Справа № 286/5385/13-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"25" березня 2014 р.
Справа № 286/5385/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Майора Г.І.

суддів:
Бучик А.Ю.

Одемчука Є.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області на ухвалу
Овруцького районного суду
Житомирської області від "21" листопада
2013 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області про визнання бездіяльності
протиправною і зобов'язання вчинити
дії ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року державний виконавець
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області звернувся до суд
з поданням про зміну способу і порядку
виконання даного рішення, посилаючись
на неможливість виконання рішення
внаслідок відсутності фінансування
боржника.

Ухвалою Овруцького районного суду
Житомирської області від 21 листопада
2013 року відмовлено в задоволенні
подання державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області про зміну
способу та порядку виконання судового
рішення..

Не погоджуючись з судовим рішенням,
державний виконавець Відділу
примусового виконання рішень УДВС ГУЮ
у Житомирській області подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
як таку, що постановлена з порушенням
норм процесуального права та прийняти
нову, якою подання задовольнити.

Стягувач, боржник та орган ДВС не
скористалися своїм правом на участь в
судовому засіданні: повноважних
представників в засідання суду не
направили, про причини неявки суд не
повідомили, хоча про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином.

За таких підстав, з врахуванням
приписів ч.4 ст.196 КАС України, п.2 ч.1 ст.197
КАС України розгляд апеляційної скарги
здійснюється судової колегією за
відсутності стягувача, боржника та
представника органу ДВС, в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального законодавства, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на таке.

01 січня 2013 набрав чинності Закон
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень", який
встановлює гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
"Про виконавче провадження", та
особливості їх виконання.

Відповідно до статті 2 цього Закону
держава гарантує виконання рішення
суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є, зокрема,
державний орган.

Водночас судові рішення у справах,
пов'язаних із соціальними виплатами,
які мають зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

У відповідності до ч.1 ст.263 КАС України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Зазначеній нормі кореспондує ч.1 ст.36
Закону України "Про виконавче
провадження", відповідно до якої, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання.

Вказані норми не містять виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що підставою
для зміни чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення є
обставини, що роблять виконання
судового рішення неможливим. В даному
випадку це відсутність коштів на
рахунках територіального управління
Пенсійного фонду.

В ч.2 ст.7 Закону України "Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень"
зазначається, що у разі якщо рішення
суду, зазначені в частині першій цієї
статті, не виконано протягом двох
місяців з дня винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження,
крім випадків, коли стягувач
перешкоджає провадженню виконавчих
дій, державний виконавець зобов'язаний
звернутися до суду із заявою про зміну
способу і порядку виконання рішення.

Однак, з наданих державним виконавцем
документів щодо обгрунтування свого
подання вбачається, що державним
виконавцем порушено вимогу щодо
проведення виконавчих дій з виконання
рішення немайнового характеру. Як
наслідок цього, відсутнє право на
звернення державного виконавця з
поданням про зміну способу і порядку
виконання судового рішення, так як не
дотримано терміну перебування
виконавчого документу на виконанні не
менше двох місяців.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.11
Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець, зокрема,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відтак колегія суддів вважає, що
державним виконавцем не було вжито
заходів щодо встановлення відсутності
коштів на рахунку у відповідача.
Звертаючись до суду з поданням про
зміну способу та порядку виконання
рішення суду державний виконавець
посилається лише на лист
територіального управління Пенсійного
фонду без надання доказів, зокрема,
розпорядження щодо здійснення
перерахунку пенсії на виконання
рішення, доказів щодо наявності на
розрахункових рахунках кошторисних
призначень на виплату вказаних доплат
до пенсії.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що подання органу державної
виконавчої служби є необґрунтованим,
тому не підлягає задоволенню.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Відповідно до статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а ухвалу суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції. Ухвала суду першої
інстанції прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів уважає, що ухвала суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою,
відповідає матеріалам справи та
чинному законодавству, а підстави для
задоволення апеляційної скарги
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області залишити без задоволення, а
ухвалу Овруцького районного суду
Житомирської області від "21" листопада
2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Г.І. Майор

судді: (підпис)
А.Ю.Бучик

(підпис)
Є.В.Одемчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Г.І. Майор

Роздруковано та надіслано: р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області вул.Леніна, 12,м.Овруч,Овруцький
район, Житомирська область,11100

4 - заявнику Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області майдан Соборний,1, м.Житомир,
10014 - ,