Справа № 2-а-390/12
Суддя: Бабенко С. Ш.
Дата ухвалення: 2012-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-390/12
ПОСТАНОВА

20 жовтня 2012 року

Суддя Свердловського міського суду
Луганської області Бабенко С.Ш.,

розглянувши у порядку скороченого
провадження у залі суду міста
Свердловська Луганської області
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м.Свердловськ Луганської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулася до суду з
зазначеним позовом, в обґрунтування
своїх позовних вимог вказавши, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2,
внаслідок чого вона 19.06.2011р. звернулася
до спеціаліста УПФУ в м.Свердловську з
приводу призначення пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, де їй відмовили у
прийнятті заяви, посилаючись на те, що
відсутні необхідні документи. В
подальшому у позивача було прийнято
документи без заяви для перевірки, за
результатами якої їй було повідомлено
про необхідність надання додаткових
документів. В подальшому додаткові
документи були прийняті, але
посилаючись на різні причини, заяву про
призначення пенсії не прийнято із
посиланням на те, що пенсія буде
призначена з моменту смерті чоловіка.
Заяву про призначення пенсії було у
позивача прийнято 03.10.2011р., згідно якої
пенсія була призначена з 01.10.2011р. у сумі
меншої ніж розраховувала позивач. З
01.10.2011р. відбулися зміни до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
пенсія позивачу нарахована згідно
норм, які набрали чинності з вказаної
дати, що негативно вплинуло на розмір
призначеної пенсії. Позивач вважає,
відповідач повинен був прийняти заяву
з наявними документами ще при
первинному зверненні до УПФУ особисто
від позивача і повідомити про
необхідність подання додаткових
документів, у зв'язку із чим право на
пенсію у зв'язку з втратою годувальника
виникло у неї з 19.06.2011р., яка повинна
бути призначена за положеннями Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», які
діяли станом на 19.06.2011р.

Позивач просить суд визнати
незаконними дії відповідача щодо
призначення позивачу пенсії у зв'язку
із втратою годувальника з 01.10.2011р. на
підставі Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в редакції, яка набрала
чинності з 01.10.2011р., зобов'язати
відповідача призначити та виплатити
позивачу пенсію у зв'язку із втратою
годувальника з 19.06.2011р. на підставі
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в редакції, яка діяла
станом на 19.06.2011р., з урахуванням
здійснених виплат та перехідних
положень Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи».

Представник відповідача надала
суду заперечення на адміністративний
позов, яким не погоджується з вимогами
позивача, просить залишити позов без
задоволення вказуючи на те, що нема
законних підстав для призначення
пенсії у зв'язку із втратою
годувальника на підставі Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» в
редакції, яка була чинною 19.06.2011р.,
оскільки питання подання документів
для призначення пенсії регулюється
«Порядком подання та оформлення
документів для призначення пенсій»
затвердженого Постановою правління
Пенсійного фонду України від 25.11.2005р.
№22-1, яким встановлено, що заява про
призначення пенсії подається
працівником до управління ПФУ у
районах, містах і районах у містах
через уповноважену посадову особу
підприємства, установи, організації, а
за бажанням особисто за місцем
реєстрації. Позивач звернулась із
заявою про призначення пенсії 03.10.2011р.,
яку було прийнято. Пунктом 5 Порядку
встановлено, що днем звернення за
пенсією вважається день приймання
органом, що призначає пенсію, заяви про
призначення. Відповідно до ст.45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», пенсія
призначається з дня звернення за
пенсією, а пенсія у зв'язку із втратою
годувальника призначається з дня, що
настає за днем смерті годувальника,
якщо звернення про призначення такого
виду пенсії надійшло протягом 12
місяців з дня смерті годувальника.
Рішення про призначення пенсії у
зв'язку із втратою годувальника було
прийнято 03.10.2011р., що підтверджується
протоколом №1560 від 03.10.2011р. Пенсію
позивачу було призначено саме з дня, що
настає за днем смерті годувальника з
19.06.2011 року.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.6 КАС України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.
Адміністративний позов поданий
позивачем до закінчення строків,
установлених ст.99 КАС України.

Відповідно до ст.99 ч.2 КАС України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Ухвалою судді Свердловського
міського суду Луганської області
відповідно до вимог ст.ст.100,107 КАС
України при відкритті провадження по
даній справі позовна заява в частині
визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату пенсії за період з 19.06.2011р. по
30.11.2011р. залишена без розгляду у зв'язку
з пропуском встановленого законом
шестимісячного строку звернення з
позовом до адміністративного суду, та
відкрите скорочене провадження у
справі про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити нарахування та виплату
належних сум щомісячної державної
соціальної допомоги з 01.12.2011р.

Статтею 19 ч.2 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі та в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України.

Відповідно до копії свідоцтва про
шлюб 02.06.2007 року укладено шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, якій присвоєне
прізвище - ОСОБА_1.

Від шлюбу подружжя має дитину
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження від 12.10.2007р.

З копії свідоцтва про смерть від
21.06.2011р. вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер чоловік позивача ОСОБА_2.

Згідно копії листа УПФУ в м.
Свредловську Луганської області
вбачається, що позивачу з 19.06.2011р.
призначено пенсію у зв'язку із втратою
годувальника, на підставі заяви про
призначення пенсії, поданої 03.10.2011р.

Копією заяви про призначення
пенсії від 03.10.2011р. та
розпискою-повідомленням від 03.10.2011р.
підтверджується звернення позивача до
УПФУ в м. Свердловську Луганської
області з приводу призначення пенсії у
зв'язку із втратою годувальника та
отримання відповідачем документів
необхідних для призначення пенсії.

З копій протоколів та розрахунків
до них вбачаються розрахунки пенсії
позивача у зв'язку з втратою
годувальника.

Статтею 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні, за наявності в годувальника
на день смерті страхового стажу, який
був би необхідний йому для призначення
пенсії по III групі інвалідності, а в
разі смерті пенсіонера або осіб,
зазначених у частині другій статті 32
цього Закону, - незалежно від
тривалості страхового стажу. При цьому
дітям пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається незалежно
від того, чи були вони на утриманні
годувальника.

Відповідно до ст.45 Закону, пенсія у
зв'язку з втратою годувальника
призначається з дня, що настає за днем
смерті годувальника, якщо звернення
про призначення пенсії надійшло
протягом 12 місяців з дня смерті
годувальника.

Враховуючи вищевказані положення
Закону, позивач отримує право на пенсію
з наступного дня після смерті чоловіка,
а саме з 19.06.2011р. Як вбачається з
матеріалів справи відповідачем вірно
призначено пенсію позивачу з 19.06.2011р., у
зв'язку із чим відповідачем не порушені
права позивача в частині строку
обчислення пенсії у зв'язку із втратою
годувальника.

Розглядаючи питання щодо
застосування при призначенні пенсії
позивачу норм Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в редакції, яка була
чинною на момент смерті годувальника,
тобто на 19.06.2011р. судом встановлено
наступне.

Відповідно до Закону України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» внесено зміни, які набули
чинності з 01.10.2011р. У зв'язку із цим
вбачається, що позивач звернулася до
відповідача із заявою про призначення
пенсії у зв'язку із втратою
годувальника 03.10.2011р., тобто після
набрання чинності змін до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Позивач в адміністративному
позові вказує на те, що вона
неодноразово зверталася та надавала
документи відповідачу до набрання
чинності Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» зі змінами, які набули
чинності з 01.10.2011р., але будь-які докази
в обґрунтування цих доводів суду не
надано, у позові взагалі відсутні
навіть посилання на докази, які можуть
підтвердити вказані обставини.

Статтею 58 Конституції України
встановлено, що закони та інші
нормативно-правові акти, не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Офіційне тлумачення вказаної
норми Основного Закону міститься в
рішенні Конституційного суду України
по справі №1 від 09.02.1999р., відповідно до
якого за загальновизнаним принципом
права закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі. Дію
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

Аналогічна норма міститься у ст.5
ЦК України, частина 2 якої встановлює,
що акт цивільного законодавства не має
зворотної дії у часі, крім випадків,
коли він пом'якшує або скасовує
відповідальність особи.

Частина 3 ст.5 ЦК України зазначає,
якщо цивільні відносини виникли раніше
і регулювалися актом цивільного
законодавства, який втратив чинність,
новий акт цивільного законодавства
застосовується до прав та обов'язків,
що виникли з моменту набрання ним
чинності.

Враховуючи вказані положення
чинного законодавства вбачається, що
для отримання пенсії у зв'язку із
втратою годувальника потрібне
волевиявлення особи, яке повинно бути
викладене у формі встановленої чинними
нормативно-правовими актами, а саме, у
формі письмової заяви до відповідного
управління Пенсійного фонду України.
Сам по собі факт смерті годувальника не
породжує взаємних прав та обов'язків,
пов'язаних з виплатою пенсії у зв'язку
із втратою годувальника.

Таким чином, суд вважає, що на
момент надання позивачем заяви про
отримання пенсії, діяли норми Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» зі
змінами, які набули чинності з 01.10.2011р.,
у зв'язку із чим відповідачем
правомірно застосовані при
призначенні пенсії норми, які діяли на
момент звернення позивача, а не норми,
які втратили чинність.

На підставі ст.58 Конституції
України, ст.ст.36,45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст.ст. 2,8,9,11,17,18,71,87,
94,122,158-163,167,186,254-255 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м.Свердловськ Луганської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, на підставі Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» в
редакції, яка діяла станом на 19.06.2011р. -
відмовити.

Апеляційна скарга на постанову
суду подається до Донецького
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня її
отримання. Постанова суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова суду, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
підпис
С.Ш.Бабенко