Справа № 806/8205/13-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"11" березня 2014 р.
Справа № 806/8205/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Майора Г.І.

суддів:
Бучик А.Ю.

Одемчука Є.В.,

при секретарі
Городнюк В. М. ,

за участю сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідачів:

- ПВНЗ "Інститут підприємництва та
сучасних технологій": Пивовар В.М.,

- голова ліквідаційної комісії: Коваль
К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного вищого навчального закладу
"Інститут підприємництва та сучасних
технологій" на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "09" січня 2014
р. у справі за позовом Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у місті Житомирі
до Приватного вищого навчального
закладу "Інститут підприємництва та
сучасних технологій", Голови
ліквідаційної комісії Коваль Катерини
Олександрівни про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у місті Житомирі
звернулося до суду з позовом до
приватного вищого навчального закладу
"Інститут підприємництва та сучасних
технологій", Голови ліквідаційної
комісії Коваль Катерини Олександрівни
про стягнення капіталізованих
платежів у розмірі 152597,44 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що для
покриття витрат Фонду для виплати
потерпілим на виробництві, кошти до
Фонду сплачуються страхувальником
згідно з Порядком капіталізації
платежів для задоволення вимог, що
виникли із зобов'язань
підприємства-банкрута перед
громадянами внаслідок заподіяння
шкоди їх життю і здоров'ю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 06.05.2000 року № 765.
Також зазначає, що відповідач,
ухиляється від розгляду заяви про
визнання кредиторських вимог, у зв'язку
з чим позивач змушений звернутись до
суду.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 09 січня 2014
року позов задоволено: стягнуто з
Приватного вищого навчального закладу
"Інститут підприємництва та сучасних
технологій" на користь Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у місті Житомирі
капіталізовані платежі в сумі 152597,44
грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
ПВНЗ "Інститут підприємництва та
сучасних технологій" звернувся до суду
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати вищевказане рішення та
прийняти нове, яким відмовити в
задоволенні позову. В апеляційній
скарзі відповідач посилається на
незаконність, необ'єктивність та
необґрунтованість оскаржуваного
рішення, порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Позивач надав суду письмові
заперечення на апеляційну скаргу.

Позивач не скористався своїм правом на
участь в судовому засіданні:
повноважного представника в засідання
суду не направив, хоча про дату, час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Колегія суддів враховуючи те, що
сторони належним чином повідомлені про
дату, час та місце розгляду апеляційної
скарги та положення частини 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України, вважає за можливе розглядати
справу за відсутності представника
позивача.

Представники відповідачів в судовому
засіданні доводи апеляційної скарги
підтримали в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
відповідача, розглянувши матеріали
справи, дослідивши доводи апеляційної
скарги та правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
законодавства, колегія суддів уважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що
Відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у місті Житомирі на
підставі акту про нещасний випадок на
виробництві №1 від 04.06.2004 року (а.с.22-23) в
Приватному вищому навчальному закладі
"Інститут підприємництва та сучасних
технологій", який стався з потерпілим
ОСОБА_6 02.06.2004 року, сформовано особову
справу, на підставі якої було
призначено страхові виплати
потерпілому.

Постановою про призначення
потерпілому перерахованої щомісячної
страхової виплати позивач призначив
ОСОБА_6 щомісячні страхові виплати з 1
березня 2013 року безстроково (а.с.20).

Згідно з розрахунком потреби
капіталізованих коштів по Приватному
вищому навчальному закладі "Інститут
підприємництва та сучасних технологій"
станом на 16.07.2013 року, загальний розмір
виплат по капіталізації платежів
становить 152597,44 грн. (а.с.11).

З позовної заяви видно, що позивач
звертався до відповідача з заявою про
визнання кредиторських вимог (а.с.12-13),
проте відповідач ухиляється від
розгляду заяви, у зв'язку з чим позивач
змушений звернутись до суду.

Згідно з ч.1 ст.1195 Цивільного кодексу
України фізична або юридична особа, яка
завдала шкоди каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я фізичній особі,
зобов'язана відшкодувати потерпілому
заробіток ( дохід), втрачений ним
внаслідок втрати чи зменшення
професійної або загальної
працездатності, а також відшкодувати
додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування,
придбання ліків, протезування,
стороннього догляду тощо.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.112 Цивільного
кодексу України у разі ліквідації
платоспроможної юридичної особи
вимоги її кредиторів задовольняються у
першу чергу щодо відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, та вимоги
кредиторів, забезпечені заставою чи
іншим способом.

