Справа № 2а-18958/11/2670
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/44410/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
24 лютого 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 07 червня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до Міністерства юстиції
України, Державної виконавчої служби
України, Державного підприємства
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України, третя особа - ОСОБА_2,
про визнання протиправними дій та
бездіяльності, зобов'язання вчинити
певні дії, -

встановила:

ОСОБА_3 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Міністерства юстиції України,
Державної виконавчої служби України,
Державного підприємства
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України, третя особа - ОСОБА_2,
про визнання протиправними дій та
бездіяльності, зобов'язання вчинити
певні дії.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
24 лютого 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 07 червня 2012
року, позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Державного
підприємства «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України по
неповному наданню інформації, що
містилася в Єдиному державному реєстрі
виконавчих проваджень щодо скасування
постанови старшого державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Департаменту
Державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України
Кириченка Вадима Григоровича від 17
серпня 2007 року про відкриття
виконавчого провадження № 4529908 по
виконанню рішення Європейського суду з
прав людини від 15 лютого 2007 року по
заяві № 25476/02. Визнано протиправною
бездіяльність Державної виконавчої
служба України, яка проявилася в
невнесенні до Єдиного державного
реєстру виконавчих проваджень всіх
відомостей про проведення та вчинення
виконавчих дій та рішень по
виконавчому провадженню №4529908. Визнано
такими, що надають неповну інформацію
повні витяги з Єдиного державного
реєстру виконавчих проваджень №13090 від
25 червня 2009 року та №17450 від 22 червня 2010
року по виконавчому провадженню № 4529908
по виконанню рішення Європейського
суду з прав людини від 15 лютого 2007 року
по заяві №25476/02. Визнано протиправними
дії Державної виконавчої служба
України, які проявилися у внесенні в 2009
році до Єдиного державного реєстру
виконавчих проваджень інформації про
скасування постанови від 17 серпня 2007
року старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Департаменту Державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
Кириченком Вадимом Григоровичем
постанови про відкриття виконавчого
провадження №4529908. Зобов'язано
Державну виконавчу службу України
вжити заходів про вилучення/видалення
з Єдиного державного реєстру
виконавчих проваджень інформації про
скасування постанови від 17 серпня 2007
року старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Департаменту Державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
Кириченка Вадима Григоровича про
відкриття виконавчого провадження
№4529908.

У касаційній скарзі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
посилаючись на допущені судами
порушення норм матеріального та
процесуального права, просять
скасувати судові рішення в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
та прийняти в цій частині нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити
повністю.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225-229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судових рішень.

Судами було встановлено, що 15 лютого 2007
року Європейський Суд з прав людини
одностайно ухвалив рішення по заяві №
25476/02 «Погребна проти України», яким
визнав порушення Україною статей 6, 13
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод по невиконанню
на протязі 4-х років 11 місяців
негрошової частини рішення
Васильківського міського суду
Київської області від 31 січня 2002 року
та вирішив, що держава-відповідач має
виконати частину, яка не стосується
виплати присуджених коштів, і сплатити
заявниці протягом трьох місяців з дня,
коли рішення стане остаточним
відповідно до пункту 2 статті 44
Конвенції, 1700 євро (тисячу сімсот євро)
як компенсацію за нематеріальну шкоду
та судові витрати, плюс будь-який
податок, який може бути стягнуто з
заявниці.

17 серпня 2007 року старший державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень Департаменту
Державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України
Кириченко В.Г. виніс постанову про
відкриття виконавчого провадження
№4529908 по рішенню Європейського суду з
прав людини №25476/02 виданого 15 лютого 2007
року.

30 серпня 2007 року старший державний
виконавець Департаменту ДВС Мінюсту
України Абісов А.В. повторно виніс
постанову про відкриття виконавчого
провадження №4529908 по виконанню рішення
Європейського суду з прав людини №25476/02
від 15 лютого 2007 року, якою зобов'язано:
«Протягом трьох місяців від дати, коли
рішення стане остаточним згідно з
пунктом 2 статті 44 Конвенції,
держава-відповідач повинна сплатити
заявниці в українській гривні за
курсом на день здійснення платежу 1700
(одну тисячу сімсот) ЄВРО як
компенсацію за нематеріальну шкоду,
плюс будь-який податок, якай може бути
стягнуто з зазначених сум; після спливу
вищезазначених трьох місяців і до
остаточного розрахунку на зазначені
суми нараховуватиметься простий
відсоток у розмірі граничної
позичкової ставки Європейського
центрального банку, яка діятиме в
період несплати, плюс три відсотки.

20 грудня 2007 року старший державний
виконавець Департаменту ДВС Мінюсту
України Абісов А.В. виніс постанову про
закінчення виконавчого провадження №
4529908.

Відповідно до пункту 1.1 Положення про
Єдиний державний реєстр виконавчих
проваджень, затвердженим наказом МЮУ
від 20 травня 2003 року № 43/5, Єдиний
державний реєстр виконавчих
проваджень - це комп'ютерна база даних,
яка створена за допомогою
автоматизованої системи і відповідно
до якої здійснюється збирання,
зберігання, захист, облік, пошук,
узагальнення та надання відомостей про
виконавчі дії.

Згідно пункту 6.1 Положення про Єдиний
державний реєстр виконавчих
проваджень інформація з Єдиного
реєстру про наявність виконавчих
проваджень (у тому числі завершених)
відносно боржників - юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців надається у
вигляді скорочених витягів у паперовій
або електронній формі на запити
будь-яких фізичних та юридичних осіб.
Повні витяги з Єдиного реєстру
надаються на запити сторін виконавчого
провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, щодо
правомірності дій ДП «Інформаційний
центр» при видачі позивачу Повного
витягу з Єдиного державного реєстру
виконавчих проваджень від 11 листопада
2008 року №10242, оскільки у зазначеному
витязі містилася повна інформація про
всі виконавчі дії.

Також, судами попередніх інстанцій
досліджено, що підставою для винесення
Абісовим А.В. нової постанови про
відкриття виконавчого провадження №
4529908 від 30 серпня 2007 року слугувало те,
що постанова про відкриття виконавчого
провадження від 17 серпня 2007 року № 4529908
була винесена без урахування вимог
Закону України «Про виконання рішень
та застосування практики
Європейського суду з прав людини».

В подальшому, 10 лютого 2009 року згідно
довідки з Єдиного реєстру зазначена
постанова про відкриття виконавчого
провадження від 17 серпня 2007 року № 4529908
була скасована.

Разом з тим, 11 листопада 2008 року позивач
отримав Повний витяг з Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень від 11 листопада 2008 року №10242
відносно вищевказаного виконавчого
провадження №4529908, в якому наявні
відомості про винесення старшим
державним виконавцем Департаменту ДВС
Мінюсту України Кириченком В.Г.
постанови від 17 серпня 2007 року про
відкриття виконавчого провадження
№4529908.

Тоді як, 25 червня 2009 року та 22 червня 2010
року позивачем отримано нові Повні
витяги з Єдиного державного реєстру
виконавчих проваджень від 25 червня 2009
року №13090 та від 22 червня 2010 року № 17450
відносно того ж виконавчого
провадження №4529908, в якому вже відсутні
відомості щодо винесення старшим
державним виконавцем Департаменту ДВС
Мінюсту України Кириченком В.Г.
постанови від 17 серпня 2007 року про
відкриття виконавчого провадження
№4529908.

Пунктом 6.8 вказаного Положення
встановлено, що у повному витязі з
Єдиного реєстру, який надається
сторонам виконавчого провадження,
зазначаються відомості, визначені
пунктами 2.3 та 3.1 цього Положення.

Так, відповідно до пункту 2.3 Положення,
даними, які вносяться до Єдиного
реєстру у органі ДВС, є: найменування
органу ДВС, до якого надійшов на
виконання виконавчий документ; дата
надходження виконавчого документа до
державного виконавця; назва
виконавчого документа, номер та дата
видачі; найменування органу, посадової
особи, що видали документ; повне
найменування стягувача та боржника, їх
адреси і, у разі наявності, -
ідентифікаційний номер фізичної особи
- платника податків або
ідентифікаційний код за ЄДРПОУ для
юридичних осіб; категорія виконавчого
документа; відомості про стягнення
коштів на користь держави; дата
набрання рішенням чинності;
резолютивна частина рішення (у тому
числі сума грошових коштів, яка
підлягає стягненню за виконавчим
документом).

Згідно пункту 3.1 Положення до Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень обов'язково вносяться
відомості про проведення всіх
виконавчих дій.

Отже, суди дійшли вірного висновку про
порушення з боку ДП «Інформаційний
центр» вимог пункту 6.8 Положення, з
огляду на відсутність у витягах від 25
червня 2009 року №13090 та від 22 червня 2010
року № 17450 інформації про виконавчу дію
щодо скасування постанови Кириченка
В.Г. від 17 серпня 2007 року.

Також, колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
про порушення старшим державним
виконавцем Абісовим А.В. вимог пункту 3.3
Положення, оскільки останнім не було
доведено факту скасування цієї
постанови та не надано відповідного
документу, який посвідчує вказану
виконавчу дію, а також несвоєчасно
внесено в Єдиний реєстр відомостей про
скасування постанови Кириченка В.Г. від
17 серпня 2007 року, а саме: скасування
зазначеної постанови відбулося 30
серпня 2007 року, а внесення до Єдиного
реєстру - 10 лютого 2009 року).

Більш того, винесення постанови від 30
серпня 2007 року про відкриття
виконавчого провадження не означає
автоматичного скасування первинної
аналогічної постанови.

При цьому, суди правомірно встановили
безпідставність позовних вимог в
частині зобов'язання Державної
виконавчої служба України та
Міністерства юстиції України внесення
до Єдиного реєстру відомості про
винесення постанови від 17 серпня 2007
року, оскільки такі відомості наявні у
вказаному реєстрі, що підтверджується
довідкою від 07 квітня 2011 року № 24941.

Щодо позовних вимог в частині заборони
відповідачам надавати інформацію, про
організацію службових розслідувань,
винесення окремих ухвал та судового
рішення, яке б забезпечило поновлення
та непорушення в подальшому з боку
суб'єктів владних повноважень,
законних прав та інтересів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, колегія суддів погоджується з
висновками судів щодо їх некоректності
та неправомірності.

Отже, доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло б призвести до
невірного вирішення спору, а тому
оскаржувані судові рішення є законними
та обґрунтованими і підстави для їх
скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 24 лютого 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 07 червня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Міністерства юстиції України,
Державної виконавчої служби України,
Державного підприємства
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України, третя особа - ОСОБА_2,
про визнання протиправними дій та
бездіяльності, зобов'язання вчинити
певні дії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко