Справа № 804/16452/13-а
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 р. Справа № 804/16452/13-а
Суддя Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Дєєв М.В.,
одноособово розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українські мобільні
технології»

до Криворізької центральної
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

про скасування податкового
повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Українські мобільні
технології» звернулося до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із позовом до
Криворізької центральної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування рішення Міністерства
доходів та зборів України вих. №15075/
6/99-99-1001-15 від 12.11.2013 року про результати
розгляду скарги, а також рішення
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області №
1888/10/04-36-10-0409 1158 від 19.08.2013 року та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 31.05.2013
року на суму 1835 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 06.12.2013 року
відмовлено у відкритті провадження в
частині позовних вимог про скасування
рішення Міністерства доходів та зборів
України вих. №15075/ 6/99-99-1001-15 від 12.11.2013
року про результати розгляду скарги, а
також рішення Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області № 1888/10/04-36-10-0409 1158 від 19.08.2013
року.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що податковим органом була
проведена камеральна перевірка даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість за
березень 2013 року ТОВ «Українські
мобільні технології», під час якої
встановлено порушення п. 198.4 ст. 198, п.
199.1, п. 199.3, п. 199.5 ст. 199 Податкового
кодексу України, пп. 14.7 п. 14 розділу ІІІ,
п.п. 4.4, п.п.4.5 п. 4 розділу V Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
а саме, арифметичну (методологічну)
помилку, що вплинула на розрахунки з
бюджетом, про що складено акт
перевірки. На підставі акту перевірки
податковим органом було винесено
оскаржуване податкове повідомлення -
рішення, яке позивач вважає
протиправним та таким, що підлягає
скасуванню. З огляду на вищевикладене,
позивач просив суд позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача проти розгляду
справи в порядку письмового
провадження не заперечував.

Відповідач, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, явку свого
представника у судове засідання не
забезпечив, надав суду письмові
заперечення, у яких зазначено, що
висновки перевірки відповідають
фактичним обставинам справи, акт
перевірки складений правомірно,
висновки за результатами акту
перевірки є цілком обґрунтованими,
тому винесене податкове повідомлення -
рішення є таким, що відповідає діючому
законодавству, а отже підстави для
задоволення позовних вимог відсутні.

Враховуючи те, що для участі у судовому
засіданні прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, при цьому,
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених
ст. 128 КАС України не встановлено,
відповідно до ч. 6 зазначеної статті
справу розглянуто в порядку
письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини справи,
на яких ґрунтується адміністративний
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає позовні вимоги такими, що не
підлягають задоволенню, з наступних
підстав.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Українські мобільні
технології» перебуває на обліку в
Криворізькій центральній об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області як платник
податків.

Відповідно до пункту 20.1.4 статті 20
Податкового кодексу України органи
податкової служби мають право
проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України) в порядку, встановленому цим
Кодексом.

Підпунктом 75.1 статті 75 Податкового
кодексу України передбачено, що органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки
проводяться контролюючими органами в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом, а фактичні перевірки - цим
Кодексом та іншими законами України,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка
проводиться у приміщенні
контролюючого органу виключно на
підставі даних, зазначених у
податкових деклараціях (розрахунках)
платника податків.

Судом встановлено, що головним
державним податковим ревізором -
інспектором відділу адміністрування
податку на додану вартість та
акцизного податку управління
оподаткування юридичних осіб
Криворізької центральної міжрайонної
державної податкової інспекції,
проведено камеральну перевірку
податкової звітності з податку на
додану вартість за березень 2013 року ТОВ
«Українські мобільні технології», за
результатами якої складено акт
1385/26-54 від 18.05.2013 року.

Згідно висновків акту перевірки,
позивачем порушено вимоги:

- п. 198.4 ст. 198, п. 199.1, п. 199.3, п. 199.5 ст. 199
Податкового кодексу України,
пп. 14.7 п. 14 розділу ІІІ, п.п. 4.4, п.п.4.5 п. 4
розділу V Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011 року № 1492, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20.12.2011
року № 149020228, а саме, арифметичну
(методологічну) помилку (порушення), що
вплинула на розрахунки з бюджетом. У
зв'язку з чим, податковим органом
зроблено висновок, що позивачем
неправомірно сформовано податковий
кредит березня 2013 року по операціях,
які звільнені від оподаткування, що
призвело до заниження податкових
зобов'язань за цей період на суму 1468
грн.

