Справа № 230/980/14-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Юшков М.М.
Суддя-доповідач - Яковенко М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
справа №230/980/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючий суддя:
Яковенко М.М.

судді:
Шальєва В.А., Компанієць І.Д.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Єнакіївського міського
суду Донецької області від 21 лютого 2014
року по адміністративній справі №
230/980/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління
праці та соціального захисту населення
Єнакіївської міської ради про визнання
дій неправомірними та стягнення
допомоги на оздоровлення за 2013 рік, -

В С Т А Н О
В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Єнакіївської
міської ради про визнання дій
неправомірними та стягнення допомоги
на оздоровлення за 2013 рік,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є
постраждалим від наслідків
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
є інвалідом 3 групи і перебуває на
обліку у відповідача. Відповідно до ст.
48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» він має право на щорічні
компенсаційні виплати на оздоровлення
у розмірі 4 мінімальних заробітних
плат. Мінімальна заробітна плата з
01.12.2013 року складає 1218 грн., тому щорічна
виплата повинна дорівнювати 4872грн.

Постановою Єнакіївського міського
суду Донецької області від 21 лютого 2014
року по адміністративній справі №
230/980/14-а у задоволенні позову
відмовлено (а.с.22-24).

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, пославшись на
незаконність постанови суду першої
інстанції, прийняту з порушенням норм
матеріального права, просив постанову
суду першої інстанції скасувати і
прийняти нове рішення, яким стягнути
допомогу на оздоровлення за 2013 рік у
сумі 4782(а.с.28-29).

Розгляд справи здійснювався в порядку
письмового провадження, з урахуванням
п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач є ліквідатором
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії, інвалідом 3 групи та
перебуває на обліку в Управлінні праці
та соціального захисту населення
Єнакіївської міської ради.

Відповідно до довідки, наданої
відповідачем, виплата позивачу
допомоги на оздоровлення за 2013 рік
здійснена 24.01.2014 року у розмірі 90 грн.
(а.с.14).

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, зокрема, соціальний захист
потерпілого населення, визначені
Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено право позивача на
отримання щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі чотирьох
мінімальних заробітних плат.

Законом передбачено, що розмір
мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати, а
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього закону, здійснюється
за рахунок державного бюджету.

Розпорядники бюджетних коштів нижчого
рівня - управління соціального захисту
населення, беруть бюджетні
зобов'язання та проводять видатки
тільки в межах бюджетних асигнувань,
встановлених кошторисами, як це
передбачено ст. 51 Бюджетного кодексу
України.

Розміри щорічної допомоги на
оздоровлення відповідної категорії
громадян, на яких розповсюджується дія
Закону України "Про статус ї соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
встановлюється цим законом.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011
закріплено, що в одних законах
безпосередньо встановлено розміри
соціальних виплат, а в інших їх
визначення віднесено до повноважень
Кабінету Міністрів України. Відповідно
до положень законів України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" визначення порядку та
розмірів соціальних виплат віднесено
до відання Кабінету Міністрів України.

Згідно до Постанови Кабінету Міністрів
України № 562 від 12.07.2005 року "Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
встановлений розмір допомоги на
оздоровлення, а саме - 90 грн. для осіб, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, 1 категорії, інвалідам 3-ї
групи.

Відповідно до п.4 прикінцевих положень
Закону України "Про державний бюджет на
2013 рік" у 2013 році норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

На дійсний час вищезазначені положення
Закону та постанова Кабінету Міністрів
України від 12.07.2005 року № 562 "Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" не визнано
неконституційними, та не
скасовувалось.

Таким чином, здійснюючи 24.01.2014 року
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення за 2013 рік у розміру 90
гривен відповідно до положень
Постанови КМ України від 12.07.2005 року №
562, а не в розмірах, що передбачені
положеннями ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", відповідач
діяв правомірно, а тому підстав для
задоволення вимог немає.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про відмову у
задоволенні позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції є
обґрунтованим, прийняте на підставі
з'ясованих та встановлених обставинах
справи, які підтверджуються доказами,
та ухвалив постанову з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення без
змін.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність та
законність прийнятого судом першої
інстанції рішення.

Керуючись статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 197,
198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В
:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Єнакіївського міського суду
Донецької області від 21 лютого 2014 року
по адміністративній справі № 230/980/14-а -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками розгляду в порядку
письмового провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів після набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
М.М. Яковенко

Судді
В.А.Шальєва

І.Д. Компанієць