Справа № 802/314/14-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 березня 2014 р. Справа № 802/314/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд в складі

Головуючого судді Мультян Марини
Бондівни,

Суддів: Віятик Наталії
Володимирівни

Поліщук Ірини Миколаївни

за участі секретаря судового
засідання: Щербацької Ольги Сергіївни

представників сторін:

позивача: ОСОБА_2- адвокат

відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_3

до: Міністерства екології та
природних ресурсів України

про: стягнення сум невиплаченої
заробітної плати

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернувся
ОСОБА_3 до Міністерства екології та
природних ресурсів України про
стягнення сум невиплаченої заробітної
плати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України № 1363-0 від 21 грудня
2010 року його звільнено з посади
завідувача сектору запобігання та
протидії корупції у зв'язку із змінами
в організації виробництва і праці за
пунктом 1 статті 40 Кодексу законів
України про працю України з виплатою
вихідної допомоги у розмірі
триразового середньомісячного
заробітку. Так, станом на момент
звернення до суду ОСОБА_3 не виплачено
заробітну плату за листопад 2010 року у
сумі 2447 грн. та вихідну допомогу у сумі
13192 грн. 83 коп.

Представник позивача в судовому
засіданні заявлений адміністративний
позов підтримав у повному обсязі та
просив його задовольнити посилаючись
на обставини викладені у позовній
заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, проте надав
заперечення на адміністративний позов,
відповідно до яких просив відмовити у
задоволенні адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, заслухавши пояснення
представника позивача та оцінивши
докази, які є у справі, колегія суддів
дійшла висновку, що заявлений
адміністративний позов задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України № 1363-0 від 21 грудня 2010 року
ОСОБА_3 звільнено з посади завідувача
сектору запобігання та протидії
корупції у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці за
пунктом 1 статті 40 Кодексу законів
України про працю України з виплатою
вихідної допомоги у розмірі
триразового середньомісячного
заробітку. Згідно із наказом № 1363-0 від
21 грудня 2010 року ОСОБА_3 необхідно
виплатити грошову компенсацію за 14
календарних днів невикористаної
щорічної відпустки за робочий час за
період з 09 листопада 2009 року по 08
листопада 2010 року за 04 календарних днів
невикористаної щорічної відпустки за
робочий період з 09 листопада 2010 року по
21 грудня 2010 року, за 15 календарних днів
невикористаної додаткової оплачуваної
відпустки за стаж державної служби за
2009 рік та за 15 календарних днів
невикористаної додаткової оплачуваної
відпустки за стаж державної служби за
2010 рік.

16 березня 2011 року ОСОБА_3 із заявою
звернувся до голови комісії по
трудових спорах Міністерства екології
та природних ресурсів України.

Листом № 6859/08/10-11-МП від 05 квітня 2011 року
ОСОБА_3, повідомлено, що відповідно до
наказу № 1363-0 від 21 грудня 2010 року йому
було нараховано грошову компенсацію за
48 календарних днів невикористаної
відпустки, вихідна допомога у розмірі
триразового середньомісячного
заробітку згідно із Законом України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", яка
фінансується з Чорнобильського фонду.
Окрім того, була нарахована допомога з
тимчасової втрати працездатності за
листопад-грудень 2010 року, заробітна
плата за 3 робочі дні грудня 2010 року.

Даючи правову оцінку діям відповідача,
колегія суддів зважає на таке.

Відповідно до пункту 13 постанови
Кабінету Міністрів України № 1422 від 08
грудня 2009 року "Питання про запобігання
та протидії корупції в органах
виконавчої влади" призначення на
посаду та звільнення з посади
керівника структурного підрозділу з
питань запобігання та протидії
корупції потребує погодження з
урядовим уповноваженим з питань
антикорупційної політики Кабінету
Міністрів України.

ОСОБА_3 28 грудня 2009 року призначено на
посаду завідувача сектору запобігання
протидії корупції Мінприроди.
Призначення відбулось з порушенням
вимог зазначеної постанови Кабінету
Міністрів України. Листами заступника
Міністра Кабінету Міністрів України -
Урядового уповноваженого з питань
антикорупційної політики було
звернуто увагу на порушення
установленого порядку погодження
призначення керівника підрозділу з
питань запобігання та протидії
корупції; з урахуванням недоліків у
роботі кандидатура ОСОБА_3 на посаду
завідувача сектором з питань
запобігання та протидії корупції не
було погоджена.

У зв'язку з веденням в дію нової
структури центрального апарату
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України,
затвердженого наказом № 289 від 22липнян
2010 року Мінприроди і штатного розпису
затвердженого наказом Мінприроди № 346
від 30 серпня 2010 року та проведенням
заходів із працевлаштування
працівників відповідно до нового
штатного розпису ОСОБА_3 було
запропоновано посаду головного
спеціаліста відділу документального
забезпечення та роботи із зверненням
громадян Департаменту забезпечення
діяльності Міністра та кадрової
роботи. Оскільки ОСОБА_3 відмовився від
вказаної посади його було звільнено із
займаної посади у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці за
пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про
працю України.

Частиною 1 статті 116 вищенаведеного
Кодексу передбачено, що при звільненні
працівника виплата всіх сум, що
належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок.

Так, розрахунки по заробітній платі з
ОСОБА_3 були включені у відомість на
виплату грошей від 27 грудня 2010 року (а.с.
25). За дорученням ОСОБА_3 на отримання
заробітної плати, яка зазначена у
відомості від 27 грудня 2010 року в сумі
10526,18 грн. отримав провідний спеціаліст
ОСОБА_6 (а.с. 26). Окрім того, позивачу не
виплачено депоновану заробітну плату у
сумі 2447,84 коп. за листопад 2010 року, яка
знімається з депонованого рахунку лише
за заявою працівника, а також вихідну
допомогу так як кошти від
Чорнобильського фонду не надходили.

24 травня 2011 року ОСОБА_3 звернувся до
Міністра екології та природних
ресурсів України із проханням провести
із ним розрахунки по заробітній платі
та вихідній допомозі, а також зазначив
реквізити карткового розрахунку.

Листом від 06 червня 2011 року ОСОБА_3
повідомлено, що кошти в сумі 10526,18 грн.
йому виплачено, а також те, що кошти в
сумі 2447 грн. 84 коп. буде перераховано на
його картковий рахунок (а.с. 27).

Однак, відповідно до виписки з рахунку
від 23 липня 2012 року депонована
заробітна плата за листопад 2010 року в
сумі 2447 грн. 84 коп. повернута на рахунок
Мінприроди України, так як невірно
вказаний номер картки отримувача (а.с.
28).

Окрім того, відповідно до письмових
пояснень відповідача ОСОБА_3 міг
отримати кошти з депонованого рахунку
особисто у відділі бухгалтерського
обліку та фінансової звітності
звернувшись із заявою або отримавши
картку зазначивши в ній правильні
реквізити, але не скористався свої
правом. В судовому засіданні
представник позивача пояснив, що
станом на день проведення судового
засідання по даній справі, позивач
нового рахунку не відкривав, та до
відповідача не звертався.

Щодо вимоги позивача щодо стягнення
вихідної допомоги, суд враховує
наступне.

Відповідно до пункту 1 статті 21 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам
віднесеним до категорії 1, надаються
гарантовані державою компенсації та
пільги.

Листом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України № 4057/08/10-11-МП від 22 лютого 2011
року на ім'я начальника Головного
управління соціального захисту
населення Костюренко Т.М. надано
розрахунок видатків для виплати
компенсації та допомоги, надання пільг
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статі 1 Закону України
"Про формування, порядок надходження і
використання коштів Фонду для
здійснення заходів щодо ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи
та соціальним захистом населення
провадиться за рахунок коштів Фонду
для здійснення заходів щодо ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи
та соціального захисту населення та
інших джерел визначених законом
України.

Так, кошти на даний від Чорнобильського
фонду не надходили. Мінприроди України
не має правових підстав виплати
вихідної допомоги ОСОБА_3 у зв'язку з
тим, що вихідна допомога виплачується
за рахунок коштів Фонду, а не
Міністерства природи.

Щодо вимоги позивача про стягнення з
Мінприроди середнього заробітку за час
затримки розрахунку, суд враховує
наступне.

Відповідно до частини 2 статті 117
Кодексу законів про працю України при
наявності спору про розміри належних
звільненому працівникові сум власник
або уповноважений ним орган повинен
сплатити зазначене в цій статті
відшкодування в тому разі, коли спір
вирішено на користь працівника. Якщо
спір вирішено на користь працівника
частково, то розмір відшкодування за
час затримки визначає орган, який
виносить рішення по суті спору.

Оскільки позивачем не оскаржувалась
законність звільнення, тому сплата
відшкодування по заявленій сумі є
необґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 статті 11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних справах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до статті 71 кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Згідно статті 86 КАС України, суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відтак, з огляду на матеріали справи,
колегія суддів вважає, що доведені
відповідачем та підтверджені
документальними доказами у справі дії
останнього, щодо здійснення
розрахунків із позивачем, а тому в
задоволенні адміністративного позову
необхідно відмовити.

Оскільки позивачу в задоволенні
адміністративного позову відмовлено, а
також за відсутності витрат, пов'язаних
із залученням свідків та проведенням
судових експертиз, судові витрати
стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову
відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Головуючий суддя
Мультян Марина Бондівна Судді
Віятик Наталія Володимирівна
Поліщук Ірина Миколаївна