Як встановлено ч.2 ст.1205 Цивільного
кодексу України, у разі ліквідації
юридичної особи платежі, належні
потерпілому або особам, визначеним
статтею 1200 цього Кодексу, мають бути
капіталізовані для виплати їх
потерпілому або цим особам у порядку,
встановленому законом або іншим
нормативно-правовим актом.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.45 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі - Закон №1105-XIV)
роботодавець як страхувальник
зобов'язаний своєчасно та повністю
нараховувати і сплачувати в
установленому порядку страхові внески
до Фонду.

За змістом ст.ст.15, 46 Закону №1105-XIV фонд -
це некомерційна самоврядна
організація, яка провадить збір та
акумулювання страхових внесків.

За приписами ст.46 Закону №1105-XIV
фінансування Фонду здійснюється за
рахунок, зокрема, внесків роботодавців
та капіталізованих платежів, що
надійшли у випадках ліквідації
страхувальників у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, даною нормою законодавець
чітко зазначає обов'язок
страхувальника проводити
капіталізацію страхових виплат у всіх
випадках ліквідації, а не лише у
випадку ліквідації
підприємства-банкрута.

Порядок обчислення і сплати страхових
внесків до Фонду визначений
Інструкцією про порядок перерахування,
обліку та витрачання страхових коштів
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України,
затвердженою постановою правління
Фонду від 12 липня 2007 року №36
(зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 01 серпня 2007 року за №867/14134;
чинною на час виникнення спірних
відносин), пунктом 5.9 якої встановлено,
що для покриття витрат Фонду
потерпілим на виробництві, які
працювали на підприємствах, що
ліквідовані (якщо вони не мають
правонаступника), кошти до Фонду
сплачуються страхувальником згідно з
Порядком капіталізації платежів для
задоволення вимог, що виникли із
зобов'язань підприємства-банкрута
перед громадянами внаслідок
заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 06 травня 2000 року
№ 765 (із змінами).

Відповідно до абз.2 п.1 Порядку
капіталізація платежів здійснюється
щодо кожної особи з урахуванням
заборгованості за попередні роки та
необхідності виплати майбутніх
платежів. Під час розрахунку сум цих
платежів повинні враховуватися
заробітна плата потерпілого, відсоток
втрати професійної працездатності,
витрати по догляду за потерпілим, на
реабілітацію, протезування, придбання
транспортних засобів та види
соціальної допомоги відповідно до
медичного висновку, необхідність
сплати одноразової допомоги у зв'язку з
травмою або професійним захворюванням,
які можуть призвести до смерті
потерпілого, а також інших виплат,
передбачених законодавством.

Як встановлено п.5-1 Порядку, суми
платежів, капіталізованих відповідно
до зазначених вимог у процесі
ліквідації суб'єкта підприємницької
діяльності - банкрута, перераховуються
ліквідатором (арбітражним керуючим)
робочому органу виконавчої дирекції
Фонду, у якому суб'єкт підприємницької
діяльності перебуває на обліку.

З урахуванням вищенаведених обставин
та положень закону колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про правомірність обраного
позивачем способу судового захисту,
оскільки безпосереднє звернення до
суду з вимогами про стягнення
капіталізованих платежів за своїм
змістом узгоджується з приписами ст.46
Закону №1105-XIV.

Твердження відповідача про те, що
вимоги позивача є погашеними з
урахуванням приписів ч.5 ст.112 ЦК
України є помилковим, оскільки на дані
правовідносини поширюються вимоги
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та Порядок
капіталізації платежів для
задоволення вимог, що виникли із
зобов'язань підприємства-банкрута
перед громадянами внаслідок
заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 06 травня 2000 року
№ 765. Тому вимоги позивача не можуть
бути визнані судом погашеними з огляду
на норми Закону №1105-XIV та
вищевказаного Порядку, які є
спеціальними для даних правовідносин.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції. Постанова суду першої
інстанції прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів уважає, що постанова суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою,
відповідає матеріалам справи та
чинному законодавству, а підстави для
задоволення апеляційної скарги
Приватного вищого навчального закладу
"Інститут підприємництва та сучасних
технологій" відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного вищого
навчального закладу "Інститут
підприємництва та сучасних технологій"
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "09" січня 2014
р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Г.І. Майор

судді:
А.Ю.Бучик

Є.В.Одемчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "17" березня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у місті Житомирі
пров. Львівський,2,м.Житомир,10003

3- відповідачу/відповідачам: Приватний
вищий навчальний заклад "Інститут
підприємництва та сучасних технологій"
м-н Путятинський,4,м.Житомир,10000

4 - відповідачу Голова ліквідаційної
комісії Коваль Катерина Олександрівна
АДРЕСА_2

5 - Пивовар В.М. АДРЕСА_1, 10000