Справа № 2а-3646/10/0270
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/7475/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у попередньому
судовому засіданні касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у місті
Вінниці на постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від
04.11.2010 та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 20.01.2011 у справі №2-а-3646/10/0270 за
позовом Комунального підприємства
Вінницької міської ради
«Вінницяміськтеплоенерго» до
Державної податкової інспекції у місті
Вінниці про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судом першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія:

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 04.11.2010,
залишеною без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 20.01.2011, позовні вимоги Комунального
підприємства Вінницької міської ради
«Вінницяміськтеплоенерго» (далі - КП
Вінницької міської ради
«Вінницяміськтеплоенерго», позивач) до
Державної податкової інспекції у місті
Вінниці (ДПІ у м. Вінниці, відповідач)
задоволено. Визнано протиправними та
скасовано податкові
повідомлення-рішення від 20.08.2010
№/1, яким позивачу визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 205779,61грн., у
тому числі 187072,37грн. основного платежу
та 18707,24грн. штрафних (фінансових)
санкцій; №/1, яким до позивача
застосовано штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 74828,76грн. Стягнуто з
Державного бюджету на користь КП
Вінницької міської ради
«Вінницяміськтеплоенерго»
документально підтверджений розмір
судових витрат, відповідно до
задоволених позовних вимог в розмірі
3,40грн.

Рішення судів попередніх інстанцій
мотивовано правомірністю формування
позивачем податкового кредиту за
господарськими операціями з ТОВ
«Агробудтехнології», з огляду на
наявність належним чином оформлених
податкових накладних.

Не погоджуючись із рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій, ДПІ у
м. Вінниці 11.02.2011 звернулась з
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, який
своєю ухвалою від 18.02.2011 прийняв її до
свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просив
скасувати постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від
04.11.2010 та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 20.01.2011, прийняти нове рішення, яким
у задоволенні позовних вимог
відмовити.

В обґрунтування своїх вимог відповідач
посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, п.п.7.2.8 п.7.2, п.п. 7.4.1, 7.4.5 п. 7.4 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» (далі - Закон України
№168/97-ВР), п.п. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», п. 6.1.3 Інструкції «Про порядок
застосування штрафних (фінансових)
санкцій органами державної податкової
служби., ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що на підставі акта
№1168/15-2/33126849 від 08.06.2010, складеного за
результатом документальної невиїзної
(камеральної) перевірки позивача з
питань встановлення причин
розбіжностей даних, що містяться у
податкових деклараціях з податку на
додану вартість та додатку №5 до них,
виявлених в результаті автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні Державної
податкової адміністрації України за
грудень 2009 року, січень 2010 року по
взаємовідносинах з контрагентом ТОВ
«Агробудтехнології», податковим
органом було прийнято податкові
повідомлення-рішення від 20.08.2010
№/1, яким позивачу визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 205779,61грн., у
тому числі 187072,37грн. основного платежу
та 18707,24грн. штрафних (фінансових)
санкцій; №/1 яким до позивача
застосовано штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 74828,76грн.

Фактичною підставою для визначення
податкових зобов'язань слугував
висновок контролюючого органу про
порушення позивачем пп. 7.2.3 п.7.2, пп. 7.4.5
п.7.4 ст. 7 Закону України №168/97-ВР,
внаслідок чого позивачем завищено
податковий кредит в декларації з
податку на додану вартість за грудень
2009 року та січень 2010 року на загальну
суму 187072,37грн. При цьому, податковий
орган виходив з того, що в результаті
аналізу та співставлення розшифровок
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з податку на додану вартість
позивача встановлено, що ТОВ
«Агробудтехнології» відображено
податкові зобов'язання в повному
обсязі по даному контрагенту за
грудень 2009 року, січень 2010 року
(декларація з ПДВ за грудень 2009 року,
січень 2010 року) в той час, як у позивача
документи на підтвердження суми
розбіжностей по заниженню податкового
зобов'язання та завищенню податкового
кредиту за перевірений період
відсутні.

Відповідно до п.п. 7.2.3 п. 7.2 ст. 7 Закону
України №168/97-ВР, податкова накладна
складається у момент виникнення
податкових зобов'язань продавця у двох
примірниках. Оригінал податкової
накладної надається покупцю, копія
залишається у продавця товарів (робіт,
послуг). Податкова накладна є звітним
податковим документом і одночасно
розрахунковим документом. Податкова
накладна виписується на кожну повну
або часткову поставку товарів (робіт,
послуг). Платники податку повинні
зберігати податкові накладні протягом
строку, передбаченого законодавством
для зобов'язань із сплати податків.

Згідно пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 вказаного
Закону, не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пп. 7.2.6 цього пункту). У разі коли на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим підпунктом
документами, платник податку несе
відповідальність у вигляді фінансових
санкцій, установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

З аналізу вище вказаних норм
вбачається, що наявність у платника
податку, виданих йому продавцем товару
податкових накладних, оформлених з
дотриманням вимог чинного
законодавства, і сплата податку на
додану вартість продавцю у складі
вартості товару є достатніми
підставами для визначення податкового
кредиту покупця.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, позивач продає теплову
енергію фізичним особам, бюджетним
установам, а ТОВ «Агробудтехнології»
постачає електричну енергію та теплову
енергію, яка в подальшому
використовується у виробництві
теплової енергії, яка постачається
споживачам і у визначенні дати
виникнення податкового кредиту, КП
«Вінницяміськтеплоенерго»
використовує касовий метод, відповідно
до вимог п.11.11 ст. 11 Закону України
№168/97-ВР.

Зокрема, пунктом 11.11 ст. 11 Закону
України №168/97-ВР встановлено, що
тимчасово, до набрання чинності
Податковим кодексом України, платники
податку, які продають теплову енергію,
газ природний (крім скрапленого),
включаючи вартість його
транспортування, надають послуги
водопостачання, водовідведення, чи
надають послуги, вартість яких
включається до складу квартирної плати
чи плати за утримання житла, фізичним
особам, бюджетним установам, не
зареєстрованим платниками цього
податку, а також
житлово-експлуатаційним конторам,
квартирно-експлуатаційним частинам,
товариствам співвласників житла, іншим
подібним платникам податку, які
здійснюють збір коштів від зазначених
покупців з метою подальшого їх
перерахування продавцям таких товарів
(послуг) у компенсацію їх вартості,
визначають базу оподаткування
операцій з поставки таких товарів
(послуг) за касовим способом.

Судами встановлено, що на виконання
вказаних положень закону, КП
Вінницької міської ради
«Вінницяміськтеплоенерго» в періоді,
що перевірявся отримано всі оригінали
податкових накладних, які повинні
надаватись покупцю. Крім того, вказані
податкові накладні були складені ТОВ
«Агробудтехнології» з урахуванням
вимог п.п. 7.2.3 п.7.2 ст. 7 Закону України
№168/97-ВР, а сааме: в момент виникнення
податкових зобов'язань продавця.

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли
вірного висновку про неправомірність
визначення позивачеві податкових
зобов'язань.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судами
попередніх інстанцій при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 210, 2201, 223, 224, 230, 231, ч.5
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у місті Вінниці залишити без
задоволення, постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від
04.11.2010 та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 20.01.2011 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв