Справа № 750/10124/13-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Требух Н.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

13 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючої-судді:
Желтобрюх І.Л.,

суддів:
Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області на постанову Деснянського
районного суду м.Чернігова від 29 жовтня
2013 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Головного управління
юстиції в Чернігівській області про
визнання дій незаконним, зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Деснянського
районного суду м. Чернігова з
адміністративним позовом до Головного
управління юстиції в Чернігівській
області та просив визнати
протиправними дії відповідача щодо:
надання постанови про закінчення
виконавчого провадження після строку,
встановленого для цього
законодавством України, закінчення
примусового виконання рішення суду за
ВП №29341890 від 31.07.2013 року; просив
скасувати постанову про закінчення
виконавчого провадження; поновити
виконавче провадження за №29341890 та
вчинити всі передбачені
законодавством дії з примусового
виконання рішення суду; постановити
окрему ухвалу та зобов'язати
відповідача провести розрахунок шкоди,
заподіяною державною виконавчою
службою стягувачу під час виконання
рішення.

Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 29 жовтня 2013 року
позов задоволено частково: визнано
незаконною бездіяльність Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Чернігівській області щодо
ненадіслання ОСОБА_3 постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 31.07.2013 у строки, передбачені Законом
України «Про виконавче провадження»;
визнано незаконною та скасовано
постанову старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Чернігівській
області Курильця В. І. про закінчення
виконавчого провадження №29341890 від
31.07.2013 року. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, Відділ примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області подав апеляційну скаргу, в якій
просив постанову суду першої інстанції
скасувати як таку, що ухвалена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити. В обґрунтування вимог
апеляційної скарги посилається на те,
що дії державного виконавця, вчинені в
ході примусового виконання
виконавчого листа по справі,
відповідають вимогам чинного
законодавства і вчинені відповідно до
норм Закону України «Про виконавче
провадження».

Перевіривши доводи апеляційної скарги
за наявними в матеріалах справи
письмовими доказами колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
31.07.2013 старшим державним виконавцем
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області Курилець В. І
було винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа №22а-9612/2011,
виданого 21.09.2011 Апеляційним судом
Чернігівської області на виконання
рішення суду по справі за позовом
ОСОБА_3 до Головного Управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівській області, яким суд
зобов'язав ГУПФУ в Чернігівській
області здійснити перерахунок
додаткової пенсії ОСОБА_3 відповідно до
ст.50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та здійснити відповідні
виплати на користь позивача починаючи
з 23.10.2008 року, за відрахуванням вже
сплаченої суми.

Зі змісту постанови про закінчення
виконавчого провадження вбачається, що
рішення суду боржником виконано
частково, застосувати до боржника
штрафні санкції неможливо, оскільки
рішення не виконується у зв'язку із
незалежними від останнього
обставинами, а виконати рішення суду
без участі боржника неможливо.

Зазначену постанову позивач отримав
після звернення до відповідача 05.10.2013.

Частково задовольняючи
адміністративний позов, суд першої
інстанції виходив з того, що державний
виконавець формально підійшов до
виконання виконавчого листа № 22а-9612/2011
від 21.09.2011, обмежившись лише
повідомленням боржника та отриманням
від нього відповіді, не надав доказів
того, що під час примусового виконання
вказаного виконавчого листа були
виконані всі вимоги ч. 3 ст. 75 Закону
України «Про виконавче провадження», а
тому правових підстав для винесення
постанови про закінчення виконавчого
провадження у відповідача не було.
Також суд дійшов висновку про
незаконність бездіяльності
відповідача, що виразилась у
ненадісланні ОСОБА_3 постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 31.07.2013 у строки, передбачені Законом
України «Про виконавче провадження».
Водночас, решту позовних вимог суд
першої інстанції визнач передчасними
та необґрунтованими, а тому відмовив у
їх задоволенні.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
виходить з такого:

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Таким чином, перегляду в апеляційному
порядку підлягає лише та частина
позовних вимог ОСОБА_3, які були
задоволенні судом першої інстанції та
стали підставою до звернення Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області з даною
апеляційною скаргою.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, а
частиною 2 цієї статті зазначено, що
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі фактичного виконання
в повному обсязі рішення, згідно з
виконавчим документом.

Частиною 1 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачений
вичерпний перелік підстав, за яких
виконавче провадження підлягає
закінченню.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Приписи ст. 89 Закону України «Про
виконавче провадження» зобов'язують
державного виконавця, у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, які можуть бути
виконані лише боржником, винести
постанову про накладення штрафу на
боржника - юридичну особу - від двадцяти
до тридцяти неоподаткованих мінімумів
доходів громадян та призначає новий
строк для виконання. У разі повторного
невиконання рішення боржником без
поважних причин державний виконавець у
тому ж порядку накладає штраф у
подвійному розмірі. При подальшому
невиконанні рішення боржником
державний виконавець порушує
клопотання перед судом про кримінальну
відповідальність боржника відповідно
до закону.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем не доведено, в порушення
ст.72 КАС України, правомірності
винесення оскаржуваної постанови та
вчинення необхідних виконавчих дій,
передбачених ч. 3 ст. 75 Закону України
«Про виконавче провадження», що
свідчить про необґрунтованість
закінчення виконавчого провадження з
підстав п. 11. ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону
України «Про виконавче провадження».
Зокрема, ч. 1 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження» не передбачена
можливість закінчення виконавчого
провадження, внаслідок відсутності
бюджетних асигнувань.

Крім того, згідно з ст. 46 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, ратифікованої Україною Законом
від 17 липня 1997 року, держави, які
ратифікували Конвенцію, взяли на себе
зобов'язання виконувати остаточні
рішення Європейського суду з прав
людини в будь-яких справах, у яких вони
є сторонами.

Рішення Європейського суду з прав
людини є обов'язковими для виконання на
території України. Суди застосовують
при розгляді справ Конвенцію та
практику Європейського суду з прав
людини як джерело права (ст. ст. 2, 17
Закону України «Про виконання рішень
та застосування практики
Європейського суду з прав людини»).

У справах «Жовнер проти України»,
«Кечко проти України», «Васильев проти
України», «Войтенко проти України»,
Європейський суд з прав людини
наголошував, що державний орган влади
не має права посилатися на відсутність
бюджетних асигнувань на виправдання
неспроможності виконати судове
рішення про повернення боргу.

З огляду на вищенаведене, вбачається,
що відсутність бюджетних коштів не
може бути підставою для невиконання
судового рішення, яке набрало законної
сили, і повернення виконавчого листа
стягувачеві, а, отже, дії відповідача
щодо винесення постанови про
закінчення виконавчого провадження є
протиправними, а постанова про
закінчення виконавчого провадження ВП
№29341890 від 31.07.2013 року з примусового
виконання виконавчого листа №22а-9612/2011,
виданого 21.09.2011 Апеляційним судом
Чернігівської області, підлягає
скасуванню.

Стосовно позовних вимог про визнання
незаконною бездіяльність державного
виконавця щодо ненадіслання постанови
про закінчення виконавчого
провадження у строки, передбачені
Законом України «Про виконавче
провадження», колегія суддів зазначає
наступне:

у відповідності до ч. 3 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»
копія постанови про закінчення
виконавчого провадження у триденний
строк надсилається сторонам і може
бути оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Доказів на підтвердження надіслання
зазначеної постанови на адресу
позивача ані до суду першої інстанції,
ані до суду апеляційної інстанції,
Управлінням не надано, а тому колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про протиправність
бездіяльності відповідача щодо
ненадіслання ОСОБА_3 постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 31.07.2013 року у строки, передбачені
Законом України «Про виконавче
провадження».

Таким чином, доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

Допущення судом першої інстанції
порушень норм матеріального та
процесуального права, які б призвели до
неправильного вирішення справи
колегією суддів не виявлено, суд повно
і правильно встановив фактичні
обставини справи, правильно визначив
правовідносини, що склалися між
сторонами, і дав їм належну правову
оцінку, - з огляду на що підстави до
скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області залишити без задоволення, а
постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова від 29 жовтня 2013 року, - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Головуючий суддя
Желтобрюх І.Л.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.