахуванням
кратності 1,35 складає 0,56250.

Розмір пенсійної виплати з 01.01.2010р. при
середньомісячному осучасненому
заробітку за період з 01.11.1997р.. по 31.10.2002
року - 3409,62 грн. (3,67095 - індивідуальний
коефіцієнт) становить 2124,22 грн.

Також не погодився з постановою суду
першої інстанції апелянт (ОСОБА_1) свої
вимоги мотивує тим, що суд ухвалив
рішення у зв'язку з пропуском строку
звернення до адміністративного суду,
дану постанову вважає у частині
відмови у задоволенні позовних вимог
незаконною, оскільки вона не
відповідає нормам матеріального права.
Вважає, що згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується лише
за заявою сторони у справі, зробленою
до винесення ним рішення. Такої заяви
відповідача в матеріалах справи немає,
а тому суд не вправі з власної
ініціативи застосовувати позовну
давність.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули,
клопотань від осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю
не поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апелянта у їх сукупності, апеляційний
суд приходить до переконання, що подані
апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з таких мотивів.

Судом встановлено, позивач у 1973 році
був запрошений та переведений на
роботу в нафтогазорозвідочну
експедицію глибокого буріння № 5
Ухтинського територіального
управління, яка в подальшому
перейменована на Нарьян-Марську
нафторозвідочну експедицію глибокого
буріння, де працював з 03.12.1973 року до
4.11.1979 року, тобто 5 років 11 місяців 2 дні,
що підтверджується записом у трудовій
книжці. Згідно з протоколом УПФ в м.
Івано-Франківську від 23.12.2002 року
позивачу призначена пенсія за віком з
7.10.2002 року. Загальний трудовий стаж
роботи визначено в розмірі 40 років 17
днів без врахування пільгового стажу
роботи в районах крайньої Півночі, який
не був врахований також при
перерахунку пенсії в січні 2004 року,
мотивуючи відсутністю письмового
трудового договору з експедицією.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" період роботи до 1 січня 1991
року в районах Крайньої Півночі
колишнього Союзу PCP зараховується до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством , яке
діяло до 01.01.1991 року.

Згідно з положенням Закону СРСР "Про
державні пенсії" 1956 р. та положенням про
порядок призначення і виплату
державної пенсії, затвердженим
постановою Ради Міністрів СРСР від
03.08.1972 року, підставою для надання пільг
є укладення трудового договору про
роботу в районах Крайньої Півночі,
місцевостях які прирівняні до них, а
також на острові Шпіцберген.

Відповідно до законодавства СРСР
термін зберігання письмових трудових
договорів становив п'ять років.

Відповідно до п. 5 Указу Президії ВР
СРСР "Про впорядкування пільг для осіб,
працюючих у районах Крайньої Півночі з
інших місцевостей країни, за умови
укладення ними трудового договору про
роботу в цих районах на строк 5 років,
зараховувати один рік роботи в районах
Крайньої Півночі за один рік і шість
місяців роботи в районах крайньої
Півночі при нарахуванні стажу, що дає
право на одержання пенсії за віком. Про
укладення трудового договору в
письмовій формі не йдеться. Стаж роботи
позивача в районах крайньої Півночі
підтверджується записом в трудовій
книжці. Ненецький автономний округ
входить до переліку районів Крайньої
Півночі, на які поширюються дія Указу
Президії ВР СРСР від 10.02.1960 року,
затвердженого постановою РМ СРСР від
10.11.1967 року № 1029. У трудовій книжці
зроблено спеціальний запис "Ненецький
автономний округ", який вказує на
місцезнаходження експедиції та право
на користування пільгами за роботу.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування" пільгове обчислення
страхового стажу провадиться на
підставі трудової книжки або
письмового трудового договору, довідки
, в яких зазначено період роботи в
районах крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої півночі та користування
пільгами , передбаченими вищевказаними
нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 62 ЗУ "Про пенсійне
забезпечення" від 5.11.1911 року основним
документом , що підтверджує стаж роботи
є трудова книжка.

У п. 6 Інструкції про порядок надання
пільг особам працюючим у районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів крайньої
Півночі, затвердженої постановою
Держкомпраці РМ СРСР і президії ВЦРПС
від 16.12.1967 року № 530/П-28, працівникам
експедицій, цілорічних партій ,
нафторозвідок, загонів, розміщених у
районах Крайньої Півночі і в
місцевостях прирівняних до них,
надаються пільги , передбачені Указами
від 10.02.1960 р., 26.09.1967 р.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, на підставі
правильно встановлених обставин
справи та визначених їм правовідносин,
прийшов до обґрунтованих і законних
висновків. Доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції і не свідчать про порушення
судом норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи і
відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
не можуть бути підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, ст. 198, ст. 200,
ст. 205, ст. 206, 254 КАС України, Львівський
апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А
Л И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та
управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську залишити без
задоволення, а постанову
Івано-Франківського міського суду від
09.03.2011р. у справі №2а-3028/11/0907 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя:
В.Я. Макарик

Судді:
І.В. Глушко

О.О. Большакова