Справа № К/9991/11327/12-С
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року
м. Київ К/9991/11327/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого суддіГоловчук С.В.
(суддя-доповідач),суддівЛіпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
судової адміністрації України на
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 20 вересня
2010 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 08 грудня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Державної судової
адміністрації (далі - ДСА) України,
Господарського суду Хмельницької
області про стягнення щомісячного
грошового утримання та компенсації за
порушення термінів виплати,

в с т а н о в и л а:

У липні 2008 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, в якому зазначав, що
працює суддею господарського суду
Хмельницької області, і з 15 липня 2007
року набув права на отримання
щомісячного грошового утримання судді
у розмірі 80% заробітної плати
відповідно до Закону України «Про
статус суддів». Проте, ДСА України
спочатку відмовило йому у встановленні
вказаного грошового утримання через
відсутність необхідного стажу роботи
судді, а в подальшому після призначення
цього утримання, неправильно обчислило
його відсоток. Вважаючи дії
відповідача неправомірними та
уточнивши позовні вимоги, просив суд
стягнути на його користь 54208,26 грн
щомісячного грошового утримання судді
та суми доплат через невірно
визначений відповідачем відсоток
цього утримання в розмірі 1596,67 грн за
період з 17 липня 2007 року по 16 липня 2008
року та 615,88 грн за період з 17 липня 2009
року по 30 листопада 2009 року, виплатити
компенсацію втрати частини грошових
доходів за період з 17 липня 2007 року по 16
липня 2008 року в сумі 18384,63 грн, за період
з 17 липня 2008 року по 16 липня 2009 року в
сумі - 180,64 грн, за період з 17 липня 2009
року по 30 листопада 2009 року в сумі 16,02
грн.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 20 вересня
2010 року, яку залишено без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 08 грудня 2011
року, позов задоволено частково.
Зобов'язано ДСА України виділити
Господарському суду Хмельницької
області кошти для проведення виплати
заборгованості з щомісячного
грошового утримання ОСОБА_4 в розмірі
54208, 26 грн основного боргу з 07 липня 2007
року по 16 липня 2008 року, та суми доплат
через невірно визначений відсоток
щомісячного грошового утримання за
період з 17 липня 2008 року по 16 липня 2009
року в розмірі 1596,67 грн, та за період з 17
липня 2009 року по 30 листопада 2009 року - 615
грн, a всього 56420,81 грн та компенсації за
порушення строків її виплати.
Зобов'язано Господарський суд
Хмельницької області після отримання
коштів провести виплату ОСОБА_4
заборгованості з щомісячного
грошового утримання в розмірі 56420,81грн.
Зобов'язати господарський суд
Хмельницької області нарахувати та
виплатити ОСОБА_4 компенсацію втрати
частини щомісячного довічного
грошового утримання у зв'язку із
порушенням строків її виплати за
період з 07 липня 2007 року по 16 липня 2008
року, з 17 липня 2008 року по 16 липня 2009
року та 17 липня 2009 року по 30 листопада
2009 року. У задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ДСА України,
посилаючись на неправильне
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати зазначені рішення
судів та ухвалити нове судове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог
відмовити. Посилається на те, що ДСА
України є лише розпорядником бюджетних
коштів і позбавлена можливості
самостійно забезпечити фінансування
судді.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права колегія суддів
вважає, що скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій у межах касаційної скарги.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 з 01
серпня 1994 року працював суддею
господарського суду Хмельницької
області.

Згідно з постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 16 липня 2008 року, ДСА України
зобов'язано зарахувати позивачу до
стажу роботи, що дає право на отримання
щомісячного грошового утримання судді,
час роботи стажистом прокуратури м.
Хмельницького з 01 серпня 1990 року по 28
липня 1991 року включно та призначити
позивачу щомісячне грошове утримання
судді з 17 липня 2007 року.

Вказане рішення набрало законної сили
і, згідно з частиною 2 статті 14 КАС
України є обов'язковим до виконання на
всій території України.

Під час розгляду справи відповідачі
визнали обґрунтованими вимоги
позивача щодо розрахунку
заборгованості із щомісячного
грошового утримання у розмірів 80
відсотків заробітної плати з 17 липня 2007
року, проте рішення суду в частині
проведення розрахунку заборгованості
з щомісячного грошового утримання
судді ОСОБА_4 за період з 17 липня 2007 року
по 14 липня 2008 року, а також проведення
перерахунку заборгованості з
щомісячного грошового утримання судді
з 17 липня 2008 року у розмірі 82% та з 17
липня 2009 року у розмірі 84%, ними не
виконано через відсутність бюджетних
асигнувань.

За умовами частини 1 статті 255 КАС
України постанова або ухвала суду, яка
набрала законної сили є обов'язковою
для осіб, які беруть участь у справі,
для їхніх правонаступників, а також для
всіх органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

В касаційній скарзі ДСА України
послалось на положення частини 1 та 12
статті 23 Бюджетного кодексу України,
згідно з якими, будь-які бюджетні
зобов'язання та платежі з бюджету можна
здійснювати лише за наявності
відповідного бюджетного призначення.
Усі бюджетні призначення втрачають
чинність після закінчення бюджетного
періоду. Такі кошти на виплату
оспорюваної компенсації позивачу не
були передбачені у державному бюджеті
на 2009 - 2012 роки, а тому і не були
передбачені у кошторисах судової
адміністрації на ці роки.

Разом з тим, повноваження Державної
судової адміністрації України на час
виникнення спірних правовідносин
визначались статтею 126 Закону України
від 07 лютого 2002 року № 3018-III «Про
судоустрій України» (далі - Закон №
3018-III), згідно з підпунктами 8-10 якої, ДСА
України готує матеріали для формування
пропозицій щодо бюджету судів та
здійснює заходи щодо їх фінансування
відповідно до цього Закону; виконує
функції головного розпорядника
бюджетних коштів у випадках,
передбачених цим Законом та здійснює
матеріальне і соціальне забезпечення
суддів, у тому числі суддів у відставці,
а також працівників апарату судів.

Відповідно до частини 2 статті 58
Бюджетного кодексу України, в редакції,
що діяла на час виникнення спірних
правовідносин, розпорядники бюджетних
коштів відповідно до єдиної методики
звітності складають та подають
детальні звіти, що містять
бухгалтерські баланси, дані про
виконання кошторисів, результати
діяльності та іншу інформацію за
формами, встановленими законодавством
України.

За умовами пункту 2 частини 1 статті 120
Закону № 3018-III функції головного
розпорядника коштів Державного
бюджету України щодо фінансового
забезпечення діяльності всіх інших
судів загальної юрисдикції, а також
діяльності кваліфікаційних комісій
суддів усіх рівнів, органів
суддівського самоврядування та
державної судової адміністрації
покладені на ДСА України.

Таким чином, згідно з наведеними
нормами, ДСА України як головний
розпорядник коштів має право вжити
заходів щодо фінансування
матеріального забезпечення суддів,
тому доводи відповідача на відсутність
повноважень щодо здійснення виплат,
які є предметом даного спору не
відповідають вимогам закону.

Крім того, не оспорюючи розмір
невиплаченої суми вихідної допомоги та
заперечуючи проти позову, ДСА України
посилалась на відсутність коштів,
призначених на виплату вихідної
допомоги.

Задовольняючи позов, суди обґрунтовано
вважали, що реалізація особою права, що
пов'язане з отриманням бюджетних
коштів, яке базується на спеціальних та
чинних на час виникнення спірних
правовідносин нормативно-правових
актів національного законодавства, не
може бути постановлена у залежність
від бюджетних асигнувань. Так, у справі
«Кечко проти України» Європейський Суд
з прав людини констатував, що не
приймає аргумент Уряду щодо бюджетних
асигнувань, оскільки органи державної
влади не можуть посилатись на
відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань.

Враховуючи те, що розмір грошового
утримання ОСОБА_4 визначено згідно з
судовим рішенням, яке набрало законної
сили, доводи скаржника щодо розміру
довічного утримання немотивовані, а
посилання про відсутність бюджетних
асигнувань на вказані виплати на
правильність судових рішень не
впливають.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає судові рішення про
задоволення позовних вимог законними
та такими, що відповідають обставинам
справи.

Отже, доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору, тому
підстав для скасування ухвалених
судових рішень колегія суддів не
вбачає.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваного судового рішення, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної судової
адміністрації України відхилити.

Постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 10 січня 2011
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 08 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В.
Головчук Судді Д.В.
Ліпський Ю.К. Черпак