Справа № 2-а-75643/11
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Верещак А.М.
Суддя-доповідач: Оксененко
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Бистрик Г.М., Федотова І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві на постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 09 серпня 2011 р. у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у м. Білій Церкві про визнання
дій протиправними, перерахунок та
виплату пенсії,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернулася до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві про зобов'язання
провести перерахунок та виплату пенсії
у розмірах визначених ст.ст. 39, 51 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 09 серпня 2011 р. позов задоволено.
Зобов'язано відповідача провести
перерахунок та виплату позивачу
доплати до пенсії відповідно до ст.ст.
39,51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", починаючи з 01.01.2011 року з
врахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
та прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позову у повному обсязі.

В зв'язку з поданням апеляційної скарги
на рішення суду першої інстанції, яке
відповідно до п. 2 частини першої ст. 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України прийнято у порядку скороченого
провадження, згідно з абз. 4 частини 8 ст.
183-2, п. 3 частини першої ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково, а
постанова суду першої інстанції зміні,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач постійно проживає на території
зони посиленого радіоекологічного
контролю, що підтверджується
посвідчення та відноситься до 4
категорії які постраждали внаслідок
ЧАЕС.

У відповідності до статті 49 Закону
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Згідно ст. 51 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", особам, віднесених до
категорії 4, додаткова пенсія,
заподіяна за шкоду здоров'ю,
визначається у розмірі 15% мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають у зоні посиленого
радіоекологічного контролю, мають бути
підвищені у розмірі на одну мінімальну
заробітну плату.

Проте, всупереч положенням ст. 39, 51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
позивачу вказані доплати
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному Постановами КМУ №
836 від 26.07.1996 року та № 1 від 03.01.2002 року, а
не в кратному відношенні до
мінімальної заробітної плати, як того
вимагає вказаний Закон.

З огляду на те, що Закон України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" має вищу юридичну силу в
порівняні з Постановою КМУ № 836 від
26.07.1996 року та Постановою КМУ № 1 від
03.01.2002 року, відповідач неправомірно
виплачував додаткову пенсію в меншому
розмірі ніж це передбачено ст.ст. 39, 51
зазначеного Закону.

Проте, судова колегія також не може
погодитися з тим, що судом першої
інстанції не вказано за який саме
період щомісячна додаткова пенсія та
підвищення до пенсії підлягає
нарахуванню та виплаті, оскільки такі
зобов'язання розцінюються колегією
суддів як зобов'язання вчинити дії в
майбутньому. При цьому, апеляційна
інстанція враховує ту обставину, що суд
не наділений повноваженнями щодо
зобов'язання органів державної влади
виконувати будь-які зобов'язання в
майбутньому, оскільки порушення
яких-небудь прав, свобод та законних
інтересів ще не відбулося.

В свою чергу, Законом України "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
прикінцеві положення Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
доповнено п. 4 такого змісту:
"Установити, що у 2011 році норми і
положення ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", статті 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", ст.ст. 14, 22, 37 та ч. 3 ст. 43
Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік".

Із аналізу наведеної правової норми
випливає, що визначення порядку та
розмірів виплат зазначеним категоріям
громадян делеговано Кабінету
Міністрів України.

Під час вирішення питання, яка з
однопредметних законодавчих норм
рівної ієрархії, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, підлягає застосуванню для
розв'язання спорів зазначеної
категорії, перевагу слід надавати тій з
них, що прийнята пізніше. У
розглядуваному випадку пізніше
прийняті норми Закону України від 14
червня 2011 року № 3491-VI "Про внесення змін
до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік".

Водночас необхідно звернути увагу, що
на момент набрання чинності зазначеним
Законом, Кабінетом Міністрів України
не встановлено нового порядку та
розміру виплат окремим категоріям
громадян.

З огляду на викладене, до набрання
чинності нормативно-правового акта
Кабінету Міністрів України, прийнятого
на виконання вимог пункту 4 Прикінцевих
положень Закону України "Про Державний
бюджет України на 2011 рік", застосуванню
підлягають положення статей 39, 50, 51, 52, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
статті 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни", статей 14, 22, 37 та
частини третьої статті 43 Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб".

Аналогічна правова позиція викладена в
листі ВАСУ від 22.07.2011 року № 1091/11/13-11.

В свою чергу, на виконання п. 7 Закону
України від 14 червня 2011 р. "Про внесення
змін до Закону України "Про Державний
бюджет України на 2011 рік" Кабінетом
Міністрів України 06.07.2011 року прийнято
постанову № 745 "Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету",
якою встановлено конкретний розмір
доплат, передбачених ст. ст. 39, 51 ЗУ "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Оскільки ні положення Закону "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік", ні
постанови КМУ від 06.07.2011 року № 745 "Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету" не скасовані та не
визнані неконституційними, колегія
суддів приходить до висновку про
необхідність встановлення кінцевої
дати проведення перерахунку позивачу
доплат, передбачених ст.ст. 39, 51 ЗУ "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а саме -
22.07.2011 року, так як вказана постанова
Уряду набула чинності з 23.07.2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду суд
апеляційної інстанції має право,
зокрема, змінити постанову суду.

За ч. 1 ст. 201 КАС України, підставами для
зміни постанови суду першої інстанції
є правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

Таким чином, апеляційну скаргу слід
задовольнити частково, а резолютивну
частину постанови суду першої
інстанції змінити, шляхом зазначення
дати, по яку необхідно проводити
перерахунок та виплату вказаної
доплати до пенсії.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 198, 201, 205, 207 КАС
України, колегія суддів:

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 09 серпня 2011 р. в частині періоду
задоволення позовних вимог змінити та
в цій частині прийняти нову постанову
наступного змісту:

"Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у м. Білій Церкві
нарахувати, перерахувати та виплатити
доплату до пенсії ОСОБА_2 відповідно до
ст. 39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в розмірі однієї
мінімальної заробітної плати,
встановленої Законом України "Про
державний бюджет України" на
відповідний рік, та додаткову пенсію
відповідно до ст. 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в розмірі 15% мінімальної
пенсії за віком, встановленої ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" за період з 01.01.2011 року по
22.07.2011 року включно з урахуванням
проведених виплат".

В решті постанову суду залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту прийняття та є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
О.М.
Оксененко

Судді:

Г.М.
Бистрик

І.В.
Федотов

Головуючий суддя

Оксененко О.М.

Судді:

Бистрик Г.М.

Федотов І.В.