Справа № 675/237/14-а
Суддя: Пашкевич Р. В.
Дата ухвалення: 2014-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/237/14-а
Провадження № 2-а/675/21/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2014 р. Ізяславський районний
суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді Пашкевича Р.В.., при
секретарі - Гедзенюк В.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Ізяслав справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного Фонду України в
Ізяславському районі Хмельницької
області про стягнення нарахованої, але
не виплаченої суми пенсії, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного Фонду України в
Ізяславському районі Хмельницької
області про стягнення нарахованої, але
не виплаченої пенсії, як вдові
потерпілого від наслідків аварії на
ЧАЕС I категорії та інваліда I групи, яка
втратила годувальника.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що вона зверталася до
Ізяславського районного суду
Хмельницької області з позовом до
управління Пенсійного Фонду України в
Ізяславському районі про перерахунок
пенсії.

Постановою Ізяславського районного
суду Хмельницької області у справі №
2-а/2207/1143/11 від 05 травня 2011 року позов
було задоволено. Визнано
неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
Ізяславському районі Хмельницької
області щодо відмови в перерахунку
пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Ізяславському районі
Хмельницької області здійснити
перерахунок та виплату призначеної
ОСОБА_1 основної пенсії, як вдові
потерпілого від наслідків аварії на
ЧАЕС 1 категорії та інваліда І групи в
розмірі 50% від 10 мінімальних пенсій за
віком, відповідно до ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
з урахуванням виплачених коштів за
вказаний період, відповідно до ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 01 лютого 2011 року і по
день припинення права на пенсію.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Ізяславському районі
Хмельницької області здійснити ОСОБА_1
перерахунок та виплату компенсації по
втраті годувальника, який являвся
потерпілим від наслідків аварії на
ЧАЕС 1 категорії та інвалідом І групи, в
розмірі 50% від мінімальної пенсії,
відповідно до ст. 52 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з
урахуванням виплачених коштів за
вказаний період, відповідно до ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 01 лютого 2011 року і по
день припинення права на пенсію.

Ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 14 листопада
2013 року апеляційну скаргу управління
Пенсійного Фонду України в
Ізяславському районі Хмельницької
області залишено без задоволення, а
постанову Ізяславського районного
суду Хмельницької області від 05 травня
2011 року - без змін.

ОСОБА_1 вказує, що на виконання рішення
суду їй було нараховано пенсію як вдові
потерпілого від наслідків аварії на
ЧАЕС 1 категорії та інваліда І групи і
компенсацію по втраті годувальника,
який являвся потерпілим від наслідків
аварії на ЧАЕС 1 категорії та інвалідом
І групи, в сумі 17024,92 грн., однак вказана
сума виплачена позивачу не була.

Тому позивач просить суд стягнути з
управління Пенсійного Фонду України в
Ізяславському районі Хмельницької
області нараховану, але не виплачену
суму пенсії, в розмірі 17024,92 грн.

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явилася,
у поданій до суду письмовій заяві
просила справу слухати за її
відсутності та вказала, що позовні
вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача управління
Пенсійного Фонду України в
Ізяславському районі Хмельницької
області Якимчук Ю. В. у судове засідання
не з'явився, подав до суду заяву про
розгляд справи у його відсутності, в
якій просив у задоволенні позову
ОСОБА_1 відмовити.

З'ясувавши позиції сторін, дослідивши
письмові заперечення проти позову,
оглянувши матеріали справи, суд
знаходить, що позов підлягає до
задоволення з таких підстав.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 09
липня 2003 року № 1058-4 (далі Закон № 1058-4)
пенсія - щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону № 1058-4,
нараховані суми пенсії, не отримані з
вини органу, що призначає і виплачує
пенсію, виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком з
нарахуванням компенсації втрати
частини доходів.

За змістом ч. З ст. 113 основоположного
Закону № 1058-4, у разі виникнення
дефіциту коштів Пенсійного фонду для
фінансування виплати пенсій у
солідарній системі (перевищення
видатків над доходами, у тому числі з
урахуванням резерву коштів Пенсійного
фонду) у зв'язку із забезпеченням
виплати пенсій в розмірі,
передбаченому статтею 28 цього Закону
та спрямуванням частини страхових
внесків до Накопичувального фонду,
такий дефіцит покривається за рахунок
коштів Державного бюджету України. В
разі недостатності виділених з
Державного бюджету України коштів по
бюджетних програмах, пов'язаних з
розмежуванням джерел виплати пенсій
між Державним бюджетом та Пенсійним
фондом, пенсії, визначені
законодавством для відповідних
категорій громадян, виплачуються у
повному обсязі за рахунок власних
надходжень Пенсійного фонду.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» від 05 червня 2012 року №
4901-6 (далі Закон № 4901-6), держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган, яким і є
відповідач.

Статтею 3 цього Закону встановлено, що
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється Державною
казначейською службою України в межах
відповідних бюджетних призначень
шляхом списання коштів з рахунків
такого державного органу, а в разі
відсутності у зазначеного державного
органу відповідних призначень - за
рахунок коштів, передбачених за
бюджетною програмою для забезпечення
виконання рішень суду.

Відповідно до ст. 162 КАС України, у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову, зокрема,
про стягнення з відповідача коштів.

Згідно з ч. 1 ст. 255 КАС України,
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 КАС України,
судове рішення, яке набрало законної
сили або яке належить виконати негайно,
є підставою для його виконання.

Судом встановлено, що постановою
Ізяславського районного суду
Хмельницької області у справі №
2-а/2207/1143/11 від 05 травня 2011 року позов
було задоволено. Визнано
неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
Ізяславському районі Хмельницької
області щодо відмови в перерахунку
пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Ізяславському районі
Хмельницької області здійснити
перерахунок та виплату призначеної
ОСОБА_1 основної пенсії, як вдові
потерпілого від наслідків аварії на
ЧАЕС 1 категорії та інваліда І групи в
розмірі 50% від 10 мінімальних пенсій за
віком, відповідно до ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
з урахуванням виплачених коштів за
вказаний період, відповідно до ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 01 лютого 2011 року і по
день припинення права на пенсію.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Ізяславському районі
Хмельницької області здійснити ОСОБА_1
перерахунок та виплату компенсації по
втраті годувальника, який являвся
потерпілим від наслідків аварії на
ЧАЕС 1 категорії та інвалідом І групи, в
розмірі 50% від мінімальної пенсії,
відповідно до ст. 52 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з
урахуванням виплачених коштів за
вказаний період, відповідно до ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 01 лютого 2011 року і по
день припинення права на пенсію.

Ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 14 листопада
2013 року апеляційну скаргу управління
Пенсійного Фонду України в
Ізяславському районі Хмельницької
області залишено без задоволення, а
постанову Ізяславського районного
суду Хмельницької області від 05 травня
2011 року - без змін.

На виконання постанови Ізяславського
районного суду Хмельницької області
від 05 травня 2011 року управлінням
Пенсійного Фонду України в
Ізяславському районі Хмельницької
області проведено нарахування доплати
пенсії ОСОБА_1 Нарахована сума
становить 17024,92 грн. Нарахована сума
була включена у відомість за лютий 2014
року, однак на момент розгляду справи в
суді не виплачена, що підтверджується
довідкою управління Пенсійного Фонду
України в Ізяславському районі
Хмельницької області від 06 березня 2014
року № 1288/04.

На думку суду, невиплата позивачу суми
нарахованої пенсії є наслідком
умисного затягування виконання
постанови Ізяславського районного
суду Хмельницької області від 05 травня
2011 року, а тому стягнення вказаної суми
з відповідача є способом захисту
порушеного права позивача на отримання
нарахованих на його користь коштів.

Заперечення відповідача з посиланням
на Закон України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік», Закон України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік» та
Закон України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік», якими встановлено,
що у 2011, 2012 та 2013 роках норми і положення
ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного Фонду України на 2011 рік, 2012
рік та 2013 рік суд не бере до уваги,
оскільки у даному випадку
правовідносини між позивачем та
відповідачем виникли ще до прийняття
цих нормативно-правових актів.

Крім того, слід зазначити, що
інформаційним листом Вищого
адміністративного суду України від 13
червня 2012 року № 1483/12/13-12, вказано, що
при вирішенні справ про стягнення сум
виплат необхідно враховувати правову
позицію Верховного Суду України,
викладену в постанові від 28 жовтня 2008
року.

У цій постанові Верховний Суд України,
зокрема, вказав, що адміністративний
суд, установивши, що відповідачі
порушили норми права, які регулюють
спірні відносини, повинен визнати такі
дії протиправними і зобов'язати
відповідачів здійснити нарахування та
виплату належних сум відповідно до
закону, а не ухвалювати рішення про
стягнення конкретних сум. Це правило
підлягає застосуванню під час
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Тобто, адміністративні суди при
вирішенні таких справ не повинні
перебирати на себе функції державних
органів щодо проведення відповідних
нарахувань сум виплат.

Натомість, у даній справі нарахування
пенсії в сумі 17024,92 грн. позивачу за
судовим рішенням проведено саме
пенсійним органом, але ці кошти
позивачу не виплачувались.

Більш того, стягнення вказаної суми з
управління Пенсійного Фонду України в
Ізяславському районі Хмельницької
області не є зміною способу виконання
судового рішення, а є засобом захисту
порушеного права позивача на отримання
нарахованих коштів, оскільки
попередніми рішеннями суду
відповідача було зобов'язано не тільки
нарахувати, а й виплатити позивачу
заборгованість по пенсії.

Рішення про стягнення конкретних сум
судами не виносилось.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність стягнення
спірної суми з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1, 46, 113 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-4,
ст.ст. 2, 3 Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
від 05 червня 2012 року № 4901-6, ст.ст. 11, 71, 86,
94, 158-163, 185, 186, 255-257 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного
Фонду України в Ізяславському районі
Хмельницької області про стягнення
нарахованої, але не виплаченої суми
пенсії задовольнити.

Стягнути з управління Пенсійного Фонду
України в Ізяславському районі
Хмельницької області на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_1,
і. к. - НОМЕР_1, 17024 (сімнадцять тисяч
двадцять чотири) грн. 92 коп. нарахованої
відповідно до ст.ст. 50-54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», але не
виплаченої пенсії як вдові потерпілого
від наслідків аварії на ЧАЕС.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 182 (сто вісімдесят
дві) грн. 70 коп. у повернення сплаченого
судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана протягом десяти днів з
моменту отримання копії постанови до
Вінницького адміністративного
апеляційного суду через Ізяславський
районний суд Хмельницької області.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя: /підпис/ Р.В. Пашкевич

Вірно: суддя Р.В. Пашкевич