Справа № 826/1144/13-а
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1144/13-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Шостак О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Шостака О.О.,

суддів:
Горяйнова А.М., Желтобрюх І.Л.,

при секретарі:
Лебедєвій Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві, апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
18.02.2013 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Департаменту боротьби з контрабандою
та митними правопорушеннями Державної
митної служби України про зобов'язання
нарахувати та виплатити заробіток за
час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2013 року позивач звернувся до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Департаменту
боротьби з контрабандою та митними
правопорушеннями Державної митної
служби України у якому просив
зобов'язати нарахувати та виплатити
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 27 грудня 2012 року по 20 січня 2013
року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
18.02.2013 року в задоволені позову було
відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими судовими
рішеннями, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду від 18.02.2013 року та
прийняте нове рішення, яким
задовольнити позов. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 18.02.2013 року - залишити
без змін, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як було встановлено судом першої
інстанції, постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
10 вересня 2012 р. № 2а-8628/12/2670 було
поновлено позивача на роботі та
стягнуто з Департаменту боротьби з
контрабандою, аналізу ризиків та
протидії корупції Державної митної
служби України на користь ОСОБА_2
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 16 червня 2012 року по день
поновлення на роботі.

Однак, негайно позивача не було
поновлено, а лише Наказом Державної
митної служби України від 24 грудня 2012 р.
поновлено на посаді та Наказом
Департаменту боротьби з контрабандою
та митними правопорушеннями від 26
грудня 2012 р. № 432-к «Про поновлення на
роботі ОСОБА_2» визначено начальнику
відділу фінансів, бухгалтерського
обліку та звітності - головному
бухгалтеру ОСОБА_3 нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 середній заробіток за
час вимушеного прогулу за період з 16
червня 2012 р. до 26 грудня 2012 р. включно.

При цьому, в Наказі від 26 грудня 2012 р. №
432-к вказано, що ОСОБА_2 прибути на
робоче місце на наступний день після
ознайомлення з даним наказом.

Не погоджуючись з тим, що відповідачем
не було вжито відповідних заходів для
ознайомлення з вищезазначеним наказом,
позивач звернувся до суду з
відповідним позовом.

Окружний адміністративний суд м. Києва
прийшов до висновку про необхідність
відмовити в задоволені позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Згідно частини першої статті 569 Митного
кодексу України посадовими особами
митної служби України є працівники
митних органів України, на яких
покладено виконання завдань,
зазначених у статті 544 цього Кодексу,
здійснення організаційного,
юридичного, кадрового, фінансового,
матеріально-технічного забезпечення
діяльності митної служби України і
яким присвоєно спеціальні звання
митної служби. Посадові особи митної
служби України є державними
службовцями.

Правове становище посадових осіб
митної служби України визначається цим
Кодексом, а в частині, не врегульованій
ним, - законодавством про державну
службу та іншими актами законодавства
України (частина друга статті 569
Кодексу).

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про державну службу» державна служба
в Україні - це професійна діяльність
осіб, які займають посади в державних
органах та їх апараті щодо практичного
виконання завдань і функцій держави та
одержують заробітну плату за рахунок
державних коштів.

Згідно зі статтею 235 КЗпП України в разі
звільнення без законної підстави або
незаконного переведення на іншу роботу
працівник повинен бути поновлений на
попередній роботі органом, який
розглядає трудовий спір (частина
перша). При винесенні рішення про
поновлення на роботі орган, який
розглядає трудовий спір, одночасно
приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу або різниці в
заробітку за час виконання
нижчеоплачуваної роботи, але не більш
як за один рік. Якщо заява про
поновлення на роботі розглядається
більше одного року не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу (частина друга).

Відповідно до статті 236 КЗпП України у
разі затримки власником або
уповноваженим ним органом виконання
рішення органу, який розглядав
трудовий спір про поновлення на роботі
незаконно звільненого або
переведеного на іншу роботу
працівника, цей орган виносить ухвалу
про виплату йому середнього заробітку
або різниці в заробітку за час
затримки.

Пунктом третім ч. 1 ст. 256 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що негайно виконуються
постанови суду про поновлення на
посаді у відносинах публічної служби.

Як свідчать матеріали справи, затримка
у виконанні постанови про поновлення
на роботі (не негайне) була
компенсована відповідачем
нарахуванням та виплатою середнього
заробітку за час вимушеного прогулу з 16
червня 2012 р. по 26 грудня 2012 р.

Відповідачем вчинялись дії щодо
повідомлення ОСОБА_2 про поновлення
його на роботі, про що свідчить
наступне.

26 грудня 2012 року начальником
Департаменту боротьби з контрабандою
та митними правопорушеннями підписано
листа за № 20/1-19/014300 на адресу ОСОБА_2 з
повідомленням про видання наказу про
поновлення його на роботі.

З метою вручення ОСОБА_2 листа
Департаменту боротьби з контрабандою
та митними правопорушеннями від 26
грудня 2012 року № 20/1-19/014300 з
повідомленням про поновлення його на
роботі, а також ознайомлення його з
наказом Департаменту боротьби з
контрабандою та митними
правопорушеннями від 26 грудня 2012 року
№ 432-к «Про поновлення на роботі
ОСОБА_2», помічником начальника
Департаменту боротьби з контрабандою
та митними правопорушеннями ОСОБА_4,
начальником сектору кадрової роботи
цього ж Департаменту ОСОБА_5, головним
спеціалістом-юрисконсультом сектору
правового забезпечення Департаменту
митного аудиту, аналізу та управління
ризиками ОСОБА_11 27 грудня 2012 року
здійснено виїзд за адресою позивача:
АДРЕСА_1.

На дзвінок в квартиру НОМЕР_1, в якій
мешкає ОСОБА_2, ніхто не відповів, двері
залишилися зачиненими. На телефонні
дзвінки з мобільного телефону ОСОБА_5
та мобільного телефону ОСОБА_4 ОСОБА_2
не відповів.

Про неможливість вручення цих
документів було складено Акт від 27
грудня 2012 року, про що помічником
начальника Департаменту боротьби з
контрабандою та митними
правопорушеннями було проінформовано
начальника департаменту доповідною
запискою вх. 26146/7 від 27.12.2012 р.

У зв'язку з неможливістю вручення
зазначених вище листа та наказу, 27.12.2012
р., вони були надіслані ОСОБА_2
рекомендованим листом (завірена копія
чеку додано до матеріалів справи) з
повідомленням про вручення (відділення
"Укрпошти", м. Бровари, вул. Гагаріна, 20).

У зв'язку з ненадходженням
повідомлення про вручення зазначеного
листа Департаменту боротьби з
контрабандою та митними
правопорушеннями, 09 січня 2013 року
позивачу було надіслано повідомлення
про поновлення його на роботі листом
департаменту від 09.01.2013 №20/1-19/0179.

Крім того, 09 січня 2013 року позивачу було
надіслано телеграму про те, що його
поновлено на роботі. На адресу
Департаменту боротьби з контрабандою
та митними правопорушеннями надійшло
службове повідомлення з інформацією,
що "подана Вами телеграма "971 -12 № 53/901 на
адресу АДРЕСА_1 адресату ОСОБА_2 не
вручена квартира зачинена адресат по
повідомленню за телеграмою не
з'являється 10/1-13".

Також з матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_8, т.в.о. начальника сектора
кадрової роботи, 14 січня 2013 року було
здійснено дзвінок з робочого телефону
сектора (044 - 247-27-16) на мобільний телефон
ОСОБА_2, якому вона особисто повідомила
про поновлення його на роботі.

В результаті чого, ОСОБА_2 повідомив
ОСОБА_8 про можливість виходу на роботу
тільки 18 січня 2013 року, у зв'язку з тим,
що на даний час він знаходиться за
межами міста Києва. Про факт цієї
розмови було складено Акт від 14 січня
2013 року, завірена копія Акту та
роздруківка телефонних дзвінків з
даних білінгової системи АТС
Держмитслужби, копії яких містяться в
матеріалах справи.

У зв'язку з не прибуттям ОСОБА_2 о 14:00
год. 18 січня 2013 року, на дзвінок ОСОБА_9
головного інспектора сектора кадрової
роботи Департаменту боротьби з
контрабандою та митними
правопорушеннями, ОСОБА_2 повідомив про
можливість виходу на роботу лише 21
січня 2013 року.

В подальшому на адресу Департаменту
боротьби з контрабандою та митниця
правопорушеннями надійшли
повідомлення про вручення листів
департаменту від 26 грудні 2012 року №
20/1-19/014300 та від 09.01.2013 № 20/1-19/0179.

Крім того, 21 січня 2013 року ОСОБА_2 прибув
на роботу. Цього ж дня, департаментом
було видано наказ від 21 січня 2013 року №
7-к, відповідно до якого ОСОБА_2
вважається таким, що приступив до
виконання обов'язків за посадою
головного інспектора відділу
аналітичної роботи Департаменту
боротьби з контрабандою, аналізу
ризиків та протидії корупції з 21.01.2013 р.,
з посадовим окладом 1622 грн., надбавкою
за спеціальне звання "Радник митної
служби 3 рангу" у розмірі 125 грн.,
надбавкою за вислугу років у розмірі 20%
до посадового окладу з урахуванням
надбавки за спеціальне звання.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відповідачем було вжито
всіх необхідних заходів щодо
можливості повідомлення ОСОБА_2 про
поновлення його на роботі та в його
діях не вбачається вини, що призвела до
ознайомлення позивача із наказом лише
21 січня 2013 р.

Суд звертає увагу, що постановою
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 10 вересня 2012 р. №
2а-8628/12/2670 відповідача зобов'язано
виплатити вимушений прогул по день
поновлення позивача. Що, власне, і було
вчинено відповідачем згідно п. 2 Наказу
від 26 грудня 2012 р. № 432-к - «нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 середній заробіток за
час вимушеного прогулу за період з 16
червня 2012 року до 26 грудня 2012 включно»,
тобто по день поновлення позивача на
роботі.

Що стосується пояснень позивача, що він
не міг з'явитись на роботу у зв'язку із
сімейними обставинами (виховання
малолітньої дитини), колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що дане пояснення не є
обгрунтовани та достатнім для
задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про рівне
ставлення й рівні можливості для
працівників чоловіків і жінок:
працівники із сімейними обов'язками,
набула чинності 11.08.1983 року, №156
(ратифікована Україною 11.04.2000 року), для
забезпечення повної рівності
ставлення та можливостей для
працівників чоловіків і жінок одна з
цілей національної політики кожного
члена Організації полягає в тому, щоб
надати змогу особам із сімейними
обов'язками, які виконують або бажають
виконувати оплачувану роботу,
здійснювати своє право на це, не
підлягаючи дискримінації та, по змозі,
гармонійно поєднуючи сімейні й
професійні обов'язки.

Однак, до матеріалів справи позивачем
не долучено жодного доказу, який би
свідчив, якими діями відповідач
зневажав виконання позивачем своїх
сімейних обов'язків.

Враховуючи викладене, повно та
всебічно дослідивши матеріали справи,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам та прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права. В зв'язку з цим
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
18.02.2013 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволені апеляційної скарги ОСОБА_2
- відмовити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 18.02.2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до вимог ч. 2 ст. 212 КАС
України та може бути оскаржена в
двадцятиденний термін шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Шостак

Судді А.М. Горяйнов

І.Л. Желтобрю

.

Головуючий суддя
Шостак О.О.

Судді:
Горяйнов А.М.