Справа № 2-а-8125/11
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Іванюта Т.Є.
Суддя-доповідач: Парінов
У Х В А Л А

Іменем України

31 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Кагарлицькому районі Київської
області на постанову Кагарлицького
районного суду Київської області від 31
травня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Кагарлицькому районі
Київської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Кагарлицького районного
суду Київської області від 31 травня 2011
року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати оскаржувану
постанову та постановити нову, якою в
задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст. 1832 КАС України
апеляційна скарга розглядається в
порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що позивач має право на
отримання доплати громадянам, які
проживають на території зони
посиленого радіологічного контролю та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі, встановленому ст.
ст. 39, 51 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». А також на отримання
підвищення до пенсії у розмірі,
встановленому ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач є дитиною
війни у розумінні ст. 1 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» та
відповідно до ст. 6 вказаного Закону має
право на підвищення пенсії на 30 %
мінімальної пенсії за віком, розмір
якої визначений ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Крім цього, ОСОБА_2 має статус
потерпілої від наслідків
Чорнобильської катастрофи 4-ї
категорії, що постійно проживає на
території зони посиленого
радіологічного контролю, є непрацюючим
пенсіонером, та відповідно до ст. 51
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має право на додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до 4-ї категорії, в
розмірі 15% мінімальної пенсії за віком
та на доплату до пенсії в розмірі
однієї мінімальної заробітної плати,
відповідно до ст. 39 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідач здійснював позивачу
зазначені вище соціальні виплати
відповідно до постанов Кабміну України
у розмірі, меншому ніж той, що
встановлений ст. ст. 39, 51 Закону України
Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що відповідач не в
повному обсязі виконав покладений на
нього обов'язок по нарахуванню та
виплаті вищевказаних соціальних пільг,
а відтак апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Колегія суддів вважає за необхідне
звернути увагу, що пенсія є періодичним
платежем, виплата якої, за загальним
правилом, не обмежена у часі.
Підвищення до пенсії, яке є додатковою
виплатою особі, яка визнана такою, що
має на нього право, нерозривно
пов'язано з виплатою пенсії і також має
не визначений у часі граничний термін
виплати.

Отже, вирішуючи питання про
зобов'язання нарахувати та виплатити
відповідні періодичні платежі, у разі
відсутності спору про право особи на
отримання підвищення до пенсії або
встановлення такого права в судовому
порядку, не можна обмежувати орган,
відповідальний за здійснення їх
нарахування і виплати, певним часовим
проміжком, якщо не відбулося змін у
законодавстві.

Однак, 14 червня 2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України № 3491-VI
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік», який набрав чинності 19 червня 2011
року.

Пунктом 7 ч. 1 цього Закону Прикінцеві
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
доповнено пунктом 4, яким установлено,
що у 2011 році норми і положення ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» та ст. ст. 39, 51 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог зазначеного Закону
06 липня 2011 року Кабміном України
прийнято постанову № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

Таким чином, до набрання чинності
зазначеною постановою Кабінету
Міністрів України, тобто до 23 липня 2011
року, застосуванню підлягають
положення ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», та ст.
ст. 39, 51 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а починаючи з 23 липня 2011
року виплати, передбачені, зокрема, ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» та ст. ст. 39, 51 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
повинні здійснюватися в порядку та
розмірах, визначених постановою
Кабміну «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету» №
745 від 06 липня 2011 року.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 1832, 197, 198, 200, 205 та 206 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Кагарлицькому районі Київської
області залишити без задоволення.

Постанову Кагарлицького районного
суду Київської області від 31 травня 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо її було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення копій особам,
які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 254 КАС
України) та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

А.Б. ПаріновСудді
І.О. Грибан О.А.
Губська

Головуючий суддя
Парінов А.Б.

Судді:
Грибан І.О.

Губська О.А.