За результатами проведеної перевірки
Криворізькою центральною об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області винесено
податкове повідомлення - рішення
№ від 31.05.2013 року на суму 1835 грн.

Не погодившись з прийнятим податковим
повідомленням - рішенням позивач
оскаржив його до ДПА у
Дніпропетровській області (скарга № 1387
від 13.06.2013 року) та Міністерства доходів
і зборів України (скарга № 2170 від 13.09.2013
року). Рішеннями останніх скарги ТОВ
«Українські мобільні технології»
залишені без задоволення, а прийняте
податкове повідомлення - рішення без
змін.

Суд вважає вищевказане податкове
повідомлення - рішення правомірним та
таким, що прийняте на підставі, та в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, в ході
проведення перевірки податковим
органом встановлено, що у березні 2013
року ТОВ «Українські мобільні
технології» здійснило постачання
продукції на суму 12000 грн. (операції, які
звільнені від оподаткування) та
задекларовано у податковій декларації
по р.5 розділу І «Податкові
зобов'язання», у таблиці 3 додатку 6
«довідка Д(6) подається платниками, які
заповнюють рядки 3, та/або 4, та/або 5
декларації, та підприємствами
(організаціями) інвалідів» та у р.75
копії Реєстру виданих та отриманих
податкових накладних по гр. 11
«Постачання товарів,послуг звільнених
від оподаткування, не є об'єктом
оподаткування» на суму 12000 грн. по
підприємству ТОВ «Люстодорф», про що
виписана податкова накладна за №75 від
07.03.2013 року.

За даними звітності податку на додану
вартість за 2012 рік операції, які
звільнені від оподаткування та/або не є
об'єктом оподаткування платника
відсутні. Отже розрахунок частки
використання товарів/послуг,
необоротних активів в оподатковуваних
операціях по результатам року
платником не здійснювались.

У березні 2013 року платником вперше
проведено операції звільнені від
оподаткування, при цьому, не надано
одночасно з поданням декларації за
березень 2013 року додаток 7 розрахунок
(перерахунок) частки використання
сплаченого (нарахованого) податку за
придбаними (ввезеними)
товарами/послугами, необоротними
активами між оподатковуваними та
неоподатковуваними операціями (далі
додаток 7), у зв'язку з чим, податковим
органом зроблено висновок про
порушення п. 199.3 ст.199 Податкового
кодексу України.

Суд погоджується з вищевказаним
висновком відповідача, з огляду на
наступне.

Приписами пункту 26-1 підрозділу 2
розділу XX Податкового кодексу України,
встановлено, що операції з постачання
програмної продукції, тимчасово, з 1
січня 2013 року до 1 січня 2023 року,
звільняються від оподаткування
податком на додану вартість.

Для цілей цього пункту до програмної
продукції відносяться: результат
комп'ютерного програмування у вигляді
операційної системи, системної,
прикладної, розважальної та/або
навчальної комп'ютерної" програми (їх
компонентів), а також у вигляді
інтернет - сайтів та/або онлайн -
сервісів; криптографічні засоби
захисту інформації.

Платник податку здійснює окремий облік
операцій, звільнених від оподаткування
податком на додану вартість.

Відповідно до п.199.1. ст.199 Податкового
Кодексу України, у разі якщо придбані
та/або виготовлені товари/послуги,
необоротні активи частково
використовуються в оподатковуваних
операціях, а частково - ні, до сум
податку, які платник має право віднести
до податкового кредиту, включається та
частка сплаченого (нарахованого)
податку під час їх придбання або
виготовлення, яка відповідає частці
використання таких товарів/послуг,
необоротних активів в оподатковуваних
операціях.

Згідно п.199.2. ст. 199 Податкового Кодексу
України, частка використання
товарів/послуг, необоротних активів в
оподатковуваних операціях
визначається у відсотках як відношення
обсягів з постачання оподатковуваних
операцій (без урахування сум податку)
за попередній календарний рік до
сукупних обсягів постачання
оподатковуваних та неоподатковуваних
операцій (без урахування сум податку)
за цей же попередній календарний рік.
Визначена у процентах величина
застосовується протягом поточного
календарного року.

Відповідно до п. 199.3. ст. 199 Податкового
Кодексу України, платники податку, у
яких протягом попереднього
календарного року були відсутні
неоподатковувані операції, а такі
неоподатковувані операції почали
здійснюватися у звітному періоді, а
також новостворені платники податку
проводять у поточному календарному
році розрахунок частки використання
товарів/послуг, необоротних активів в
оподатковуваних операціях на підставі
розрахунку, визначеного за фактичними
даними обсягів з постачання
оподатковуваних та неоподатковуваних
операцій першого звітного податкового
періоду, в якому задекларовані такі
операції.

Розрахунок частки використання
товарів/послуг, необоротних активів в
оподатковуваних операціях подається
до контролюючого органу одночасно з
податковою декларацією звітного
податкового періоду, в якому
задекларовані такі оподатковувані та
неоподатковувані операції.

Крім того, відповідно до приписів п.4.4
Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість у рядку 15 (колонка А)
вказується обсяг придбання
(виготовлення, будівництво,
спорудження, ввезення) з податком на
додану вартість товарів/послуг та
необоротних активів, які частково
використовуються в оподатковуваних
операціях, а частково в операціях, які
не є об'єктом оподаткування (стаття 196
розділу V Кодексу), та/або звільнені від
оподаткування (стаття 197 розділу V
Кодексу, підрозділ 2 розділу XX Кодексу
(крім пункту 15), міжнародні договори
(угоди)), та/або не оподатковуються
(постачання послуг за межами митної
території України та послуг, місце
постачання яких визначено відповідно
до пунктів 186.2, 186.3 статті 186 розділу V
Кодексу за межами митної території
України).

Розрахунок частки використання
товарів/послуг та/або необоротних
активів в оподатковуваних операціях
здійснюється за попередній
календарний рік. Для новоствореного
платника та/або платника, у якого
протягом попереднього календарного
року були відсутні неоподатковувані
операції, - перший звітний (податковий)
період, у якому задекларовані такі
операції.

Відповідний розподіл суми податку на
додану вартість для визначення частини
податкового кредиту здійснюється
відповідно до визначеної у таблиці 1
«Розрахунок частки використання
товарів/послуг та/або необоротних
активів в оподатковуваних операціях»
(Д7) (додаток 7) частки використання
товарів/послуг та/або необоротних
активів в оподатковуваних операціях.

Визначена частка використання
товарів/послуг та/або необоротних
активів в оподатковуваних операціях
застосовується протягом поточного
календарного року при визначенні
податкового кредиту і заповненні рядка
15.1 (колонка Б) декларації.

Судом встановлено, що позивач не
здійснив в установленому порядку
пропорційного віднесення сум
податкового кредиту в залежності від
частки використання товарів/послуг,
необоротних активів в оподатковуваних
операціях, згідно положень ст.199 ПК
України.

У березні 2013 року позивачем проведено
операції звільнені від оподаткування,
при цьому не здійснено розрахунок
частки використання товарів/послуг,
необоротних активів в оподатковуваних
операціях, тобто до декларації з
податку на додану вартість за березень
2013 року не подано додаток 7 та не
заповнено ряд.15.1 податкової декларації
з ПДВ цей період.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить
висновку, що відповідачем правомірно
зменшено суму податкового кредиту на
1468 грн. та збільшено податкові
зобов'язання платника на вказану суму.

Крім того, пунктом 123.1 ст. 123 ПК України
встановлено, що у разі якщо
контролюючий орган самостійно
визначає суми податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, - тягне за собою накладення на
платника податків штрафу в розмірі 25
відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування. У
зв'язку з наведеним, на відповідача
були накладені штрафні санкції в сумі
367 грн.

На підставі вищевикладеного, суд
доходить висновку, що оскаржуване
податкове повідомлення - рішення є
законним та обґрунтованим, а тому,
підстави для визнання його
протиправним та скасування відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що у задоволені позовних
вимог слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись статтями 71, 122, 128, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українські мобільні технології» -
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги в порядку, встановленому ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя М.В. Дєєв