Справа № 825/679/14
Суддя: Смірнова О.Є.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 березня 2014 року Чернігів
Справа № 825/679/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді
Смірнової О.Є.,

за участю секретаря
Прокіної А.С.,

представників позивача
Аршаниці М.О.,

Хорошилової С.А.,

представників відповідача
Тюшкевич О.В.,

Скепської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Чернігівська індустріальна молочна
компанія» до Чернігівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

20.02.2014 Товариство з обмеженою
відповідальністю «Чернігівська
індустріальна молочна компанія» (далі -
ТОВ «Чернігівська індустріальна
молочна компанія») звернулось до суду з
адміністративним позовом до
Чернігівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області (далі - Чернігівська ОДПІ) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
02.10.2013 № , яким позивачу визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 65051,00 грн. за
основним платежем та 16262,75 грн. за
штрафними санкціями.

Свої вимоги представник позивача
мотивує тим, що в ході перевірки
перевіряючі помилково визначили, що
протягом періоду березень - червень 2013
року підприємством було внесено 14428536
кг мінеральних добрив та засобів для
підживлення і захисту рослин, взявши
лише дані кредитового обороту згідно
оборотно-сальдових відомостей.
Зважаючи на те, що кредитовий оборот
включає в себе як списання мінеральних
добрив при внесенні на поля, так і
внутрішнє переміщення зі складу на
склад, то для повного та всебічного
з'ясування обставин при перевірці
ревізори повинні були керуватись
тільки первинними документами.
Представник позивача зазначає, що ТОВ
«Чернігівська індустріальна молочна
компанія» в силу низького ступеню
забезпеченості грантів азотом вносило
ті дози азотних мінеральних добрив, які
відповідають культурі під
запланований врожай згідно листа
Чернігівської філії
«Держгрунтохороннагляд» від 08.10.2013 №
25-04/589. Позивач наголошує на тому, що не є
учасником національного проекту 2013
року «Зерно України» та галузевих
програм «Оліє-жировий комплекс»,
Цукрові буряки», «Картоплярство»,
«Плодові та ягідні культури», ніяких
зобов'язань по них не брало, в тому
числі бюджетних коштів, тому вимога з
боку перевіряючих щодо їх дотримання
(внесення міндобрив та засобів для
підживлення і захисту рослин, що
наведені в таблиці № 2 до акта) є
необґрунтована та протиправна,
оскільки не базується на нормі закону.
Також представник ТОВ «Чернігівська
індустріальна молочна компанія»
переконаний, що наявність залишків по
бухгалтерському рахунку «208» на кінець
перевіряємого періоду на суму 325255,46
грн., з яких податок на додану вартість
становить 65051,10 грн., не може вважатися
порушенням вимог абзацу а) пп. 209.15.1 п.
209.15 ст. 209 Податкового кодексу України,
так як в ТОВ «Чернігівська
індустріальна молочна компанія»
податковий кредит формувався в т. ч. і
на придбаних міндобривах, які були
використані у виробництві
сільськогосподарської продукції в
наступному податковому періоді, про що
свідчать відповідні первинні
бухгалтерські документи позивача.

В судовому засіданні представники
позивача підтримали позовні вимоги в
повному обсязі та просили їх
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Представники відповідача в судовому
засіданні позов не визнали та просили
відмовити в його задоволенні,
посилаючись на те, що Чернігівською
ОДПІ проведена документальна
позапланова виїзна перевірка ТОВ
«Чернігівська індустріальна молочна
компанія» з питань правильності
визначення податку на додану вартість
за період з 01.03.2013 по 30.06.2013. Перевіркою
встановлено, що позивачем протягом
перевіряємого періоду придбавались
мінеральні добрива та засоби для
підживлення і захисту рослин. Станом на
кінець перевіряємого періоду їх
залишки у грошовому виразі по
бухгалтерському рахунку 208 становлять
325255,46 грн., а податок на додану вартість
65051,10 грн. ТОВ «Чернігівська
індустріальна молочна компанія»
безпідставно не проведено коригування
складу податкового кредиту декларації
спеціального режиму оподаткування
податком на додану вартість за червень
2013 року. Представники відповідача
зазначають, що протягом перевіряємого
періоду у відповідності до
бухгалтерського обліку підприємством
на площу 19111,1 га було внесено 14428536 кг
мінеральних добрив та засобів для
підживлення і захисту рослин. За
максимальними потребами національного
проекту 2013 року «Зерно України» та
галузевих програм «Оліє-жировий
комплекс», Цукрові буряки»,
«Картоплярство», «Плодові та ягідні
культури» - 163 кг/га підприємству
необхідно було внести 3115109,3 кг на рік
мінеральних добрив та засобів для
підживлення і захисту рослин, а
відповідно до обліку підприємства - за
перевіряємий період внесено 14428536 кг, що
у 4,6 разів більше. В результаті чого
позивачем порушено пп. 209.15.1 п. 209.15 ст. 209
Податкового кодексу України, що
призвело до завищення залишку
від'ємного значення у червні 2013 року по
декларації по спеціальному режиму
оподаткування податком на додану
вартість в сумі 65051,00 грн. та заниження
податкового зобов'язання у червні 2013
року по декларації, за якою
здійснюються розрахунки з бюджетом, у
сумі 65051,00 грн. Тому представник
відповідача вважає, що оскаржуване
податкове повідомлення-рішення
прийняте на підставі та у
відповідності до норм податкового
законодавства, а позовні вимоги
позивача є безпідставними.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення сторін, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позов належить задовольнити
повністю, зважаючи на таке.

ТОВ «Чернігівська індустріальна
молочна компанія» ()
зареєстровано в якості юридичної особи
31.10.2007, що підтверджується витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців від
03.03.2014 (а.с. 53-55 т. 3).

Судом встановлено, що на підставі
направлень від 29.08.2013 № 31, від 29.08.2013 № 32
та наказів від 29.08.2013 № 164, 04.09.2013 № 176, пп.
20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, ст. 82
Податкового кодексу України
Чернігівською ОДПІ проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка ТОВ «Чернігівська
індустріальна молочна компанія» з
питань правильності визначення
податку на додану вартість за період з
01.03.2013 по 30.06.2013, за результатами якої
складено акт від 18.09.2013 № 89/22/34832050 (а.с.
9-22 т. 1).

В вищезазначеному акті перевірки
встановлено порушення позивачем вимог
податкового законодавства, а саме
порушення абзацу а) пп. 209.15.1 п. 209.15 ст. 209
Податкового кодексу України, що
призвело до:

- завищення залишку від'ємного значення
у червні 2013 року по декларації по
спеціальному режиму оподаткування
податком на додану вартість в сумі 65051,00
грн.;

- заниження податкового зобов'язання у
червні 2013 року по декларації, за якою
здійснюються розрахунки з бюджетом, у
сумі 65051,00 грн.

За висновками акта перевірки
Чернігівською ОДПІ винесено податкове
повідомлення-рішення від 02.10.2013 №
, яким позивачу визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 65051,00 грн. за
основним платежем та 16262,75 грн. за
штрафними санкціями (а.с. 23 т. 1).

Вищевказане податкове
повідомлення-рішення було оскаржено
ТОВ «Чернігівська індустріальна
молочна компанія» до Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області, а в подальшому до Міністерства
доходів та зборів України. Рішенням
Міністерства доходів та зборів України
від 11.02.2014 № 2604/16/99-99-10-01-15 (а.с. 26-28 т. 1)
скарга позивача залишилась без
задоволення, а податкове
повідомлення-рішення від 02.10.2013 №
залишено без змін .

Згідно із ст. 3 Господарського кодексу
України господарська діяльність -
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність.

Основними видами діяльності ТОВ
«Чернігівська індустріальна молочна
компанія» є: вирощування зернових
культур (крім рису), бобових культур і
насіння олійних культур, вирощування
інших однорічних і дворічних культур,
розведення великої рогатої худоби
молочних порід, допоміжна діяльність у
рослинництві, оброблення насіння для
відтворення, виробництва м'яса, що
підтверджується довідкою з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України (а.с. 29 т. 1).

