Справа № 872/9028/13
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2014 рокусправа №
385/702/13-а(2а/385/27/13)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Юхименка О.В.

суддів: Мельника
В.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Федосєєва Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Гайворонського
районного суду Кіровоградської
області

від 13 травня 2013 року

у справі № 385/702/13-а
(2-а/385/27/13)

за позовом ОСОБА_1,

АДРЕСА_1;

до відповідача Управління
Пенсійного фонду України

в Гайворонському
районі Кіровоградської області,

вул. К. Маркса,
20/10, м. Гайворон Кіровоградської, 26300;

про скасування акта, -

встановив: 08 травня 2013 року ОСОБА_1
подав позов до Управління Пенсійного
фонду України в Гайворонському районі
Кіровоградської області про визнання
протиправними дій в частині стягнення
зайво отриманих коштів на загальну
суму 37.778,32 грн., про скасування
Розпорядження від 26 лютого 2013 року, та
про стягнення зайво утриманої суми
пенсії, починаючи з 01 березня 2013 року.

Гайворонський районний суд
Кіровоградської області (суддя Панасюк
І.В.) своєю ухвалою від 13 травня 2013 року
позовну заяву залишив без розгляду на
підставі частини першої статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Ухвала суду мотивована тим, що в силу
частини п'ятої статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
для звернення до адміністративного
суду щодо оскарження рішення суб'єкта
владних повноважень, на підставі якого
ним може бути заявлено вимогу про
стягнення грошових коштів,
встановлюється місячний строк. На
підставі Розпорядження від 26 лютого 2013
року, яке Позивач оскаржує в судовому
порядку, з 01 березня 2013 року з ОСОБА_1
стягуються кошти.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим актом, у поданій апеляційній
скарзі ОСОБА_1, Позивач, вказує на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
Розпорядження від 26 лютого 2013 року, яке
Позивач оскаржує в судовому порядку,
було видано тільки 10 квітня 2013 року,
після втручання прокуратури
Гайворонського району.

Просить ухвалу суду скасувати, з
направленням справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Процесуальним правом на участь
представника в судовому засіданні
сторони не скористались. Про дату, час
та місце судового розгляду
повідомлялись у встановленому порядку.

З огляду на приписи статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм процесуального права при винесені
оскарженого рішення, виходить з
наступного.

Строк звернення до суду в
адміністративному судочинстві - це
період часу, у межах якого особа
може звернутися до адміністративного
суду з позовною вимогою про захист
своїх прав, свобод та інтересів у
сфері публічних відносин.

Загальні положення визначення строків
звернення до суду та процесуальних
строків містяться в главі 8 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

І в силу частини першої статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Аналогічні приписи містять пункт 5
частини першої статті 107; частина п'ята
статті 121 Кодексу адміністративного
судочинства України; пункт 9 частини
першої статті 155 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

В той же час, строки для звернення до
адміністративного суду, якщо не
встановлено інше, обчислюються з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Отже, виходячи з приписів указаної
норми, початок перебігу строку
звернення до адміністративного суду
пов'язується, з одного боку, з
об'єктивним моментом, тобто
порушенням суб'єктивного права, а з
другого боку, із суб'єктивним
моментом, коли особа, яка звертається
до суду, дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Якщо заявник доведе, що йому стало
відомо про порушення свого права
пізніше, перевага повинна надаватися
суб'єктивному моменту.

Таке вирішення питання видається
справедливим, оскільки в разі, якщо
уповноважена особа не знає про
порушення свого права, то вона,
відповідно, не може скористатися
правом на судовий захист.

Саме суб'єкт владних повноважень може
доводити, що про порушення права
заявнику повинно було стати відомо
раніше, ніж фактично.

За змістом апеляційної скарги її
заявник посилається на те, що предметом
позову фактично були дії виконавчої
служби, про які Позивач обізнаний
тільки 10.04.2013р.

Отже, суд у цьому випадку для
встановлення початку перебігу строку
звернення до суду мав встановити
обставини про день коли особа, яка
звертається до суду, дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
своїх прав, свобод чи інтересів,
установити дату (час), коли особа
звернулася до суду (подала позов до
суду).

Тому встановлення таких обставин
доцільне лише в судовому засіданні.

Загалом за теорією, у тому числі й
процесуальним законодавством, суддя
без проведення судового засідання,
дослідження та оцінки доказів не може
встановлювати обставини справи, у
тому числі й обставини щодо початку
строку звернення до
адміністративного суду, зокрема
обставини, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
своїх прав, свобод чи інтересів.

Недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими, є
підставами для скасування ухвали суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення.

Керуючись ст. 195, п. 3 ч. 1 ст. 199, ст. 202
Кодексу адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Гайворонського районного суду
Кіровоградської області від 13 травня
2013 року у справі № 385/702/13-а (2-а/385/27/13)
скасувати, з направленням справи до
суду першої інстанції для вирішення
питання про відкриття провадження у
справі.

Ухвала суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту
проголошення та окремому оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
О.В. Юхименко

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
Л.П. Туркіна