Справа № 260/7628/13-а
Суддя: Шестопалова Я. В.
Дата ухвалення: 2013-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження по справі № 2-а/260/137/2013
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2013 року Ленінський районний
суд м. Донецька у складі:

головуючого судді:
Шестопалової Я. В.

при секретарі:
Колесник А. О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Донецька
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України у Ленінському районі м.
Донецька про визнання неправомірними
дій щодо не нарахування щомісячної
доплати до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» та зобов'язання
провести нарахування та виплатити
щомісячну доплату до пенсії в розмірі
30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з 30
листопада 2012 року, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 31.05.2013р. звернувся
до суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районі м. Донецька про
визнання неправомірними дій щодо не
нарахування щомісячної доплати до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» та зобов'язання провести
нарахування та виплатити щомісячну
доплату до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» з 01.112011 р. В
обґрунтування позову позивач зазначив,
що він віднесений до категорії дітей
війни. Рішенням Ленінського районного
суду м. Донецька від 13.05.2009 р. за №2а-1004
та від 10.08.2010 р. за №2-4909/2010 було
зобов`язано Управління Пенсійного
фонду України у Ленінському районі м.
Донецька сплатити йому доплату до
пенсії, яка передбачена ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р.
по 31.12.2008 р. та з 01.01.2009 р. по 31.10.2011 р.
Вказані суми йому виплачені у повному
обсязі. Листом від 12 грудня 2011 року за
№3917/к-02-01-03 Управління Пенсійного фонду
України у Ленінському районі м.
Донецька йому повідомило, що з 01.11.2011 р.
доплата до пенсії «дітям війни»
приведена у відповідність до чинного
законодавства, а саме: відповідно до п. 7
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік», прикінцевих
положень Закону України «Про державний
бюджет на 2011 рік», постанови Кабінету
Міністрів України від 6 липня 2011 року №
745 «Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету», та буде
виплачуватися у розмірі 49,80 грн. Вважає
такі дії відповідача неправомірними, у
зв'язку з чим звернувся до суду з
позовом. Просив визнати діяльність
Управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районі м. Донецька
стосовно несплати йому щомісячної
доплати до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком,
встановленої у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, та зобов'язати
відповідача провести нарахування та
виплатити щомісячну доплату до пенсії
в розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком відповідно до Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» з
01.11. 2011 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Донецька від 27 червня 2013 року
адміністративний позов ОСОБА_1 було
залишено без розгляду у зв`язку із
пропуском строку для звернення до суду.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26 липня 2013
року скаргу ОСОБА_1 було задоволено
частково та ухвалу Ленінського
районного суду м. Донецька від 27.06.2013 р.
скасовано в частині визнання
неправомірними дій щодо не нарахування
щомісячної доплати до пенсії як
«Дитини війни» за період з 30.11.2012 р. та
справу в цій частині направлено для
продовження розгляду справи.

У судове засідання позивач не з'явився,
надав заяву про розгляд справи у його
відсутність.

Представник відповідача у судове
засіданні не з'явився, надав заяву про
слухання справи у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали
адміністративної справи, встановив
такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Правовий статус дітей війни та основи
їх соціального захисту встановлені
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни» від 18 листопада 2004 року
№2195-IV.

У відповідності до ст. 2 вказаного
Закону державні соціальні гарантії
дітям війни встановлюються з метою:
визнання на державному рівні важкого
життєвого шляху громадян України, чиє
дитинство збіглося з роками Другої
світової війни; надання дітям війни
соціальної підтримки.

Відповідно до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» до
дітей війни віднесені особи, які є
громадянами України та яким на час
закінчення Другої світової війни (2
вересня 1945 року) було менше 18 років.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, віднесений до
категорії «Дітей війни» та знаходиться
на обліку в Управлінні Пенсійного
фонду України у Ленінському районі м.
Донецька, що підтверджується паспортом
та посвідченням (а.с. 8,9).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» ( 2195-15 ),
який набрав чинності з 01.01.2006 року,
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.
Вказана соціальна підтримка за своєю
правовою природою є окремим джерелом
доходу дітей війни та не є складовою
їхньої пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги.
Водночас ст. 7 цього закону передбачено,
що фінансове забезпечення соціальних
гарантій, передбачених зазначеним
законом, здійснюється за рахунок
коштів державного бюджету України.

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про державний бюджет
України на 2011 рік» №3491-VI від 14 червня 2011
року, встановлено, що у 2011 році стаття 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» застосовується у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік. Цей
Закон набрав чинності 19 червня 2011 року.

На виконання пункту 7 Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» від 14 червня 2011 року № 3491-6 Кабінет
Міністрів України прийняв постанову
від 6 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка відповідно до
пункту 5 Указу Президента України «Про
порядок офіційного оприлюднення
нормативно-правових актів та набрання
ними чинності» від 10 червня 1997 року №
503/97 набрала чинності з 23 липня 2011 року.
У зв'язку з прийняттям зазначеного
нормативно-правового акту терміни
застосування положень статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» до 23 липня 2011 року у порядку та
розмірах, встановлених наведеним
законом, а з 23 липня 2011 року - у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.
Вказаною постановою встановлено, що
дітям війни підвищення до пенсії
проводиться у розмірі 49,80 грн.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2012 рік» встановлено, що у 2012 році
норми і положення статей 5 та 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012 рік.

Таким чином, Верховна Рада України,
доповнивши пунктом 3 «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік»,
визначила Кабінет Міністрів України
державним органом, який має
забезпечувати реалізацію встановлених
законами України соціальних прав
громадян, тобто надала право Кабінету
Міністрів України визначати порядок та
розміри соціальних виплат виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України, що
узгоджується з функціями Уряду
України, визначеними в пунктах 2, 3
статті 116 Конституції України.

В такий спосіб, на законодавчому рівні,
а саме Законом України «Про Державний
бюджет України на 2012 рік», встановлено
особливості застосування та
реалізації положень ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», де до функцій Кабінету
Міністрів України віднесено, зокрема,
встановлення розмірів відповідних
виплат, які здійснюються у тому числі
тій категорії громадян, до якої
належить позивач, що повністю
узгоджується з положеннями актів
міжнародного права.

Так, згідно зі статтею 22 Загальної
декларації прав людини розміри
соціальних виплат і допомоги
встановлюються з урахуванням
фінансових можливостей держави.

Європейський суд з прав людини у
рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі
«Ейрі проти Ірландії» констатував, що
здійснення соціально-економічних прав
людини значною мірою залежить від
становища в державах, особливо
фінансового. Такі положення
поширюються й на питання допустимості
зменшення соціальних виплат, про що
зазначено в рішенні цього суду у справі
«Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від
12 жовтня 2004 року.

Отже, одним з визначальних елементів у
регулюванні суспільних відносин у
соціальній сфері є додержання принципу
пропорційності між соціальним
захистом громадян та фінансовими
можливостями держави, а також
гарантування права кожного на
достатній життєвий рівень.

Такої ж позиції підтримується й
Конституційний Суд України, який у
своєму Рішенні від 25.01.2012 р. N 3-рп/2012
визначив, що Кабінет Міністрів України
видає нормативно-правові акти у сфері
соціального захисту, керуючись,
зокрема, законами України, якими він на
це уповноважується.

Нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, якими регулюються
бюджетні відносини, зокрема питання
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, є
складовою бюджетного законодавства
відповідно до пункту 5 частини першої
статті 4 Бюджетного кодексу України.
Отже, суди загальної юрисдикції
України під час вирішення справ щодо
соціального захисту прав громадян
повинні застосовувати
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, прийняті на
підставі і на виконання Бюджетного
кодексу України, інших законів України,
в тому числі закону про Державний
бюджет України на відповідний рік.

З цих підстав Конституційний Суд
України дійшов висновку, що положення
частини другої статті 95, частини другої
статті 124, частини першої статті 129
Конституції України, пункту 5 частини
першої статті 4 Бюджетного кодексу
України та пункту 2 частини першої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України в системному
зв'язку з положеннями статті 6, частини
другої статті 19, частини першої статті
117 Конституції України треба розуміти
так, що суди під час вирішення справ про
соціальний захист громадян керуються,
зокрема, принципом законності. Цей
принцип передбачає застосування
судами законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції, на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

28 грудня 2011 року Кабінет Міністрів
України видав постанову №1381 «Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення».
В преамбулі постанови вказано, що вона
була прийнята з метою здійснення у 2012
році заходів щодо поетапного до 2015 року
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення. П.
4 даної постанови установлено, що дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» і «Про жертви нацистських
переслідувань») до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення, встановлене
статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
провадиться у розмірі 7 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, для осіб, які втратили
працездатність. Постанова набрала
чинності 12 січня 2012 року - з дня
опублікування в газеті «Урядовий
кур'єр» (2012, 01, 12.01.2012 №5).

Видана Кабінетом Міністрів України
постанова №1381 повністю узгоджується з
наведеною позицією Конституційного
Суду України.

Таким чином, положення ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», підлягають застосуванню з
урахуванням особливостей,
передбачених Законом України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік»,
які є останніми за часом набуття
чинності та встановлюють особливості
регулювання спірних відносин,
відповідно до яких на Кабінет
Міністрів України покладено виконання
функцій (обов'язку) щодо встановлення
розмірів відповідних виплат.

Згідно відповіді УПФУ у Ленінському
районі м. Донецька від 19.09.2013 р. за
№14671/06, яка надійшла на запит суду, з
01.11.2011 року виплата надбавки «дітям
війни» приведена у відповідність до
чинного законодавства і виплачувалась
у розмірі 49,80 грн. Згідно до Постанови
КМУ «Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верств
населення» від 28.12.2011 року №1381, «дітям
війни» з 01.01.2012 року встановлено
підвищення до пенсії в розмірі 7% від
прожиткового мінімуму (822 грн. х 7%) - 57,54
грн. З 01.04.2012 року у зв'язку зі зміною
прожиткового мінімума, передбаченого
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік», розмір підвищення
дітям війни склало 58,66 грн. (838 х 7%), з
01.07.2012 - 59,80 грн. (844 х 7%).

Таким чином, суд дійшов висновку, що
відповідач діяв згідно з чинним
законодавством, а саме: з 01.01.2012 року у
відповідності до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік» та
постанови Кабінету Міністрів України
№1381 від 28 грудня 2011 р. «Про підвищення
рівня соціального захисту найбільш
вразливих верств населення», а отже дії
відповідача є правомірними, права
позивача такими діями не порушувались,
а тому позовні вимоги ОСОБА_1 не
підлягають задоволенню.

Керуючись Законом України «Про
соціальний захист дітей війни»,
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік», Постановою Кабінету
Міністрів України №1381 від 28 грудня 2011
р. «Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верств
населення», ст.ст. 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51,
56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143,
151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районі м. Донецька про
визнання неправомірною діяльності
УПФУ у Ленінському районі м. Донецька
про визнання неправомірними дій щодо
не нарахування щомісячної доплати до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» та зобов'язання провести
нарахування та виплатити щомісячну
доплату до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» з 30.11.2012 року -
відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції в 10-денний
строк з дня її проголошення. Якщо
постанову проголошено у письмовому
провадженні, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дні
отримання копії постанови.

Суддя: