Справа № 2а-9631/12/2670
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 року
м. Київ К/800/1727/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні суду справу
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 грудня 2013
року у справі № 2а-9631/12/2670 за позовом
ОСОБА_1 до Державної фінансової
інспекції в м.Києві, третя особа
комунальне підприємство по
будівництву та експлуатації
автостоянок і гаражів Дарницького
району м. Києва про визнання дій
протиправними та скасування пунктів
вимоги, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2011 року ОСОБА_1 звернувся в
суд з позовом до Державної фінансової
інспекції в м.Києві, третя особа
комунальне підприємство по
будівництву та експлуатації
автостоянок і гаражів Дарницького
району м.Києва, в якому, з урахуванням
уточнення позовних вимог, просив
визнати неправомірними дії посадових
осіб Інспекції при проведенні
перевірки фінансово-господарської
діяльності комунального підприємства
по будівництву та експлуатації
автостоянок і гаражів Дарницького
району м. Києва та визнати
протиправними і скасувати пункти 2, 4, 8,
10, 14 вимоги "Про усунення порушень" від
05.09.2011р. №26-11-14-14/9879.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
перевірка відповідачем проводилася з
порушенням вимог чинного
законодавства, що призвело до не
встановлення всіх обставин, що мають
значення для оцінювання виявлених
обставин та призвело до винесення
неправомірних вимог.

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від 6
листопада 2012 року позовні вимоги
задоволені частково. Скасовані пункти
2, 4, 8, 10 та 14 вимоги
Контрольно-ревізійного управління в м.
Києві від 05.09.2011р. № 26-11-14-14/9879. В іншій
частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 грудня 2013
року рішення суду першої інстанції
скасоване в частині задоволення
позовних вимог про скасування пунктів
2, 4, 8, 10 та 14 вимоги
Контрольно-ревізійного управління в м.
Києві від 05.09.2011 № 26-11-14-14/9879 та прийняте
нове рішення, яким в задоволенні позову
в цій частині відмовлено. В решті
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 6 листопада 2012 року
залишити без змін.

Не погоджуючись з ухваленим по справі
рішенням апеляційного суду ОСОБА_1
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на порушення апеляційним
судом норм матеріального та
процесуального права.

В запереченнях на касаційну скаргу
Державна фінансова інспекція в м.Києві
просить відмовити в задоволенні
касаційної скарги, а рішення суду
апеляційної інстанції залишити без
змін.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
матеріали касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій
встановлено, що відповідно до пункту
1.3.4.1 Плану контрольно-ревізійної
роботи Контрольно-ревізійного
управління в м. Києві на ІІІ квартал 2011
року та на підставі направлень на
проведення ревізії від 21.07.2011р. №№ 1954,
1955, 1953, виданих керівником
Контрольно-ревізійного управління в
м.Києві, головним
контролером-ревізором Кравчук М.В.,
старшим контролером-ревізором Фесан
Ю.В. та контролером-ревізором Вовк Н.В. у
період з 25.07.2011р. по 12.08.2011р. проведена
планова ревізія
фінансово-господарської діяльності
комунального підприємства по
будівництву та експлуатації
автостоянок і гаражів Дарницького
району за період з 01.06.2009р. по 01.07.2009р. За
результатами проведеної ревізії
складений Акт ревізії від 15.08.2011р. №
11-30/1239 (далі по тексту -Акт ревізії).

Ревізією, зокрема, встановлено: в
порушення рішення Київської міської
ради IV сесії V скликання від 26.06.2007р.
№930/1591 "Про вдосконалення паркування
автотранспорту в м.Києві" комунальне
підприємство по будівництву та
експлуатації автостоянок і гаражів
Дарницького району м.Києва (далі по
тексту Підприємство) надавало послуги
з паркування, а відповідно, незаконно
отримало дохід на загальну суму 3303,3
тис. гривень; протягом періоду, що
перевірявся, безпідставно сплачено 4,58
тис. грн. за зберігання майна, що не
належить підконтрольному суб'єкту, чим
заподіяно збитки на відповідну суму;
заробітна плата нараховувалася
позивачу не у відповідності до
контракту, укладеного з ним органом
управління майном за рахунок
нарахування основної та додаткової
заробітної плати від завищеного окладу
у завищених розмірах, що призвело до
незаконного нарахування заробітної
плати на загальну суму 38,5 тис. грн., та
зайвого перерахування до державних
цільових фондів та єдиного соціального
внеску на суму 14,2 тис. грн. і заподіянню
Підприємству збитків на загальну суму
52,7 тис. грн.; при складанні штатних
розписів в частині правильності
встановлення посадових окладів, не
дотримано вимог пункту 5.14.
колективного договору Підприємства,
затвердженого Дарницькою РДА у м.Києва
від 12.07.2007р. №435 в частині
міжкваліфікаційного (міжпосадового)
співвідношення посадових окладів від
мінімальної заробітної плати
(працівник основної професії
відповідно до пункту 5.4 колективного
договору - контролер), що зумовило
затвердження посадових окладів у
завищених розмірах навіть при
розрахунку окладу від максимально
можливих окладів і максимального
значення по шкалі коефіцієнтного
співвідношення та заподіяння
Підприємству збитків на загальну суму
314452,73 грн.; види та обсяги виконаних
робіт по улаштування покриття

майданчиків в порушення вимог пункту
3.3.12 ДБН Д.1.1-1-2000, частини 1 статті 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
від 06.07.1999р. №996-ХІV, пункту 2.14 Положення
"Про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку",
затвердженого наказом МФУ від 24.05.1995р.
№88 не відповідають фактичним видам та
обсягам робіт, що призвело до завищення
вартості виконаних робіт на суму 27994,80
грн.

Виявлення названих порушень стало
підставою для направлення 05.09.2011р. на
адресу в.о. директора Підприємства
вимоги "Про усунення порушень"
№26-11-14-14/9879.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачем не доведена законність
вимог, які викладені в пунктах 2, 4, 8, 10 та
14 листа від 05.09.2011 № 26-11-14-14/9879, щодо дій
відповідача при проведенні ревізії суд
визнав їх правомірними та такими, які
відповідають діючому законодавству.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позовних вимог апеляційний суд виходив
з того, що пункти 2, 4, 8, 10, 14 вимоги "Про
усунення порушень" від 05.09.2011р.
№26-11-14-14/9879 прийняті відповідачем на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанцій виходячи з
наступного.

Згідно обставин справи між сторонами
виник спір щодо законності пунктів 2, 4,
8, 10, 14 вимоги "Про усунення порушень" від
05.09.2011р. №26-11-14-14/9879 прийнятої
відповідачем.

Відповідно частини 2 статті 2 Закону
України "Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні"
від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ (далі -
Закон № 2939-ХІІ) державний фінансовий
контроль реалізується державною
контрольно-ревізійною службою через
проведення державного фінансового
аудита, перевірки державних закупівель
та інспектування.

Інспектування здійснюється у формі
ревізії та полягає у документальній і
фактичній перевірці певного комплексу
або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті.

Порядок проведення державною
контрольно-ревізійною службою
державного фінансового аудиту та
інспектування встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 20.04.2006 № 550 затверджено Порядок
проведення інспектування державною
контрольно-ревізійною службою (далі -
Порядок № 550).

Згідно пункту 35 Порядку № 550, виявлені
допущені об'єктом контролю порушення
законодавства, контроль за дотриманням
якого віднесено до компетенції служби,
фіксуються в констатуючій частині акта
ревізії з обов'язковим посиланням на
норми законів чи інших
нормативно-правових актів, які
порушено, та зазначенням винних у їх
допущенні осіб.

Ревізією, зокрема, встановлено, що в
порушення рішення Київської міської
ради IV сесії V скликання від 26.06.2007 №
930/1591 "Про вдосконалення паркування
автотранспорту в м.Києві" Підприємство
надавало послуги з паркування, а
відповідно, незаконно отримало дохід у
розмірі 3 303 299,26 грн.

Згідно п.4 рішення Київської міської
ради IV сесії V скликання від 26.06.2007 №
930/1591 "Про вдосконалення паркування
автотранспорту в м. Києві" внесені
зміни до пункту 3 рішення Київради "Про
заходи щодо поліпшення роботи по
організації дорожнього руху, розвитку
мережі паркінгів, автостоянок, місць
для паркування та інших об'єктів
дорожнього сервісу в м. Києві" від 27.11.2003
№ 216/1090, а саме: абзац другий та третій
пункту 3 вважаються такими, що втратили
чинність.