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Пунктом 44.1 ст. 44 Податкового кодексу
України встановлено, що для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Частиною 1 ст. 9 вказаного Закону
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Судом встановлено, що ТОВ
«Чернігівська індустріальна молочна
компанія» придбало у ТОВ «Агропартнер»
мінеральні добрива та засоби для
підживлення і захисту рослин згідно
договору від 23.01.2013 № АП-0000023/01 (а.с. 193-194
т. 2), додаткової угоди до договору від
23.01.2013 № АП-0000023/01 (а.с. 195 т. 2),
доповненням № 02/02 до договору від 15.02.2013
№ 67/02 (а.с. 196 т. 2), доповненням № 01/02 до
договору від 15.02.2013 № 67/02 (а.с. 197 т. 2),
доповненням № 1/01 до договору від 23.01.2013
№ АП-0000023/01 (а.с. 198 т. 2). Реальність
виконання вищевказаних договорів
підтверджують: накладні та видаткові
накладні (а.с. 199-250 т. 2, а.с. 1-28 т. 3);
податкові накладні (а.с. 29-35, 37 т. 3);
розрахунок від 29.03.2013 № 384 (а.с. 36 т. 3);
рахунки про оплату (а.с. 38-47 т. 3).

В подальшому вищезазначений товар був
використаний в господарській
діяльності позивача, що підтверджують:

- реєстр накладних
внутрішньо-складського переміщення за
період березень 2013 року - червень 2013
року (а.с. 46-48 т. 1);

- накладні (а.с. 49-145 т. 1);

- реєстр актів внесення міндобрив
на поля ТОВ «Чернігівська
індустріальна молочна компанія» під
урожай 2013 року за період липень -
серпень 2013 року (а.с. 146 т. 1);

- акти про використання
мінеральних, органічних і
бактеріальних добрив та засобів
хімічного захисту рослин (а.с. 147-183, 186-250
т. 1, а.с. 1-151 т. 2);

- реєстр актів внесення міндобрив
на поля ТОВ «Чернігівська
індустріальна молочна компанія» під
урожай 2013 року за період березень -
червень 2013 року (а.с. 184-185 т. 1);

- розрахунок планової потреби в
добривах по культурах на 2013 рік
позивача (а.с. 62 т. 3);

- реєстр накладних
внутрішньо-господарського переміщення
між складами відділків ТОВ
«Чернігівська індустріальна молочна
компанія» за період березень-червень
2013 року (а.с. 63-71 т. 3);

- оборотно-сальдова відомість (а.с.
76-85 т. 3).

Також необхідно зазначити, що
мінеральні добрива в подальшому
зберігалися позивачем, що
підтверджується договором оренди
нежитлового приміщення від 01.02.2011 № 161
(а.с. 86-87 т. 3), актом приймання передачі
складу від 01.02.2011 (а.с. 88 т. 3), додатковою
угодою від 01.06.2011 № 1 до договору оренди
нежитлового приміщення № 161 (а.с. 89 т. 3),
актом приймання-передачі складу від
01.06.2011 (а.с. 90 т. 3).

По-перше, судом встановлено, що ТОВ
«Чернігівська індустріальна молочна
компанія» обробляє земельні ділянки
площею 19111,1 га (з них землі
Чернігівського району - 11830,999 га, землі
Ріпкінського району - 7280,203) та у 2013 році
вирощувало озиму пшеницю, сою,
кукурудзу на силос та кукурудзу на
зерно, силос, соняшник, картоплю,
вико-овес на зерно, вико-овес на зелену
масу, тимофіївку, лугові трави.

Протягом перевіряємого періоду
відповідно до бухгалтерського обліку
позивача на площу 19111,1 га було внесено
14428536 кг мінеральних добрив та засобів
для підживлення і захисту рослин, що
сторонами не заперечується.

Тому податковий орган робить висновок,
що оскільки відповідно до розрахунку
потреб мінеральних добрив для
Національного проекту 2013 року «Зерно
України» та галузевих програм
«Оліє-жировий комплекс», Цукрові
буряки», «Картоплярство», «Плодові та
ягідні культури» максимальними
потребами є 163 кг/га, позивач повинен
був внести на обробляємо ним площу
земельних ділянок 3115109,3 кг на рік
мінеральних добрив та засобів для
підживлення і захисту рослин, а у
перевіряємому періоді внесено 14428536 кг,
що у 4,6 разів більше.

Однак із вказаним твердженням суд не
може погодитись, виходячи з наступного.

Згідно із посадовою інструкцією
головний агроном зобов'язаний:
організовувати вдосконалення
технологій вирощування зернових та
інших сільськогосподарських культур,
проводити сільськогосподарські роботи
у найоптимальніші строки і на високому
рівні агротехніки; на підставі
вивчення біологічних особливостей
вирощуваних культур, сортів рослин,
властивостей ґрунту, кліматичних умов
розробляє і впроваджує науково
обґрунтовані системи сівозмін, захисту
ґрунту від ерозії, його обробітку,
застосування добрив, захисту посівів
від шкідників, хвороб і бур'янів; бере
участь у складанні розрахунків і
заявок на придбання мінеральних добрив
(а.с. 72-75 т. 3).

В матеріалах справи міститься
розрахунок планової потреби в добривах
по культурах на 2013 рік ТОВ
«Чернігівська індустріальна молочна
компанія», складений головним
агрономом С.М. Подрваном та
затверджений директором А.Ю. Ясинським
24.08.2012 року (а.с. 62 т. 3).

Крім того, в листі Чернігівської філії
ДУ «Держгрунтохорона» № 25-04/589 від
08.10.2013 зазначено, що норми мінеральних
добрив, які застосовані у 2013 році під
сільськогосподарські культури в ТОВ
«Чернігівська індустріальна молочна
компанія» Чернігівського і
Ріпкінського районів, відповідають
потребам сульськогоспорарських
культур під запланований урожай.
Максимально допустимі норми фосфорних
і калійних добрив під
сільськогосподарські культури
нормативними актами не
регламентуються, а допустимі рівні
стосуються лише азотних добрив (а.с. 31 т.
1).

Судом встановлено, що при проведенні
розрахунку необхідної кількості
мінеральних добрив та засобів для
підживлення і захисту рослин для ТОВ
«Чернігівська індустріальна молочна
компанія» головними державними
ревізорами-інспекторами відділу
податкового аудиту Чернігівської ОДПІ
ГУ Міндоходів у Чернігівській області
взято за основу статтю доктора
сільсько-господарських наук Лісового
М.В., керівника лабораторії
математичного моделювання і
управління хімізацією Національного
наукового центру «Інститут
ґрунтознавства та агрохімії ім. О.Н.
Соколовського» Української академії
аграрних наук, який являється
провідною науково-дослідною установою,
напрямками діяльності якої є розробка
теоретичних основ ґрунтознавства,
агрохімії, раціонального використання
ґрунтів, їхньої охорони і відтворення
родючості, технологій застосування
агрохімікатів і меліорантів, «Потреба
мінеральних добрив відповідно до
галузевих програм Харківської
області» в науково-практичному
збірнику «Посібник українського
хлібороба 2013» (а.с. 91-92 т. 3)

Відповідно до інформації, яка
міститься на офіційному сайті
Держінвестпроект (www.ukrproject.gov.ua),
Національний проект «Зерно України» -
програма розвитку зерновиробництва з
високими виробничими та економічними
показниками. Характеристики проекту
будуть уточнені після розробки та
затвердження теоретико-економічного
обґрунтування.

Регулювання діяльності Національного
проекту «Зерно України» здійснюється
постановами Кабінету Міністрів
України № 1255 від 08.12.2010 року, № 1256 від
08.12.2010 року, Указів Президента України
№ 187/2012 від 12.03.2012 року, № 128/2013 від 12.03.2013
року, Доручення Президента України від
22.03.2012 року. Вказаними
нормативно-правовими актами не
затверджено розрахунки потреб
мінеральних добрив.

Також Державним бюджетом 2013 року не
передбачено бюджетних призначень на
розробку попереднього
техніко-економічного обґрунтування
національного проекту, термін
реалізації якого 2011-2015 роки.

ТОВ «Чернігівська індустріальна
молочна компанія» не є учасником
Національного проекту 2013 року «Зерно
України» та галузевих програм
«Оліє-жировий комплекс», Цукрові
буряки», «Картоплярство», «Плодові та
ягідні культури», тому вимога з боку
перевіряючих щодо їх дотримання є
необґрунтованою.

По-друге, суд не погоджується з
позицією податкового органу щодо не
проведення ТОВ «Чернігівська
індустріальна молочна компанія»
коригування складу податкового
кредиту декларації спеціального
режиму оподаткування податком на
додану вартість за червень 2013 року в
частині питомої ваги товарів не
використаних в сільськогосподарських
потребах в сумі 65051,00 грн., що є
порушенням абзацу а) пп. 209.15.1 п. 209.15 ст.
209 Податкового кодексу України,
виходячи з наступного.

В п. 209.15 Податкового кодексу України
наведені терміни, які застосовуються
для цілей ст. 209 цього Кодексу, яка
регламентує спеціальний режим
оподаткування діяльності у сфері
сільського та лісового господарства, а
також рибальства.

Зокрема, абз. а) пп. 209.15.1 п. 209.15 ст. 209
Податкового кодексу України
передбачає, що до виробничих факторів,
за рахунок яких сформовано податковий
кредит, відносяться товари/послуги, які
придбаваються сільськогосподарським
підприємством для їх використання у
виробництві сільськогосподарської
продукції, а також основні фонди, які
придбаваються (споруджуються) з метою
їх використання у виробництві
сільськогосподарської продукції.

У разі якщо товари/послуги, основні
фонди, виготовлені та/або придбані,
використовуються
сільськогосподарським підприємством
частково для виготовлення
сільськогосподарських товарів
(послуг), а частково для інших
товарів/послуг, то сума сплаченого
(нарахованого) податкового кредиту
розподіляється виходячи з питомої ваги
вартості сільськогосподарських
товарів/послуг у загальній вартості
усіх товарів/послуг, поставлених за 12
попередніх послідовних звітних
(податкових) періодів.

У разі зміни напряму використання
товарів/робіт, основних фондів платник
податку проводить коригування
податкового кредиту виходячи з
вартості придбання товарів/послуг,
балансової (залишкової) вартості
основних фондів, що склалася станом на
початок звітного (податкового) періоду,
протягом якого здійснено зміну напряму
використання.

Суд звертає увагу на те, що станом на
червень 2013 року діяв Порядок
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
затверджений наказом Міністерства
фінансів України 25.11.2011 № 1492 (у редакції
наказу Міністерства фінансів України
від 17.12.2012 № 1342) та зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 20.12.2011 за
№ 1490/20228, який втратив чинність згідно з
наказом Міністерства фінансів України
від 13.11.2013 року № 944 (зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 11.12.2013 за
№ 2093/24625) (далі - Порядок № 1492).

Відповідно до пп. 4.1.1 п. 4 р. 5 Порядку №
1492 у скороченій податковій декларації
відповідно до пп. 209.15.1 п. 209.15 ст. 209
розділу V Кодексу відображаються:

а) товари/послуги, які придбаваються
сільськогосподарським підприємством
для використання у виробництві
сільськогосподарської продукції, а
також основні фонди, які придбаваються
(споруджуються) з метою використання у
виробництві сільськогосподарської
продукції.

У разі якщо товари/послуги, основні
фонди, виготовлені та/або придбані,
використовуються
сільськогосподарським підприємством
частково для виготовлення
сільськогосподарських товарів
(послуг), а частково для інших
товарів/послуг, то сума сплаченого
(нарахованого) податкового кредиту
розподіляється виходячи з питомої ваги
вартості сільськогосподарських
товарів/послуг у загальній вартості
усіх товарів/послуг, поставлених за 12
попередніх послідовних звітних
(податкових) періодів.

Указаний розподіл відбувається у тому
періоді, у якому здійснювалось
відповідне виготовлення та/або
придбання, а розподілені суми
включаються до значень рядків 10, 12, 13
декларацій 0110 та 0121 - 0123 відповідно;

б) послуги, супутні постачанню
сільськогосподарського товару, який
вирощується, відгодовується,
виловлюється або збирається
(заготовлюється) безпосередньо
платником податку.

Що стосується коригування податкового
кредиту, то вимоги до проведення такого
коригування та його відображення в
декларації визначені п. 4.5 р. 5 Порядку №
1492.

Зокрема, коригування податкового
кредиту, пов'язане з використанням
раніше придбаних товарів/послуг,
необоротних активів частково для
виготовлення сільськогосподарськими
підприємствами сільськогосподарських
товарів/послуг або переробними
підприємствами готової продукції, а
частково для виготовлення інших
товарів/послуг проводиться:

- виходячи із балансової (залишкової)
вартості необоротних активів та
вартості залишків товарів, що
використовуються чи підлягають
використанню в сільськогосподарському
або переробному виробництві, що
склалася станом на початок звітного
(податкового) періоду, відповідно до
частки використання таких
товарів/послуг, необоротних активів в
операціях сільськогосподарського або
переробного виробництва та в інших
операціях (для сільськогосподарських
підприємств виходячи з питомої ваги
вартості сільськогосподарських
товарів/послуг, розрахованої
відповідно до вимог пункту 209.15.1 статті
209 розділу V Кодексу);

- та передбачено тільки в двох випадках,
а саме:

а) у разі зміни напряму використання
товарів/послуг, необоротних активів з
іншої діяльності на діяльність у сфері
сільського і лісового господарства та
рибальства або на діяльність по
виготовленню готової продукції
переробним підприємством;

б) при реєстрації
сільськогосподарського підприємства
як суб'єкта спеціального режиму
оподаткування.

Відповідно до бухгалтерського обліку
позивача на підприємстві залишки по
бухгалтерському рахунку «208» на кінець
перевіряємого періоду (червень 2013 року)
становлять 325255,46 грн., з них ПДВ - 65051,10
грн. (а.с. 179-191 т. 2).

Однак під час розгляду справи
встановлено, що у перевіряємому
періоді в роботі підприємства були
відсутні підстави, які вимагають
обов'язкове коригування податкового
кредиту, пов'язаного з використанням
раніше придбаних товарів/послуг,
необоротних активів частково для
виготовлення сільськогосподарськими
підприємствами сільськогосподарських
товарів/послуг або переробними
підприємствами готової продукції, а
частково для виготовлення інших
товарів/послуг, вичерпний перелік яких
передбачався у п. 4.5 р. 5 Порядку № 1492.

Також вказані залишки міндобрив були
використані позивачем у виробництві
сільськогосподарської продукції в
наступному податковому періоді,
враховуючи те, що ТОВ «Чернігівська
індустріальна молочна компанія»
вносить відповідні мінеральні добрива
не одноразово на всі посівні площі
одночасно, а протягом відповідного
періоду з урахуванням вегетації по
кожній культурі (а.с. 146-183 т. 1).

По-третє, суд звертає увагу на те, що в
судовому засіданні представниками
Чернігівської ОДПІ визнано факт
безпідставного збільшення показників
по внесеним позивачем мінеральних
добрив (за даними перевірки - 14428536 кг) на
підставі тільки даних кредитового
обороту згідно оборотно-сальдових
відомостей, без врахування наданих
первинних документів, а саме накладних
внутрішньогосподарського переміщення
добрив між складами відділків ТОВ
«Чернігівська індустріальна молочна
компанія» в кількості 7510968 кг (а.с. 63-71 т.
3).

Судом встановлено, що згідно даних
первинного бухгалтерського обліку
позивачем оприбутковано за
березень-червень 2013 року 6837100 кг
мінеральних добрив, з них внесено 6869568
кг та реалізовано 48000 кг.

На підставі вище викладеного, суд
вважає, що при визначенні податку на
додану вартість за період з 01.03.2013 року
по 30.06.2013 року ТОВ «Чернігівська
індустріальна молочна компанія» не
допустила порушень вимог абз. а) пп.
209.15.1 п. 209.15 ст. 209 Податкового кодексу
України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних
повноважень не довів правомірність
своїх дій та рішень.

Суд вважає, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 02.10.2013 №
прийнято Чернігівською ОДПІ не на
підставі, не у межах повноважень та не у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з порушенням
використаного повноваження, без мети, з
якою це повноваження надано;
необґрунтовано, тобто без врахування
усіх обставин, які мають значення для
прийняття рішення; недобросовісно та
нерозсудливо.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що позов належить
задовольнити повністю.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674 за
вказаний позов позивачу необхідно було
сплатити судовий збір в розмірі 1827,00
грн.

Позивачем сплачено судовий збір в
розмірі 182,70 грн., що підтверджується
платіжним дорученням від 17.02.2014 № 4060
(а.с. 3 т. 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Тому згідно із ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судовий збір в розмірі 182,70 грн.
присуджується на користь позивача за
рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 122, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Чернігівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області від 02.10.2013 № .

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Чернігівська
індустріальна молочна компанія»
судовий збір в розмірі 182,70 грн.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
О.Є. Смірнова