Справа № 2а-6105/10/1622
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 р.Справа №
2а-6105/10/1622Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Водолажської Н.С. , Філатова Ю.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Октябрського районного суду м. Полтава
від 03.10.2013р. по справі № 2а-6105/10/1622
за заявою ОСОБА_1 про зміну способу та
порядку виконання судового рішення

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України Октябрського району в
м.Полтаві Відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області

про визнання дій протиправними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до
Октябрського районного суду м. Полтава
з позовом до Управління Пенсійного
фонду України Октябрського району в
м.Полтаві, в якому просив византи дії
протиправними та зобов'язати вчинити
певні дії, щодо перерахунку пенсії.

Постановою Октябрського районного
суду м. Полтава від 14.01.2011 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено.Визнано дії
Управління Пенсійного фонду України в
Октябрському районі у м. Полтаві щодо
відмови здійснити перерахунок та
виплатити державної та додаткової
пенсію ОСОБА_1 у розмірах, визначених
ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи
із розрахунку мінімальної пенсії за
віком, визначеної частиною 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та із застосуванням ст.. 67
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 17.09.2010 року
протиправними. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Октябрському районі м. Полтави
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1
відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» по третій,
групі інвалідності в розмірі 6
мінімальних пенсій за віком,
визначеної частиною 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та з
виконанням приписів ст. 67 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
з 17.09.2010 року і провести виплату
нарахованих сум. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Октябрському районі м. Полтави
здійснити перерахунок додаткової
пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 50
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» по третій групі
інвалідності в розмірі 50 % мінімальних
пенсій за віком, виходячи із розрахунку
мінімальної пенсії за віком,
визначеної частиною 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та з
виконанням приписів ст. 67 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
з 17.09.2010 року і провести виплату
нарахованих сум.

Управлінням Пенсійного фонду України
Октябрського району в м.Полтаві
вищевказану постанову було оскаржену в
апеляційному порядку.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 11.05.2012 року
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України Октябрського
району в м.Полтаві залишено без
задоволення, постанову суду першої
інстанції без змін.

12.08.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
заявою про зміну способу та порядку
виконання постанови Октябрського
районного суду м. Полтава від 14.01.2011
року.

Ухвалою Октябрського районного суду м.
Полтава від 03.10.2013 року заяву ОСОБА_1
залишено без задоволення.

Позивач не погодившись з ухвалою суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу в якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
оскаржувану ухвалу скасувати та
прийняти нову, якою задовольнити заяву
про зміну способу та порядку виконання
судового рішення.

Враховуючи положення п.1 ч.1 ст.197
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів дійшла
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши ухвалу суду першої
інстанції, та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
розглянуто також за ініціативою суду.

При цьому, зміна способу та порядку
виконання судового рішення відповідно
до ст. 263 КАС України може мати місце
виключно в межах ухваленого судового
рішення, при цьому суд не може змінити
свого рішення.

Зі змісту заяви про зміну способу і
порядку виконання рішення вбачається,
що заявник просить суд змінити спосіб і
порядок виконання рішення, а саме -
стягнути з Управління Пенсійного фонду
України Октябрського району в
м.Полтаві на користь ОСОБА_1 суму
нарахованої соціальної виплати у
розмірі 51481,04 грн., що не відповідає
змісту постанови Октябрського
районного суду м.Полтави від 14.01.2011р.,
оскільки права позивача були захищені
шляхом покладення на відповідача
обов'язку перерахунку державної
пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій
за віком, відповідно до ч.4 ст.54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та додаткової пенсії по третій групі
інвалідності в розмірі 50% мінімальних
пенсій за віком відповідно до ст.50
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», розмір яких встановлено ч.
1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням виплачених
сум, а не шляхом стягнення з
відповідача 51481,04 грн.

Також колегія суддів зазначає, що при
вирішенні даної справи необхідно
враховувати позицію Верховного Суду
України, викладену в постанові від
28.10.2008 року, прийнятій у справі за
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Овруцькому районі
Житомирської області, Управління праці
та соціального захисту населення
Житомирської обласної державної
адміністрації, Обласного центру з
нарахування та виплати пенсій та
допомоги Головного управління праці та
соціального захисту населення
Житомирської обласної державної
адміністрації про стягнення сум
виплат, передбачених Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». У цій
постанові Верховний Суд України, серед
іншого, зазначив, що відповідно ст. ст.
21, 105, 162 КАС України адміністративний
позов може містити вимоги щодо
визнання незаконними рішення, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання його вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконним рішенням, дією чи
бездіяльністю. Установивши, що
відповідачі порушили норми права, які
регулюють спірні відносини, суд
повинен визнати такі дії протиправними
і зобов'язати відповідачів здійснити
нарахування та виплату належних сум
відповідно до закону, а не ухвалювати
рішення про стягнення конкретних сум.

Відповідно ч. 1 ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про залишення без
задоволення заяви, оскільки заявник,
звертаючись до суду із поданням про
зміну способу і порядку виконання
рішення, фактично просить змінити
рішення Октябрського районного суду м.
Полтава від 14.01.2011 року, що є
неприпустимим.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити
без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м.
Полтава від 03.10.2013р. по справі №
2а-6105/10/1622 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Тацій Л.В.Судді
Водолажська Н.С. Філатов Ю.М.