Отже, пунктом 4 рішення Київської
міської ради IV сесії V скликання від
26.06.2007 № 930/1591 скасований дозвіл
районним у м Києві комунальним
підприємствам стягувати збір за
паркування та здійснювати
експлуатацію платних місць паркування.
Пунктом 3 вказаного рішення визначене
комунальне підприємство виконавчого
органу Київради (Київської міської
державної адміністрації)
"Київтранспарксервіс" єдиним
оператором з паркування транспортних
засобів, стягнення паркувального збору
та виготовлення єдиних абонементних
талонів з паркування автомобільного
транспорту.

Згідно п.1 Розпорядження виконавчого
органу Київської міської ради (КМДА)
"Про питання організації управління
районами в м. Києві" від 10.12.2010 № 1112
затверджений перелік підприємств,
організацій та установ, майно яких
передається до сфери управління
районних в м. Києві державних
адміністрацій згідно з додатками 1-10 до
розпорядження. В додатку № 2 до
розпорядження зазначено, що за
комунальним підприємством по
будівництву та експлуатації
автостоянок і гаражів Дарницького
району м. Києва закріплено майно (7
автостоянок, 11 паркувальних
майданчиків, 1 складське приміщення, 3
гаражно-будівельних кооперативи)
передається до сфери управління
районних в м.Києві державних
адміністрацій.

Пунктом 32 Рішення Київської міської
ради VІ сесії VІ скликання від 30.12.2010 №
573/5385 "Про бюджет міста Києва на 2011 рік"
встановлені місцеві податки і збори
відповідно до додатків 12-14 до цього
рішення. Згідно таблиці № 1 до додатка
№ 13 до вказаного рішення визначені
Паркувальні майданчики, які закріплені
за КП "Київтранспарксервіс", в т.ч. ті, що
знаходять на балансі Підприємства, а
саме: 5 паркувальних майданчиків (вул.
Вишняківська, 13, вул. Ревуцького, 15, вул.
Соломії Крушельницької / Лариси
Руденко, вул. Бориспільська, 3/3, вул.
Драгоманова, 31-б, 31-в, 23-б, 40, Бажана, 32, 34
(в рішенні зазначено 32) та 7 автостоянок
(вул. Ревуцького, 1, вул. Бориспільська,
12, Харківське шосе, 146, Харківське шосе,
148, Ревуцького, 19/1, просп. Петра
Григоренка, 13, вул. Бориспільська, 19).

Згідно п. 17.2 розділу 17 "Правила
паркування транспортних засобів у м.
Києві" Правил благоустрою м Києва,
затверджених рішенням Київської
міської ради ІІ сесії VІ скликання від
25.12.2008 № 1051/1051 "плата за послуги з
паркування включає в себе ставку збору
за паркування, відшкодування витрат на
утримання та обслуговування місць для
платного паркування, забезпечення
планового прибутку уповноваженої
особи (оператора)" та "збір за
паркування транспортних засобів -
місцевий податок, зараховується до
бюджету м. Києва".

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Підприємством
отриманий дохід за період з 01.06.2009 по
01.07.2011 на загальну суму 8 123,9 тис. грн., в
т.ч. дохід в сумі 4 884,6 тис. грн. з якого
сплачений збір за паркування
транспортних засобів в загальній сумі 1
581 275,74 грн. за період, що підлягав
ревізії.

Виходячи з вищенаведеного колегія
судді вважає обґрунтованим висновки
суду апеляційної інстанції, що
Підприємством в порушення вимог
рішення Київської міської ради IV сесії
V скликання від 26.06.2007 № 930/1591 "Про
вдосконалення паркування
автотранспорту в м. Києві" надавало
послуги з паркування, а відповідно,
незаконно отримало дохід на загальну
суму 4 884 575,0 грн., з яких перераховано
паркувального збору до місцевого
бюджету на загальну суму 1 581 275,74 грн.
Недоотримання доходу (збитки)
місцевого бюджету склали 3 303,3 тис. грн.

Ревізією також встановлено, що між
Підприємством в особі директора ОСОБА_1
та ДП "Київський ремонтний завод
"Радіан" 01.04.2008 був підписаний договір
зберігання майна № 4. Предметом
вказаного договору є послуги по
зберіганню майна, що належить ТОВ
"Ніал", яке було вилучено відділом
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у м.Києві на підставі акту
опису і арешту майна від 12.03.2008 № 1111/20
згідно з наказом господарського суду м.
Києва від 28.04.2007 № 2/500. За надані послуги
по зберіганню майна, що належить ТОВ
"Ніал" Підприємством протягом періоду,
що підлягав ревізії, було сплачено ДП
"Київський ремонтний завод "Радіан"
грошових коштів в сумі 4 584,0 грн.

Враховуючи ті обставини, що майно, за
зберігання якого сплачувало
Підприємство не належить йому,
відповідач прийшов до обґрунтованих
висновків, що наведені витрати
призвели до збитків Підприємства за
період з 01.06.2009 по 01.07.2011 на загальну
суму 4,58 тис грн. за рахунок
відшкодування витрат сторонніх
організацій.

Щодо висновку контролюючого органу в
частині проведення нарахування та
виплати позивачу заробітної плати не у
відповідності до контракту, колегія
суддів зазначає.

Відповідно до ст.ст. 1 та 2 Закону
України "Про оплату праці" заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.
Додаткова заробітна плата - це
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Згідно ст.18 Кодексу законів про працю
України положення колективного
договору поширюються на всіх
працівників підприємства, установи,
організації незалежно від того, чи є
вони членами професійної спілки, і є
обов'язковими як для власника або
уповноваженого ним органу, так і для
працівників підприємства, установи,
організації.

Відповідно ст.20 Закону України "Про
оплату праці" оплата праці по контракту
встановлюється за згодою сторін, умов
колективної угоди і пов'язана з
виконанням умов контракту.

За встановленими обставинами справи
контракти та колективний договір
підтверджують, що надбавка за
інтенсивність праці та особливий
характер роботи встановлена на
тривалий час в залежності від
надходження грошових коштів за послуги
з теплопостачання за місяць
диференційовано у розмірі від 10 до 60
відсотків. Розпоряджень щодо
скасування встановленої у контракті
надбавки не приймалося.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в період з 07.08.2006 по
27.05.2011 позивач працював на посаді
директора Дарницького підприємства по
будівництву та експлуатації
автостоянок і гаражів Дарницького
району міста Києва. Трудові відносини з
позивачем були оформлені контрактом,
укладеним між ним та Дарницькою
районною у місті Києві державною
адміністрацією в особі голови
адміністрації Сташука В.Ф., пунктом 16
якого визначені умови матеріального
забезпечення керівника. Термін дії
контракту, встановлений до 08.07.2009, було
продовжено згідно додаткової угоди з
07.08.2009 до 08.08.2014 та збільшений посадовий
оклад з 1 200,00 грн. до 3 850,00 грн. Окрім
посадового окладу, позивач мав право на
премії, надбавки за інтенсивність,
винагороду за підсумками за рік,
винагороду за вислугу років, за
виконання особливо важливих завдань.

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про оплату праці", пункту 2 Інструкції
по статистиці заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13.01.2004
№5 та зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 27.01.2004 №114/8713, надбавка
за інтенсивність праці та особливий
характер роботи є складовою частиною
фонду заробітної плати.

Згідно пп. 3 п. 1 постанови Кабінету
Міністрів України "Про умови і розміри
оплати праці керівників підприємств,
заснованих на державній, комунальній
власності, та об'єднань державних
підприємств" від 19.05.1999 № 859 визначено,
що максимальний розмір премії
керівника не може перевищувати розміру
посадового окладу. Розмір посадового
окладу та умови виплати премії
визначені відповідними трудовими
контрактами, в яких при визначенні умов
оплати визначене право керівника на
отримання премії в розмірі до 50%
нарахованої заробітної плати за
посадовим окладом.

Згідно п. 20, 22 Порядку складання,
розгляду, затвердження та основних
вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.02.2002 № 228, під час визначення
обсягів видатків бюджету та/або
надання кредитів з бюджету
розпорядників нижчого рівня головні
розпорядники повинні враховувати
об'єктивну потребу в коштах кожної
установи, виходячи з її основних
виробничих показників і контингентів,
які встановлюються для установ
(кількість класів, учнів у школах, ліжок
у лікарнях, дітей у дошкільних закладах
тощо), обсягу виконуваної роботи,
штатної чисельності, необхідності
погашення дебіторської і
кредиторської заборгованості та
реалізації окремих програм і намічених
заходів щодо скорочення витрат у
плановому періоді. Обов'язковим є
виконання вимоги щодо першочергового
забезпечення бюджетними коштами
видатків на оплату праці з
нарахуваннями, виплату стипендії, а
також на господарське утримання
установ. Під час визначення видатків у
проектах кошторисів установи повинен
забезпечуватися суворий режим
економії коштів і матеріальних
цінностей. До кошторисів можуть
включатися тільки видатки, передбачені
законодавством, необхідність яких
обумовлена характером діяльності
установи.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_1 затверджений
власний посадовий оклад у завищених
розмірах (в порівнянні з контрактом) за
період з 01.06.2009 по 07.08.2009 на суму 2 650,0 грн.
щомісяця та за період з 01.03.2010 по 21.07.2010
на суму 770,0 грн. щомісяця без
затвердження відповідним органом.

Виходячи з наведеного колегія суддів
вважає вірними висновки суду
апеляційної інстанції, що такі дії
ОСОБА_1 призвели до незаконного
нарахування позивачу заробітної плати
за період з 01.06.2009 по 01.07.2011 на загальну
суму 38 539,18 грн. та зайво перераховано до
державних цільових фондів та єдиного
соціального внеску в загальній сумі 14
529,00 грн.

Що стосується правомірності висновку
відповідача в частині порушення норм
чинного законодавства при складанні
штатних розписів щодо правильності
встановлення посадових окладів,
колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 64
Господарського кодексу України,
підприємство має право самостійно,
тобто без погодження з виборним
органом первинної профспілкової
організації або іншим представницьким
органом найманих працівників, поряд з
визначенням організаційної структури,
установлювати чисельність і штатний
розпис.

Згідно зі статтею 46 Переліку типових
документів, що утворюються в
діяльності органів державної влади та
місцевого самоврядування, інших
підприємств, установ та організацій, із
зазначенням строків зберігання
документів, затвердженого наказом
Головного архівного управління при
Кабінеті Міністрів України від 20 липня
1998 року № 41 штатний розпис і зміни до
нього зберігаються на підприємстві, в
установі, організації - постійно.

Штатний розпис складають у цілому по
підприємству, установі, організації
(далі - підприємство), затверджують з
урахуванням практики на кожний
календарний рік до його початку.

Розроблення штатного розпису
здійснюється на основі затвердженої
структури підприємства, чисельності
працівників, положення про оплату
праці та з урахуванням вимог
нормативно-правових актів, зокрема
Закону України "Про оплату праці" від 24
березня 1995 року № 108/95-ВР (далі - Закон №
108), Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників,
затвердженої наказом Міністерства
праці України, Міністерства юстиції
України, Міністерства соціального
захисту населення України від 29 липня
1993 року № 58, Національного
класифікатора України ДК 003:2010
«Класифікатор професій» (далі - КП),
випусків ДКХП. Останні (тобто випуски
ДКХП) є нормативним документом,
обов'язковим з питань управління
персоналом на підприємствах усіх форм
власності і видів економічної
діяльності. Випуски ДКХП і штатний
розпис є основою для розроблення
посадових інструкцій (лист
Міністерства праці та соціальної
політики України від 03 жовтня 2005 року №
36-508).

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в період з 01.06.2009 по
01.07.2011 на підприємстві були затверджені
4 штатні розклади, а саме: станом на
01.09.2008 із штатом 21 одиниць та місячним
фондом заробітної плати - 39 830,00 грн.;
станом на 01.03.2010 із штатом 22 одиниці та
місячним фондом заробітної плати - 47
640,00 грн.; станом на 01.11.2010 із штатом 16
одиниць та місячним фондом заробітної
плати - 39 056,00 грн.; станом на 26.01.2011 - із
штатом 129 одиниць та місячним фондом
заробітної плати - 76 020,00 грн.

Відповідно до ст.96 Кодексу законів про
працю України, основою організації
оплати праці є тарифна система оплати
праці, яка включає тарифні сітки,
тарифні ставки, схеми посадових
окладів і тарифно-кваліфікаційні
характеристики (довідники). Тарифна
система оплати праці використовується
для розподілу робіт залежно від їх
складності, а працівників - залежно від
їх кваліфікації та за розрядами
тарифної сітки. Вона є основою
формування та диференціації розмірів
заробітної плати. Формування тарифної
сітки (схеми посадових окладів)
провадиться на основі тарифної ставки
робітника першого розряду, яка
встановлюється у розмірі, що перевищує
законодавчо встановлений розмір
мінімальної заробітної плати, та
міжкваліфікаційних (міжпосадових)
співвідношень розмірів тарифних
ставок (посадових окладів). Посадовий
оклад, тарифна ставка (оклад) - по кожній
посаді (окремо), групі штатних одиниць
працівників відповідної професії та
кваліфікації проставляється розмір
посадового окладу, тарифної ставки
(окладу) згідно з умовами оплати праці,
зокрема, затвердженими тарифною сіткою
- для технічних працівників і
робітників та схемою посадових окладів
- для керівного складу, професіоналів і
фахівців підприємства. В свою чергу
місячний фонд заробітної плати -
проставляється сума посадового окладу
(тарифної ставки) і надбавки, доплати
(за наявності) по кожній посаді, групі
штатних одиниць працівників
відповідної професії та кваліфікації.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що при проведенні ревізії
відповідачем було виявлено
недотримання вимог п.5.14 колективного
договору Підприємства, затвердженого
Дарницькою РДА у м.Києва від 12.07.2007 №435 в
частині міжкваліфікаційного
(міжпосадового) співвідношення
посадових окладів від мінімальної
заробітної плати (працівник основної
професії відповідно до п. 5.4
колективного договору - контролер)
протягом періоду, що підлягав ревізії,
що виявилося у завищенні розмірів
посадових окладів при їх затвердженні
(навіть при розрахунку окладу від
максимально можливих окладів і
максимального значення по шкалі
коефіцієнтного співвідношення), що
призвело до незаконного нарахування
працівникам Підприємства заробітної
плати та премій, відпускних,
лікарняних, матеріальних допомог за
період з 01.05.2009 по 01.07.2011 на загальну
суму 314 452,73 грн.

Щодо висновків контролюючого органу в
частині завищення вартості виконаних
робіт при використанні коштів на
ремонтні роботи, колегія суддів
зазначає.

Ревізією встановлено, що між
Дарницьким підприємством по
будівництву та експлуатації
автостоянок і гаражів Дарницького
району міста Києва (замовник) та ТОВ
"Смартбудресурс" (підрядник) 05.11.2009 був
укладений договір підряду № 05/11-09, за
умовами якого підрядник зобов'язується
за завданням замовника виконати роботи
по улаштуванню благоустрою території
(згортання відпрацьованого щебеневого
баласту) та приведення території у
належний санітарно-технічний стан за
адресою: м. Київ, пр-т Бажана, напроти
будинків 7-і, 9, 9/13, а замовник прийняти і
сплатити вартість вказаних робіт, яка
становить 495 000,00 грн. До вказаного
договору було надано акт
здачі-прийняття виконаних робіт від
26.02.2010 на загальну суму 495 000,00 грн.

Крім того, в ході ревізії було надано
договір підряду від 25.02.2010 № 25/02-10,
укладений з вищевказаним товариством,
за умовами якого підрядник
зобов'язується за завданням замовника
виконати роботи по улаштуванню
твердого покриття майданчиків для
тимчасового відстою та зберігання
транспортних засобів за адресами вул.
Здолбунівська перетин проспекту
П.Григоренка; вулиці Драгоманова у
дворі будинків 42, 44-а, 44/33. Вартість
виконання робіт становить 583 900,00 грн.,
які повинні бути виконані протягом
одного місяця з моменту отримання
попередньої оплати. До вказаного
договору надано акт здачі-прийняття
виконаних будівельних робіт типова
форма № КБ-2В за травень 2010 року,
відповідно до якого загальна вартість
виконаних робіт становить 220 000,00 грн.

Також, був укладений договір підряду
укладений між Дарницьким
підприємством по будівництву та
експлуатації автостоянок і гаражів
Дарницького району міста Києва
(замовник) та ТОВ "Леміш Груп"
(підрядник) від 03.05.2010 № 03/05-10 предметом
якого є виконання підрядником за
завданням замовника робіт по
улаштуванню твердого покриття
майданчиків для тимчасового відстою та
зберігання транспортних засобів за
адресами: вул. Здолбунівська перетин
проспекту Григоренка; вулиці
Драгоманова у дворі будинків 42, 44-а, 44/33.
Вартість виконання робіт за договором
становить 170 100,00 грн. До вказаного
договору було надано акт
здачі-прийняття виконаних будівельних
робіт типова форма № КБ-2В за травень 2010
року, відповідно до якого загальна
вартість виконаних робіт становить 170
100,00 грн.

Між Дарницьким підприємством по
будівництву та експлуатації
автостоянок і гаражів Дарницького
району міста Києва (замовник) та ТОВ
"АМАТИС" (підрядник) 05.07.2010 був укладений
договір підряду № 05/07-10 за умовами
якого підрядник зобов'язується за
завданням замовника виконати роботи по
улаштуванню твердого покриття
майданчиків для тимчасового відстою та
зберігання транспортних засобів за
адресами: вул. Здолбунівська перетин
проспекту Григоренка; вулиці
Драгоманова у дворі будинків 42, 44-а, 44/33.
Вартість виконання робіт становить 239
000,00 грн. До вказаного договору надано
акт здачі-прийняття виконаних
будівельних робіт типова форма № КБ-2В
за вересень 2010 року, відповідно до
якого загальна вартість виконаних
робіт становить 239 000,00 грн. Загальна
вартість робіт згідно актів приймання
виконаних будівельних робіт по
вищевказаних договорах становить 629
100,00 грн.

Як вбачається з висновків акту ревізії,
в ході проведення контрольного
обстеження виконаних робіт TOB "АМАТИС",
TOB "ЛЕМІШ ГРУП", TOB "СМАРТБУДРЕСУРС" було
встановлено завищення вартості
виконаних робіт на суму 27 994,80 грн., що
призвело до порушення вимог п.3.3.12 ДБН Д.
1.1-1-2000, ч. 1 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" та п.2.14 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є саме первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні облікові документи можуть
бути складені на паперових носіях і
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складений документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст.
2 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 5 червня 1995 р. за № 168/704, де
зокрема, передбачено, що первинні
документи - це письмові свідоцтва, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Відповідальність за несвоєчасне
складання первинних документів та
недостовірність відображених у них
даних несуть особи, які склали та
підписали ці первинні документи (п. 2.14.
вказаного Положення).

В свою чергу, пунктом 3.3.1 ДБН Д.1.1-1-2000,
передбачено, що договірна ціна - це
кошторис вартості підрядних робіт, за
яку підрядна організація, визначена
виконавцем робіт, згодна виконати
об'єкт замовлення. Сторони самостійно
визначають умови договору, взаємні
зобов'язання, враховуючи при цьому
чинні нормативні документи. Головними
умовами договору підряду є строки
будівництва та його ціна.

Правила застосування кошторисних норм
при визначенні прямих витрат у
вартості будівництва наведені в ДБН
Д.1.1-1-2000. Загальнодержавні будівельні
кошторисні нормативи обов'язкові для
застосування всіма організаціями,
установами і підприємствами незалежно
від їх відомчої належності і форм
власності при визначенні вартості
будов (об'єктів), будівництво яких
здійснюється із залученням бюджетних
коштів або коштів підприємств, установ
і організацій державної власності (п.
1.2.2 ДБН Д.1.1-1-2000).

У відповідності до п. 3.1.10.9 ДБН Д.1.1-1-2000
поточні ціни на матеріали для
будівництва визначаються
франко-приоб'єктний склад будівельного
майданчика і на встановлену одиницю
виміру враховують такі елементи
вартості: відпускну ціну; вартість
тари, упаковки і реквізиту; вартість
транспортування і вантажних робіт;
заготівельно-складські витрати.

Відповідно до п. 3.3.2 ДБН Д.1.1-1-2000,
договірна ціна на будівництво об'єкту
формується претендентом на виконання
робіт (генпідрядником), погоджується із
замовником і є невід'ємною частиною
контракту.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що має місце
невідповідності результатів
контрольного обміру фактичним
результатам виконаних робіт виявлених
проведеною ревізією, що вказує на
порушення позивачем вимог чинного
законодавства в цій частині та
обґрунтованості вимоги відповідача в
цій частині .

Враховуючи вищенаведене суд
апеляційної інстанції дійшов до
вірного висновку про наявність підстав
відмови в задоволенні позовних вимог в
частині скасування пунктів 2, 4, 8. 10 та 14
вимоги Контрольно-ревізійного
управління в м. Києві від 05.09.2011 №
26-11-14-14/9879.

Відповідно ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи. При
цьому колегія суддів зазначає, щ0о
справа переглядається в межах
касаційної скарги.

З урахуванням викладеного, судом
апеляційної інстанції винесене
законне і обґрунтоване рішення,
постановлене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав передбачених ст.ст.237-239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: