Справа № 817/4508/13-а
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/4508/13-а

17 березня 2014 року 11год. 13хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Борискіна С.А. за
участю секретаря судового засідання
Вавелюк А.І та сторін і інших осіб, які
беруть участь у справі:

позивача: представник Челяда О.І.

відповідача: представник Максимчук В.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Приватне підприємство-фірма "АБРИС"

до Головне управління
Держземагенства у Рівненській області
про визнання дій протиправними
та скасування рішення , -ВСТАНОВИВ :

Приватне підприємство - фірма «АБРИС»
(далі - ПФ «Абрис») звернулося з позовом
до Головного управління
Держземагентства у Рівненській
області про визнання дій відповідача
незаконними (неправомірними) і такими,
що обмежують законні права позивача, та
скасування рішення науково-технічної
ради Головного управління
Держземагенства у Рівненській області
від 03.04.2013 року.

До початку розгляду справи по суті
позивачем подано заяву про уточнення
позовних вимог, у якій він просить
визнати дії відповідача незаконними
(неправомірними) і такими, що обмежують
законні права позивача, та скасувати
лише п.3 спірного рішення
науково-технічної ради Головного
управління Держземагентства у
Рівненській області. Заява була судом
прийнята.

Позовні вимоги обґрунтовуються
наступним. 03 квітня 2013 року
науково-технічна рада Головного
управління Держземагентства у
Рівненській області прийняла рішення,
відповідно до п.3 якого:

1. Всі графічні матеріали у
встановленому законом порядку мають
бути погоджені керівником
територіального органу земельних
ресурсів.

2. В складі технічної документації по
встановленню (відновленню) меж
земельної ділянки в натурі, обов'язково
повинен міститися кадастровий план
земельної ділянки підписаний
розробником документації та
погоджений керівником територіального
органу земельних ресурсів.

Погодження і затвердження
документації із землеустрою згідно ст.
30 Закону України «Про землеустрій»
проводиться в порядку, встановленому
Земельним кодексом України, Закону
України «Про землеустрій» та іншими
законами (підзаконними актами
погодження документації із
землеустрою не передбачено).
Кадастровий план є складовою частиною
документації із землеустрою.

Пунктом 5 ст. 186-1 Земельного кодексу
України визначено документ, яким
погоджуються проекти землеустрою.
Таким документом є висновок, який
включений в додаток № 9 під кодом 010
(висновок про погодження документації
із землеустрою) вимог до Порядку
ведення Державного земельного
кадастру, затвердженого постановою КМУ
№ 1051 від 17.10.2012 р.

Крім того, п. 1 ст. 34 Закону України «Про
державний земельний кадастр»
передбачено, що відображається на
кадастровому плані (в цьому пункті
немає вимоги про погодження
кадастрового плану з територіальними
органами земельних ресурсів). Згідно з
пунктом 3 ст. 34 даного Закону порядок
складання та оформлення кадастрових
планів земельних ділянок
встановлюється Кабінетом Міністрів
України, а не територіальними органами
Держземагентства.

Пункт 5 ст. 5 Закону України «Про
державний земельний кадастр»
забороняє вимагати для внесення
відомостей до Державного земельного
кадастру надання документів та
здійснення дій, прямо не передбачених
цим законом. Проекти землеустрою та
технічні документації є документами
згідно ст. 22 ЗУ «Про державний
земельний кадастр», які є підставою для
внесення відомостей до Державного
земельного кадастру і згідно ст. 22
даного закону мають відповідати
законодавству.

Інструкція Держкомзему України від
18.05.2010р. №376 «Про встановлення
(відновлення) меж земельних ділянок в
натурі (на місцевості) та їх
закріплення межовими знаками» також не
передбачає погодження кадастрових
планів з будь-якими органами
виконавчої влади та органами місцевого
самоврядування.

Під час судового засідання представник
позивача позовні вимоги підтримав із
наведених у позові підстав, просив їх
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача позов не
визнав, подав письмові заперечення та
пояснив наступне. Так, Науково-технічна
рада є колегіальним, дорадчим органом
при Головному управлінні
Держземагентства у Рівненській
області без статусу юридичної особи та
не наділена владними повноваженнями і
управлінськими функціями, а тому не є
суб'єктом владних повноважень.
Оскаржуване рішення від 3 квітня 2013
року не є рішенням суб'єкта владних
повноважень, тому не може бути
предметом оскарження в
адміністративному судочинстві.

Крім того, у позовній заяві позивачем
не вказано та не доведено, яким чином
порушуються його власні права, свободи
чи інтереси діями чи рішеннями
Головного управлінням
Держземагентства у Рівненській
області як суб'єкта публічно-правових
відносин. Просив у задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши пояснення представників
сторін, показання свідка, дослідивши
подані письмові докази, оцінивши їх за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що у
задоволенні позову необхідно
відмовити повністю, враховуючи таке.

Наказом Державного агентства
земельних ресурсів України від 15.08.2012
року №383 затверджені положення про
територіальні органи Держземагенства
у Рівненській області (а.с.24).
Відповідно до п. 12 Положення про
Головне управління Держземагентства у
Рівненській області у Головному
управлінні для погодження вирішення
питань, що належать до його
компетенції, обговорення
найважливіших напрямів діяльності
утворюється колегія. Для розгляду
наукових рекомендацій та проведення
фахових консультацій з основних питань
діяльності у Головному управлінні
можуть утворюватися постійні або
тимчасові консультативні, дорадчі та
інші допоміжні органи (а.с.25-28).

Наказом Головного управління
Держкомзему у Рівненській області від
15.04.2009 року №57 затверджено Положення
про науково-технічну раду Головного
управління Держкомзему у Рівненській
області (яке діяло на момент прийняття
оскаржуваного рішення) та склад даної
науково-технічної ради (а.с.30-33).

Згідно із п. 1 вищевказаного Положення
науково-технічна рада (далі - Рада) є
дорадчим органом Головного управління
Держкомзему у Рівненській області.
Рада здійснює діяльність, направлену
на реалізацію державної політики та
управління у сфері регулювання
земельних відносин, використання,
охорони та проведення моніторингу
земель, ведення державного земельного
кадастру, прискорення
науково-технічного прогресу та
освоєння нових технологій.

Основними завданнями Ради є:

1) визначення пріоритетних напрямів
науково-технічної державної політики у
сфері регулювання земельних відносин,
використання, охорони та проведення
моніторингу земель, ведення державного
земельного кадастру, оцінки та
державної інвентаризації земель,
розмежування земель державної та
комунальної власності;

2) проведення аналізу сучасного стану
науково-технічних розробок і рівня
досліджень найважливіших проблем
проведення земельної реформи,
прискорення науково-технічного
прогресу на основі запровадження нових
інформаційних та ГІС-технологій,
удосконалення законодавчих та інших
нормативно-правових актів.

Відповідно до п. 5 Положення Раду очолює
начальник Головного управління
Держкомзему у Рівненській області,
який координує її діяльність. До складу
Ради входять керівні працівники
Головного управління,
науково-дослідних установ та інших
організацій, що належать до сфери
управління Держкомзему, науковці
навчально-освітніх закладів.

П. 8 Положення встановлено, що прийняті
на засіданнях рішення оформлюються
протоколами, оригінали яких
зберігаються у секретаря Ради.

У разі необхідності рішення Ради
проводяться у життя наказами Головного
управління, спільними рішеннями з
іншими органами виконавчої влади та
зацікавленими установами та
організаціями.

На засіданні Ради 3 квітня 2013 року було
прийнято ряд рішень, які були оформлені
протоколом № 1 (а.с.78-82). Так, згідно з
пунктом 3 «Погодження графічних
матеріалів при розробленні
документації із землеустрою» даного
протоколу вирішено:

1) всі графічні матеріали у
встановленому законом порядку мають
бути погоджені керівником
територіального органу земельних
ресурсів;

2) в складі технічної документації по
встановленню (відновленню) меж
земельної ділянки в натурі, обов'язково
повинний міститися кадастровий план
земельної ділянки, підписаний
розробником документації та
погоджений керівником територіального
органу земельних ресурсів.

Вказане рішення наказами Головного
управління Держземагенства у
Рівненській області чи спільними
рішеннями з іншими органами виконавчої
влади та зацікавленими установами та
організаціями не затверджувалось, лише
08.05.2013 року було надіслане секретарем
Ради електронною поштою для інформації
для керівників структурних
підрозділів у містах та районах (а.с.96).

Допитаний у судовому засіданні в
якості свідка секретар
Науково-технічної ради ОСОБА_4
підтвердив, що спірне рішення наказом
Головного управління Держземагенства
не затверджувалось, він лише надіслав
його для підпорядкованих управлінь для
інформації.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Крім того, відповідно до частини 2
статті 17 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема: спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Суб'єкт владних повноважень - орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як встановлено судом, Рада є
колегіальним, дорадчим органом при
Головному управлінні Держземагентства
у Рівненській області без статусу
юридичної особи та не наділена
владними повноваженнями і
управлінськими функціями, а тому не є
суб'єктом владних повноважень. Рішення
Ради не мають імперативного характеру,
а тому не є загальнообов'язковими для
виконання і носять лише
рекомендаційний характер для
учасників земельних відносин в межах
Рівненської області.

Крім того, Головним управлінням
Держземагентства у Рівненській
області зазначене рішення у порядку,
визначеному п.8 Положення про
Науково-технічну раду не
затверджувалось, а відтак не набуло
імперативності.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку, що вимога ПФ «Абрис» щодо
скасування пункту 3 рішення
науково-технічної ради Головного
управління Держземагентства у
Рівненській області від 3 квітня 2013
року не підлягає до задоволення.

При прийнятті рішення суд також
враховує, що частиною 1 статті 6 КАС
України встановлено, що кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до вказаної норми Закону
право на звернення до
адміністративного суду з позовом є
можливістю фізичних та юридичних осіб
ініціювати судове провадження в
адміністративній справі з метою
судового захисту їх прав, свобод чи
інтересів, порушених суб'єктом владних
повноважень у сфері публічно - правових
відносин.

Право на звернення до
адміністративного суду з позовом не
завжди співпадає з правом на судовий
захист, яке закріплене у статті 6
Кодексу адміністративного судочинства
України. Оскільки для того, щоб було
надано судовий захист, суд повинен
встановити, що особа дійсно має право,
свободу чи інтерес, про захист яких
вона просить, і це право, свобода чи
інтерес порушені відповідачем у сфері
публічно-правових відносин.

Право на судовий захист має лише та
особа, яка є суб'єктом (носієм)
порушених прав, свобод чи інтересів, в
той час як право на звернення до
адміністративного суду з позовом має
ширше коло суб'єктів.

Як вбачається із позову, Позивач
реалізував своє право на звернення до
адміністративного суду з позовом. Зі
змісту даного позову випливає, що
Позивач вважає, що його права порушені
прийняттям рішення науково-технічної
ради та діями керівників Управлінь
(Відділів) Держземагентства у районах
та м. Рівному Рівненської області.

Проте, під час судового слухання справи
Позивачем не доведено, яким чином
порушуються його власні права, свободи
чи інтереси діями чи рішеннями саме
Головного управління Держземагентства
у Рівненській області як суб'єкта
публічно-правових відносин.

Судом також не встановлено
протиправності дій відповідача,
оскільки спірне рішення Головним
управлінням Держземагенства не
приймалось, не затверджувалось та не
розсилалось для обов'язкового
виконання.

Таким чином, суд вважає, що позовна
вимога щодо визнання дій Головного
управління Держземагентства у
Рівненській області незаконними
(неправомірними) і такими, що обмежують
законні права Позивача є безпідставною
та необгрунтованою, а тому не підлягає
до задоволення.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок, щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

За наведених обставин суд дійшов
висновку, що відповідач як суб'єкт
владних повноважень надав суду
достатні беззаперечні докази в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення, та довів
правомірність своїх дій, у той час як
позивач не довів обґрунтованості своїх
позовних вимог, а відтак у задоволенні
позову суд відмовляє повністю.

Відповідно ст. 94 КАС України судовий
збір на користь позивача не
присуджується.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Борискін С.А.