Справа № 2а-0770/3602/12
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року
Справа
№ 876/6101/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого-судді:
Сапіги В.П.,

суддів:
Левицької Н.Г., Хобор Р.Б.,

за участі секретаря судових засідань
Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Ужгороді Закарпатської області на
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 06.03.2013 року
у справі за позовом Комунального
підприємства "Виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Ужгорода" до
Державної податкової інспекції у м.
Ужгороді Закарпатської області про
визнання протиправними дій,-

В С Т А
Н О В И В:

Комунальне підприємство "Виробниче
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Ужгорода"
звернулося в суд з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у м. Ужгороді Закарпатської
області про визнання неправомірним дії
стосовно проведення перевірки,
результати якої оформлені актом №4137/15-2
від 28.12.2010 року.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що
17.01.2011 року позивачем отримало
примірник Акта №4137/15-2 від 28.12.2010р. «Про
результати проведення перевірки
дотримання податкового
законодавства». Даний акт надісланий
позивачу лише 14.01.2011 року. Всупереч
вимогам чинного законодавства
позивачу не було направлено запрошення
органу податкової служби для
проведення невиїзної документальної
перевірки та підписання акта. Також
всупереч нормативним вимогам після
реєстрації акта перевірки (у той же
день) один його примірник (з
відповідними додатками) не був
переданий керівнику або уповноваженій
особі суб'єкта господарювання. Окрім
цього, в акті перевірки №4137/15-2 від
28.12.2010 року відсутній інформативний
додаток до акта невиїзної
документальної перевірки, як
«пояснення, зауваження або заперечення
посадових осіб суб'єкта господарювання
щодо виявлених порушень».

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 13.03.2013 року
задоволено позовні вимоги, оскільки
суд погодився з наведеними позивачем
доводами. Не погодившись з
постановою суду її оскаржив відповідач
- ДПІ у м. Ужгороді Закарпатської
області, яка просить скасувати дану
постанову та прийняти нову про відмову
в задоволенні позовних вимог.

При цьому апелянт обґрунтовує та
мотивує свої вимоги аналогічно
обґрунтуванням заперечень на позовні
вимоги, зокрема зазначає, що 10.12.2010 року
позивачу направлено рекомендованим
листом виклик, який вручено 13.12.2010 року
акт перевірки не є рішенням органу
владних повноважень в розумінні КАС
України і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єктами
господарювання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що в задоволенні
апеляційної скарги необхідно
відмовити з наступних мотивів.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, колегія суддів
врахувала наступні обставини справи та
норми чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі і в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Комунальне підприємство "Виробниче
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Ужгорода" 06.06.1996
року зареєстровано виконавчим
комітетом Ужгородської міської ради,
ідентифікаційний код 03344326 та узяте на
облік ДПІ у м. Ужгороді Закарпатської
області.

Працівниками ДПІ у м. Ужгороді
Закарпатської області 28.12.2010 року
проведено документальну невиїзну
перевірку дотримання встановлених
законодавством граничних строків
сплати податків, зборів та інших
платежів підприємством зі сплати
податку на додану вартість за період
березень 2009 - травень 2010 року.

За результатами перевірки 05.07.2011 року
складено акт перевірки №731/16-00238138, яким
встановлено порушення підприємством п.
1.2 ст. 1, п.п. 5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» від
21.12.200 року №2181-ІІІ (чинного на момент
виникнення спірних правовідносин), а
саме порушення строків сплати
(перерахування) податку на додану
вартість за період березень 2009 -
травень 2010 року.

Суд встановив і цього не спростовано
стороною відповідача, що 10.12.2010 року ДПІ
у м.Ужгороді було направлено виклик за
№9590/10/15-2 на ім'я ОСОБА_2 - головного
бухгалтера КП «Водоканал», відповідно
до якого необхідно з'явитись 16.12.2010 року
за адресою м.Ужгород, вул. Духновича, 2,
ДПІ каб.318. Виклик був отриманий 13.12.2010
року Пилиховською, що підтверджується
відміткою на повідомленні про вручення
поштового відправлення, наданим
відповідачем.

Згідно п. 4 ст. 11 Закону України «Про
держану податкову службу в Україні»
від 04.12.1990 № 509-XII органи державної
податкової служби у випадках, в межах
компетенції та у порядку, встановлених
законами України, мають право
запрошувати платників податків або їх
представників для перевірки
правильності нарахування та
своєчасності сплати податків та зборів
(обов'язкових платежів) такими
платниками податків. Письмові
повідомлення про такі запрошення
направляються не пізніше ніж за десять
робочих днів до дня запрошення
рекомендованими листами, в яких
зазначаються підстави запрошення, дата
і час, на які запрошується платник
податків (посадова особа платника
податків).

Відповідно п.4.3 Порядку оформлення
результатів невиїзних документальних,
виїзних планових та позапланових
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 10 серпня 2005 р. N 327,
підписання акта виїзної планової чи
позапланової перевірок посадовими
особами суб'єкта господарювання та
посадовими особами органу державної
податкової служби, які здійснювали
перевірку, здійснюється за
місцезнаходженням платника податків, а
у разі здійснення невиїзних
документальних перевірок - у
приміщенні органу державної
податкової служби, куди посадові особи
суб'єкта господарювання письмово
запрошуються для підписання акта до
закінчення строку, передбаченого у
пункті 4.2 цього розділу.

Відповідно п. 2.4 розділу 2 Методичних
рекомендацій щодо порядку взаємодії
між підрозділами органів державної
податкової служби України при
організації та проведенні перевірок
платників податків", затверджених
наказом Державної податкової
адміністрації України від 27.05.2008 № 355,
платник податків у визначені у порядку
оформлення і реалізації матеріалів
перевірок (встановленому ДПА України
відповідно для платників податків -
юридичних та фізичних осіб) строки
запрошується для ознайомлення та
підписання акта (довідки) про
результати невиїзної документальної
перевірки письмовим повідомленням про
запрошення, що направляється
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення платнику податків
(вручається під розписку). Зразок форми
повідомлення про запрошення наведено в
додатку 7 до Методичних рекомендацій.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Зважаючи на вказані приписи, необхідно
погодитись з висновком суду першої
інстанції, що відповідачем належними
доказами не доведено факт надіслання
або вручення позивачу письмового
повідомлення про запрошення для
проведення перевірки 28.12.2010 року.

При цьому підставно відхилено надану в
судовому засіданні копію виклику
ОСОБА_2 - головному бухгалтеру КП
«Водоканал» на 16.12.2010 року в каб.318 в ДПІ
у м. Ужгороді та корінець повідомлення
про вручення 13.12.2010 року поштового
відправлення (рекомендоване) позивачу,
оскільки виклик стосувався дати 16.12.2010
року, а не 28.12.2010 року, коли фактично
була проведена перевірка, форма
виклику не відповідає формі
повідомлення про запрошення, наведеній
в додатку 7 до Методичних рекомендацій,
і не містить мету запрошення
(ознайомлення та підписання акта
(довідки) про результати
документальної невиїзної перевірки).

Також відповідно п. 4.2 згаданого
Порядку, акт невиїзної документальної
перевірки складається у двох
примірниках та підписується протягом
5-ти робочих днів з дня, наступного за
днем закінчення установленого для
проведення перевірки строку, а відтак
виклик на 16.12.2010 року до ДПІ у м.Ужгороді
не стосується перевірки та акта №4137/15-2
від 28.12.2010р. «Про результати проведення
перевірки дотримання податкового
законодавства», оскільки між цими
двома датами пройшло 12, а не 5 днів.

Окрім цього, п.4.6 Порядку визначено, що
після реєстрації акта перевірки (у той
же день) один його примірник (з
відповідними додатками) передається
керівнику або уповноваженій особі
суб'єкта господарювання, про що на
останній сторінці обох примірників
акта мала бути зроблена відповідна
відмітка за підписом особи, яка
одержала акт, із зазначенням посади,
прізвища та ініціалів, а також дати
одержання акта.

Суд вірно визначив, що в порушення
вказаних нормативних вимог примірник
акта №4137/15-2 від 28.12.2010 року «Про
результати проведення перевірки
дотримання податкового законодавства»
був направлений позивачу лише 14.01.2011
року, що і стверджується відтиском
штемпеля на поштовому конверті, та
вручений йому 17.01.2011 року.

Пункт перший ст. 11 Закону України від
04.12.1990 № 509-XII органи державної
податкової служби у випадках, в межах
компетенції та у порядку, встановлених
законами України, мають право
здійснювати документальні невиїзні
перевірки (на підставі поданих
податкових декларацій, звітів та інших
документів, пов'язаних з нарахуванням і
сплатою податків та зборів
(обов'язкових платежів) незалежно від
способу їх подачі), а також планові та
позапланові виїзні перевірки
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування і сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів),
додержання валютного законодавства
юридичними особами, їх філіями,
відділеннями, іншими відокремленими
підрозділами, що не мають статусу
юридичної особи, а також фізичними
особами, які мають статус суб'єктів
підприємницької діяльності чи не мають
такого статусу, на яких згідно із
законами України покладено обов'язок
утримувати та/або сплачувати податки і
збори (обов'язкові платежі), крім
Національного банку України та його
установ.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Аналізуючи чинне законодавство та
обставини справи колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції обґрунтовано задовольнив
позовні вимоги в спосіб, визначений
ст.162 КАС України, оскільки відповідач
як суб'єкт владних повноважень не надав
суду достатні та беззаперечні докази в
обгрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення, та не
довів правомірність вчиненних дій.

В зв'язку з цим, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що суд першої
інстанції при вирішенні даної справи
всебічно, повно та об'єктивно встановив
обставини справи, дослідив та оцінив
всі докази, які містяться в матеріалах
справи.

З огляду на таке, наведені в
апеляційній скарзі доводи не
викликають сумнівів щодо правильності
висновків суду першої інстанції та
застосування норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду -без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд
апеляційної інстанції

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Ужгороді
Закарпатської області - залишити без
задоволення.

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 06.03.2013 року
у справі №2а-0770/3602/12 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20-ти днів з дня
набрання ухвалою законної сили, а у
разі складення ухвали в повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України - з дня
складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя :
В.П. Сапіга

Судді:
Н.Г. Левицька

Р.Б. Хобор

Повний текст виготовлено 25.03.2014р.