Справа № 826/5059/13-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
826/5059/13-а Головуючий у
1-й інстанції: Патратій О.В.
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

27 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Кучми А.Ю.

суддів:
Аліменка В.О., Безименної
Н.В.,

при секретарі:
Козловій І.І.

розглянувши за відсутності осіб, які
беруть участь в справі, без здійснення
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу відповідно до ст. 41
КАС України у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Печерському районі м. Києва Державної
податково служби на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 27.05.2013 у справі за
адміністративним позовом Підприємства
"Дорадо" у формі товариства з обмеженою
відповідальністю до Державна
податкова інспекція у Печерському
районі м. Києва Державної податкової
служби про визнання нечинним
податкового повідомлення-рішення, -

В С
Т А Н О В И Л А:

Підприємство "Дорадо" у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю звернулося до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до ДПІ у
Печерському районі м. Києва ДПС про
визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення № від
16.11.2012.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27.05.2013 вищевказаний адміністративний
позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального права, та ухвалити нову,
якою у задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без
змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про необхідність задоволення позовних
вимог, з чим погоджується колегія
суддів з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
ТОВ «Дорадо» ()
зареєстроване Печерською районною в
місті Києві державною адміністрацією
01.06.1995, що підтверджується витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців (том
І, а.с.135-138).

Як платник податків позивач перебуває
на обліку в ДПІ у Печерському районі м.
Києва ДПС з 19.06.1995 за № 1067, є платником
податку на додану вартість згідно
свідоцтва № 37734613 від 11.09.2006,
індивідуальний податковий номер
53.

У період з 02.11.2012 по 05.11.2012 року ДПІ у
Печерському районі м. Києва ДПС було
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ТОВ «Дорадо» () з питань правомірності
нарахування податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість в результаті
взаємовідносин з ТОВ «Ітел-Ком» () за період з 01.04.2011 по 30.04.2011,
за період з 01.05.2011 по 31.05.2011.

За результатами проведеної перевірки
було складено акт № 970/22-4/22927499 від 05.11.2012
(далі по тексту - Акт перевірки), том І,
а.с.15-20.

16.11.2012 на підставі вказаного Акту
перевірки ДПІ у Печерському районі м.
Києва ДПС було прийнято податкове
повідомлення-рішення форми «Р» №
(том І, а.с.21), яким позивачу за порушення
п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.4, п.201.6, п.201.10 ст.201
Податкового кодексу України збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем «податок на додану вартість»
у розмірі 746 812,00 грн, з яких 746 811,00 грн -
основного платежу та 1,00 грн - штрафних
(фінансових) санкцій.

За результати адміністративного
оскарження вказаного податкового
повідомлення-рішення (скарга до ДПС у
місті Києві № 124 від 29.11.2012, том І, а.с.22-24
та скарга до ДПС України № 107/01-04 від
31.01.2013, том І, а.с.27-30) Державна податкова
служба у місті Києві (рішення № 785/10/12-1-03
від 25.01.2013, том І, а.с.25-26) та Державна
податкова служба України (рішення №
4622/6/10-2115 від 22.03.2013, том І, а.с.31-32)
залишили податкове
повідомлення-рішення - без змін, а
скаргу - без задоволення.

Під час перевірки встановлено, що
позивачем всупереч п.198.3, п.198.6 ст.198,
п.201.4, п.201.6, п.201.10 ст.201 Податкового
кодексу України задекларовано
податковий кредит на загальну суму 746
811,00 грн, в тому числі за квітень 2011 року
на суму 366 179,00 грн, за травень 2011 року на
суму 380 632,00 грн.

Висновок податкового органу про
заниження позивачем податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість зводиться до безтоварності
господарських операцій позивача з ТОВ
«Ітел-Ком».

На підтвердження вказаних обставин
відповідач посилається на акт ДПІ у
Печерському районі міста Києва ДПС про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Ітел-Ком» ()
щодо підтвердження господарських
відносин з платниками податків за
період з 01.04.2011 по 31.05.2011 № 4551/22-2/37003281 від
26.10.2012, в якому зазначається, зокрема,
про таке:

- згідно висновку спеціаліста від 09.04.2012
року № 725, працівниками ГВПМ ДПІ у
Печерському районі міста Києва було
знайдено та вилучено печатку
підприємства ТОВ «Ітел-Ком»;

- встановлено відсутність інформації
про наявні складські приміщення,
наявність автомобільного чи іншого
транспорту, а також устаткування, що
необхідне для здійснення
фінансово-господарської діяльності
ТОВ «Ітел-Ком»;

- інформація щодо загальної
чисельності працюючих на ТОВ
«Ітел-Ком» відсутня.

За наведених підстав в акті ДПІ у
Печерському районі міста Києва ДПС про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Ітел-Ком» ()
щодо підтвердження господарських
відносин з платниками податків за
період з 01.04.2011 по 31.05.2011 від 26.10.2012 №
4551/22-2/37003281 зазначається, що
фінансово-господарські
взаємовідносини між ТОВ «Ітел-Ком» та
контрагентами є фіктивними
правочинами та такими, що вчинено без
наміру створення правових наслідків,
які обумовлюються цими правочинами.

З урахуванням вищезазначеного
відповідач встановив, що господарські
операції між позивачем та ТОВ
«Ітел-Ком» () реально не
здійснювалися, що свідчить про
неправомірність віднесення позивачем
до складу податкового кредиту суми
податку на додану вартість по вказаним
операціям, що призвело до заниження
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість на загальну суму 746 811,00
грн, в тому числі за квітень 2011 року на
суму 366 179,00 грн, за травень 2011 року на
суму 380 632,00 грн.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що між позивачем - ТОВ
«Дорадо» (Покупець) та ТОВ «Ітел-Ком»
(Продавець) був укладений договір
купівлі-продажу № 1/08-10 від 30.08.2010 (том І,
а.с.48-50), за умовами якого Продавець
зобов'язується продавати Покупцю
термінали мережі стільникового зв'язку
(мобільні телефони та аксесуари до них),
а Покупець зобов'язується приймати
такі товари від Продавця і своєчасно
сплачувати їх вартість (підпункт 1
пункту 1). Поставка товарів
здійснюється Продавцем на умовах EXW - зі
складу Продавця, розташованого за
адресою м. Київ, вул. Деревообробна, 5
(підпункт 1 пункту 2.). Товари вважаються
переданими Продавцем і прийнятими
Покупцем з моменту підписання
повноважними представниками Сторін
видаткових накладних (підпункт 1 пункту
4.). Оплата товарів здійснюється у
розмірі повної вартості поставлених
товарів шляхом безготівкового
переказу на поточний рахунок Продавця
(підпункт 1 пункту 6.). Відстрочка оплати
за кожну партію товарів становить 90
календарних днів, починаючи з дати
поставки відповідної партії (підпункт 2
пункту 6.).

На виконання умов даного договору
купівлі-продажу № 1/08-10 від 30.08.2010 у
квітні-травні 2011 року ТОВ «Ітел-Ком»
поставило позивачу товар на загальну
суму 4480866,00 грн, в тому числі ПДВ - 746811,00
грн, що підтверджується видатковим
накладними: № 1 від 12.04.2011 (ПДВ - 21 201,00
грн); № 2 від 19.04.2011 (ПДВ - 69 208,00 грн); № 3
від 21.04.2011 (ПДВ - 275 770,00 грн); № 1 від 17.05.2011
(ПДВ - 28 656,00 грн); № 2 від 24.05.2011 (ПДВ - 37 467,00
грн); № 3 від 30.05.2011 (ПДВ - 114 412,00 грн); № 4
від 31.05.2011 (ПДВ - 200 097,00 грн) (том І, а.с.51-57)
та товарно-транспортними накладними
(том І, а.с. 65-71, 238-250, том ІІ, а.с.1-29).

За наслідками здійснення операцій з
поставки товарів ТОВ «Ітел-Ком» були
виписані на користь Підприємства
«Дорадо» податкові накладні на
загальну суму - 4 480 866,00 грн, в т.ч. ПДВ - 746
811,00,00 грн: № 1 від 12.04.2011 на суму 127206,00 грн
(ПДВ - 21201,00 грн.); № 2 від 19.04.2011 на суму
415248,00 грн (ПДВ - 69208,00 грн); № 3 від 21.04.2011
на суму 1654620,00 грн (ПДВ - 275770,00 грн); № 1
від 17.05.2011 на суму 171936,00 грн (ПДВ - 28656,00
грн.); № 2 від 24.05.2011 на суму 224802,00 грн (ПДВ
- 37467,00 грн.); № 3 від 30.05.2011 на суму 686472,00
грн (ПДВ - 114412,00 грн); № 4 від 31.05.2011 на
суму 1200582,00 грн (ПДВ - 200097,00 грн.) (том І,
а.с.58-64).

Вказані податкові накладні
відображені позивачем в реєстрі
отриманих та виданих податкових
накладних за квітень-травень 2011 року
(том І, а.с. 42-47), а суми ПДВ за
зазначеними податковими накладними
віднесені до складу податкового
кредиту у загальному розмірі 746 811,00 грн,
в тому числі за квітень 2011 року на суму
366 179,00 грн., за травень 2011 року на суму 380
632,00 грн. та відображені в Додатках № 5
«Розшифровки податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів» до вказаних податкових
деклараціях (том І, а.с.145-146, 150-151).

На підставі наданих ТОВ «Ітел-Ком»
рахунків-фактур (том І, а.с.159-196)
позивачем була здійснена оплата за
поставлений товар шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок ТОВ «Ітел-Ком», що
підтверджується виписками з
банківського рахунку ТОВ «Дорадо» (том
І, а.с.30-60).

У відповідності до пункту 14.1.181 ст. 14, ст.
39, ст. 193, ст. 198 ПК України колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що достатніми підставами
для включення ТОВ «Дорадо» до складу
податкового кредиту відповідних сум
податку на додану вартість є: придбання
ним товарів (робіт, послуг);
використання зазначених товарів, робіт
та послуг у межах господарської
діяльності; сплата чи нарахування сум
податку на додану вартість у зв'язку з
таким придбанням, з врахуванням рівня
звичайних цін.

Згідно акту перевірки, позивач в
податкових деклараціях з податку на
додану вартість відобразив наступні
суми податку на додану вартість:
квітень 2011 року на суму 366 179,00 грн,
травень 2011 року на суму 380 632,00 грн,
всього на суму 746811,00 грн, яка сплачена
ним в зв'язку із придбанням товарів у
ТОВ «Ітел-Ком».

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, на момент складання
податкових накладних, контрагент
позивача - ТОВ «Ітел-Ком»
(індивідуальний податковий номер
54) був зареєстрований як платник
податку на додану вартість у
встановленому законодавством порядку
згідно свідоцтва № 100277310 від 31.03.2010.

Згідно бази даних Державної податкової
служби України «Анульовані свідоцтва
платників ПДВ», витяг з якої залучено
до матеріалів справи (том І, а.с.139),
свідоцтво про реєстрацію ТОВ
«Ітел-Ком» як платника податку на
додану вартість № 100277310 від 31.03.2010 було
анульоване 14.06.2011, тобто на момент
здійснення господарських операцій -
квітень, травень 2011 року - вказане
свідоцтво було чинним і ТОВ «Ітел-Ком»
мало право видавати податкові накладні
за результатами поставки товарів.

Тобто на момент здійснення
господарських операцій та складання
податкових накладних свідоцтво
платника податку на додану вартість
ТОВ «Ітел-Ком» було чинним і вказаний
суб'єкт господарювання мав право
видавати податкові накладні на кожну
поставку товарів (виконання робіт).

Подальше анулювання свідоцтва
платника податку на додану вартість не
позбавляє правового значення
податкові накладні, які були видані ТОВ
«Ітел-Ком» до прийняття рішення про
анулювання свідоцтва платника ПДВ.

Податкові накладні, на підставі яких
позивач сформував податковий кредит,
та копії яких знаходяться в матеріалах
справи, відповідають вимогам,
встановленим пунктом 201.1 статті 201
Податкового кодексу України та Порядку
заповнення податкової накладної,
затвердженого наказом ДПА України № 969
від 21.12.2010 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 29.12.2010 за
№ 1401/18696 стосовно порядку оформлення та
підстав їх видачі.

