Справа № 9101/134838/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2013-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

"15" жовтня 2013 р. справа №
2а/0470/6068/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Чепурко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Лівобережної
міжрайонної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
(правонаступник - Лівобережна об'єднана
державна податкова інспекція м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області)

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 02
серпня 2012 року по справі № 2а/0470/6068/12

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до Лівобережної міжрайонної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська про визнання
неправомірними дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив визнати неправомірними
дії відповідача щодо невизнання
уточнюючих розрахунків податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість за січень, березень 2012 року;
визнати уточнюючі розрахунки
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість за січень, березень 2012
року як податкову звітність; скасувати
повідомлення відповідача від 04.05.2012
року № 6808/10/18-315 про невизнання
уточнюючих розрахунків податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість за січень, березень 2012 року
податковою звітністю.

Постановою суду першої інстанції позов
задоволено частково. Визнано дії
відповідача щодо не визначення
уточнюючих розрахунків податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість за січень, березень 2012 року
неправомірними. Зобов'язати
відповідача визнати уточнюючі
розрахунки податкових зобов'язань з
податку на додану вартість за січень,
березень 2012 року, які зареєстровані
28.04.2012 року, податковою звітністю. В
іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права.

Просить скасувати постанову суду та
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
судом першої інстанції не прийнято до
уваги той факт, що найменування органу
державної податкової служби, до якого
подається звітність згідно п. 48.3 ст. 48
Податкового кодексу України є
обов'язковим реквізитом податкової
звітності. Відповідно до п. 49.15 ст. 49
Податкового кодексу податкова
декларація позивача була подана з
порушенням норм податкового
законодавства, в частині її заповнення,
а отже вважається не поданою.

У судовому засіданні представник
відповідача - Постольник О.С. підтримав
доводи апеляційної скарги.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, про дату, час і
місце судового розгляду був
повідомлений належним чином.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги дотримання судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції було
встановлено та знайшло своє
підтвердження під час розгляду
апеляційної скарги, що позивач
зареєстрований виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради 04.10.2007
року, як суб'єкт підприємницької
діяльності, перебуває на обліку як
платник податків у Лівобережній
міжрайонній державній податковій
інспекції міста Дніпропетровська.

25 квітня 2012 року позивачем поштовим
засобом зв'язку цінним листом з описом
вкладення (а.с. 39, 41) на адресу
відповідача було надіслано уточнюючі
розрахунки податкових зобов'язань з
податку на додану вартість за січень,
березень 2012 року.

Листом від 04 травня 2012 року № 6808/10/18-315
відповідач відмовив позивачу у
прийнятті уточнюючих розрахунків
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість за січень, березень 2012
року, посилаючись на те, що надіслані
позивачем розрахунки заповнено з
порушенням норм пунктів 48.3 та 48.4 статті
48 Податкового кодексу України, а саме: в
декларації відсутній обов'язковий
реквізит - найменування органу
державної податкової служби, до якого
подається звітність (а.с. 13).

Вирішуючи спірні правовідносини між
сторонами та задовольняючи позов, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
відповідачем не доведено
правомірність прийнятого ним рішення в
розумінні ч. 2 ст. 71 КАС України.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до п. 48.3 ст. 48 Податкового
кодексу України податкова декларація
повинна містити такі обов'язкові
реквізити: найменування органу
державної податкової служби, до якого
подається звітність.

Пунктом 49.8 ст.49 Податкового Кодексу
України встановлено, що прийняття
податкової декларації є обов'язком
органу державної податкової служби.
Під час прийняття податкової
декларації уповноважена посадова
особа органу державної податкової
служби, в якому перебуває на обліку
платник податків, зобов'язана
перевірити наявність та достовірність
заповнення всіх обов'язкових
реквізитів, передбачених пунктами 48.3
та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші
показники, зазначені в податковій
декларації платника податків, до її
прийняття перевірці не підлягають.

З наданих позивачем до суду першої
інстанції копій уточнюючих
розрахунків податкових зобов'язань з
податку на додану вартість за січень,
березень 2012 року (а.с. 9-11) вбачається, що
такий обов'язковий реквізит,
найменування органу державної
податкової служби, до якого подається
звітність, на звітності позивача був
присутній, тому підстав для відмови з
посиланням на недотримання позивачем
п. 48.3 ст. 48 ПК України у податкового
органу не було.

Колегія суддів погоджується з доводами
суду першої інстанції, що надані
відповідачем уточнюючи розрахунки
викликають сумнів у їх достовірності,
оскільки візуально відрізняються від
наданих позивачем.

На думку колегії суддів, саме на
відповідача покладається обов'язок
довести правомірність своїх дій, проте
не було достеменно доведено під час
розгляду справи, що повністю виключає
можливість внесення відповідних змін
до податкової звітності під час її
знаходження у відповідача.

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

З огляду на викладене, суд доходить
висновку, що суд першої інстанції
об'єктивно, повно, всебічно дослідив
обставини, які мають суттєве значення
для вирішення справи, та ухвалив судове
рішення без порушення норм
матеріального права, тому постанову
суду слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Лівобережної
міжрайонної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
(правонаступник - Лівобережна об'єднана
державна податкова інспекція м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області) залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 02
серпня 2012 року по справі № 2а/0470/6068/12
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України в
порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун