Справа № 2-а-3307/2010
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

25 березня 2014 року Справа №
2-а-3307/2010

Житомирський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого-судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області на ухвалу
Лугинського районного суду
Житомирської області від 10 лютого 2014
року про зміну способу і порядку
виконання судового рішення за поданням
Відділу державної виконавчої служби
Лугинського районного управління
юстиції Житомирської області у справі
за позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області про
визнання бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2013 року Відділ державної
виконавчої служби Лугинського
районного управління юстиції
Житомирської області звернувся до суду
із поданням про зміну способу і порядку
виконання рішення суду у справі за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області.

Ухвалою Лугинського районного суду
Житомирської області від 10.02.2014 року
подання задоволено.

Змінено спосіб і порядок виконання
рішення суду у виконавчому провадженні
з виконання виконавчого листа №
2-а-3307/10, виданого Лугинським районним
судом 19 жовтня 2013 року, зазначивши, що
необхідно стягнути з управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області на користь
ОСОБА_3 нараховані та невиплачені
кошти, передбачені ст. 50 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
21.04.2010 року по 31.10.2010 року в сумі 2473,53 грн.

В апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області,
посилаючись на порушення норм
процесуального права, просить
скасувати ухвалу суду та прийняти нову
ухвалу якою, у задоволенні подання
відмовити.

Сторони не скористалися своїм правом
на участь в судовому засіданні:
повноважних представників в засідання
суду не направили, про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином.

За таких підстав, з врахуванням
приписів ч.4 ст.196 КАС України, п.2 ч.1 ст.197
КАС України розгляд апеляційної
скарги здійснюється судовою колегією
за відсутності позивача та
представника відповідача, в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення,
враховуючи наступне.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Лугинського районного суду
Житомирської області від 08.11.2010 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 13.09.2011 року, позов задоволено
частково. Зокрема, зобов'язано
Управління Пенсійного Фонду України в
Лугинському районі Житомирської
області провести перерахунок та
виплатити ОСОБА_3 додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі
ст. 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», за період з 21.04.2010 року по
31.10.2010 року з урахуванням встановленого
розміру мінімальної пенсії за віком у
вказаний період та фактично отриманих
коштів.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
суду першої інстанції від 08.11.2010 року та
синтез наведених процесуальних норм
дають підстави зробити висновок про те,
що зобов'язання, покладені на
відповідача цим судом, є позовними
вимогами як обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив.

За таких обставин ВДВС Лугинського РУЮ
просив змінити не спосіб виконання
постанови суду, а судове рішення по
суті позовних вимог і вирішити
додаткову позовну вимогу про стягнення
коштів, яка не була предметом розгляду
та дослідження адміністративного суду
під час прийняття цієї постанови. Хоча
в адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак, суд першої інстанції,
задовольняючи подання про зміну
способу виконання рішення, не звернув
увагу та не врахував відмінності між
позовною вимогою як обраним судом
видом захисту порушених прав позивача
від способу виконання судового рішення
як одного з його заходів, чим змінив
постанову суду по суті за відсутності
на це процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для зміни способу і
порядку виконання підставами є
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
постанова суду першої інстанції не
виконується через відсутність коштів,
виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Крім того, відповідно до положень ч. 1 та
ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець, зокрема,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

В матеріалах справи відсутні докази
того, що державним виконавцем вчинено
всі необхідні дії, спрямовані на
виконання судового рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає
безпідставним подання про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду.

Відповідно до ст. 199 КАС України - за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право,
зокрема, скасувати ухвалу суду і
постановити нову ухвалу.

Керуючись ст.ст.195, 197, 199, 202, 205-206, 212, 254
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області
задовольнити, ухвалу Лугинського
районного суду Житомирської області
від 10 лютого 2014 року про зміну способу
і порядку виконання судового рішення
скасувати.

Постановити нову ухвалу.

В задоволенні подання Відділу
державної виконавчої служби
Лугинського районного управління
юстиції Житомирської області
відмовити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.В. Іваненко

судді:
Л.В. Кузьменко

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Лугинському районі Житомирської
області вул.К.Маркса, 2-а, смт.Лугини,
Лугинський район, Житомирська
область,11301

4-заявник про зміну способу: Відділ
державної виконавчої служби
Лугинського районного управління
юстиції Житомирської області
вул.Кірова,6, смт.Лугини, Лугинський
район, Житомирська область,11300