Таким чином, позивачем було дотримано
вимоги щодо документального
підтвердження спірних сум податкового
кредиту, а отже і правомірність
відображення їх у податковій
звітності.

Наявна в матеріалах справи довідка з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців №
782227 серії АА від 03.09.2012 (том І, а.с.33-36)
підтверджує, що ТОВ «Ітел-Ком» було
зареєстроване Печерською районною у
місті Києві державною адміністрацією
16.03.2010 за адресою: 01021, місто Київ, вулиця
М. Грушевського, будинок 28/2, нежиле
приміщення № 43 та на момент здійснення
господарських операцій було включене
до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Посилання відповідача на те, що ГВПМ
ДПІ у Печерському районі міста Києва
було вилучено печатку ТОВ «Ітел-Ком»,
що начебто свідчить про неможливість
здійснення останнім
фінансово-господарської діяльності
судом першої інстанції вірно не
прийнято до уваги, так як згідно Акту
перевірки знаходження та вилучення
печатки ТОВ «Ітел-Ком» відбулося у
квітні 2012 року, тобто не тільки після
здійснення господарських операцій з
позивачем, але й після дати скасування
державної реєстрації цього товариства
(22.12.2011).

З постанови Господарського суду
Запорізької області у справі №
26/5009/6412/11 від 01.11.2011, ухвали
Господарського суду Запорізької
області у справі № 26/5009/6412/11 від 20.12.2011
та довідки з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців № 782227 серії АА від
03.09.2012 ТОВ «Ітел-Ком» (том І, а.с.33-41) було
визнано банкрутом за судовим рішенням,
яке було прийнято 01.11.2011, в той час коли
відносини даного підприємства з
позивачем існували протягом
квітня-травня 2011 року.

За наведених обставин, колегія суддів
доходить аналогічного з судом першої
інстанції висновку, що вказане
підприємство на момент здійснення
господарських операцій не мало
дефектів у своєму правовому статусі та
мало право укладати правочини та
вчиняти інші юридично значимі дії.

За даними витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії АВ №156260 (том І,
а.с.135) до основних видів діяльності ТОВ
«Дорадо» належать: «неспеціалізована
оптова торгівля» (46.90), «оптова торгівля
електронним і телекомунікаційним
устаткуванням, деталями до нього» (46.52),
«роздрібна торгівля
телекомунікаційним устаткуванням у
спеціалізованих магазинах» (47.42).

ТОВ «Дорадо» отримано дозвіл на
реалізацію радіоелектронних засобів
та випромінювальних пристроїв №
30-02642/36, виданий Українським державним
центром радіочастот 10.06.2009, дійсний до
28.05.2014 (том І, а.с.134).

Матеріали справи свідчать, що товари,
поставлені ТОВ «Ітел-Ком», фактично
замовлялися позивачем з метою
використання у власній господарській
діяльності. Так, отримані за договором
купівлі-продажу № 1/08-10 від 30.08.2010 товари
- термінали мережі стільникового
зв'язку (мобільні телефони та аксесуари
до них) були спочатку (в межах дії
договору зберігання майна № Д-01/08 від
04.03.2008, том ІІ, а.с.109-113) передані на
зберігання ПрАТ «МТС Україна» (ЗАТ
«Український мобільний зв'язок»), а
потім продані ПрАТ «МТС Україна» (ЗАТ
«Український мобільний зв'язок»)
згідно умов договору купівлі-продажу №
Д-02/08 від 04.03.2008 (том ІІ, а.с.152-159), що
підтверджується наданими позивачем
копіями актів прийому-передачі товару
(том ІІ, а.с. 160-250, том ІІІ, а.с. 1-32).

Таким чином, придбання товару у ТОВ
«Ітел-Ком» здійснювалось позивачем з
метою здійснення звичайної
господарської діяльності - оптової
торгівлі електронним і
телекомунікаційним устаткуванням, що
відноситься до його основних видів
діяльності.

Враховуючи вказані обставини та норми
ст. 3 Господарського кодексу України,
підпункту 14.1.36. статті 14 Податкового
кодексу України колегія суддів вважає
вірним висновок суду першої інстанції,
що господарські операції позивача з
ТОВ «Ітел-Ком» є реальними та
підтверджуються необхідними
документами, а товари у вказаного
підприємства придбавалися позивачем з
метою використання та були використані
позивачем у власній господарській
діяльності, що є свідченням
добросовісності позивача при
здійсненні вказаних операцій.

Посилання відповідача на відсутність у
ТОВ «Ітел-Ком» найманих працівників,
матеріальних ресурсів, необхідних для
виконання господарських зобов'язань,
судом першої інстанції вірно не взято
до уваги на підтвердження
безтоварності угод, оскільки з
отриманої на судовий запит інформації
від ДПІ у Печерському районі м. Києва
ДПС (лист №3837/9/10.2-09 від 30.04.2013, том І,
а.с.100) на підприємстві ТОВ «Ітел-Ком»
кількість найманих працівників
становить 7 осіб, а тому підприємство
мало в своєму розпорядженні достатній
трудовий ресурс для виконання
покладених на нього договірних
обов'язків по поставці терміналів
стільникового зв'язку.

Висновки ДПІ у Печерському районі
міста Києва ДПС, викладені в акті ДПІ у
Печерському районі міста Києва ДПС про
неможливість проведення зустрічної
звірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ітел-Ком» () щодо підтвердження
господарських відносин з платниками
податків за період з 01.04.2011 по 31.05.2011 №
4551/22-2/37003281 від 26.10.2012, судом першої
інстанції вірно не прийнято до уваги з
тих підстав, що вказаний акт складено у
зв'язку з відсутністю ТОВ «Ітел-Ком» за
зареєстрованим місцезнаходженням,
згідно акту перевірки первинні
документи, якими б підтверджувались чи
спростовувались господарські
відносини між ТОВ «Дорадо» і ТОВ
«Ітел-Ком» податковим органом не
досліджувались, а тому висновок про
відсутність фактичного виконання ТОВ
«Дорадо» і ТОВ «Ітел-Ком» своїх
зобов'язань ґрунтується лише на
припущенні про відсутність у
контрагента позивача документів, що
підтверджують здійснення відповідних
операцій.

Порушення контрагентом позивача вимог
податкового законодавства та
дисципліни складання первинних
документів не може слугувати підставою
для зменшення добросовісному суб'єкту
господарювання суми податкового
кредиту з податку на додану вартість,
оскільки ведення податкового обліку
покладено на кожного окремого платника
податку. При цьому такий платник несе
самостійну відповідальність за
порушення правил ведення податкового
обліку. Зазначена відповідальність
стосується кожного окремо платника
податку і не може автоматично
поширюватися на третіх осіб, у тому
числі контрагентів.

Податковий орган не надав жодних
доказів на підтвердження того, що
позивач, як платник податку, діяв без
належної обачності й обережності і
йому було відомо про можливі порушення,
які допускав його контрагент, або що
самостійною діловою метою здійснення
господарських операцій з даним
підприємством було одержання
позивачем податкової вигоди.

Так, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що Підприємство
«Дорадо» правомірно сформовано
податковий кредит з ПДВ на загальну
суму 746 811,00 грн за квітень - травень 2011
року, висновки Акту перевірки про
порушення позивачем п.198.3, п.198.6 ст.198,
п.201.4, п.201.6, п.201.10 ст.201 Податкового
кодексу України є помилковими, а
відтак, прийняття ДПІ у Печерському
районі міста Києва ДПС податкового
повідомлення-рішення № від
16.11.2012, яким позивачу було збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість у розмірі у розмірі
746 812,00 грн, з яких 746 811,00 грн - основного
платежу та 1,00 грн штрафних (фінансових)
санкцій, є неправомірним.

З урахуванням вище викладеного та
приписів ст. 159 КАС України, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва Державної податково
служби - залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 27.05.2013 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 04.03.2014.

Головуючий-суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя
Кучма А.Ю.

Судді:
Аліменко В.О.

Безименна Н.В.