Справа № 761/30070/13-а
Суддя: Осаулов А. А.
Дата ухвалення: 2014-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/32/2014
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 березня 2014 року
Шевченківський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

при секретарі Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до інспектора дорожньої
патрульної служби взводу роти з
обслуговування СП ДПС ДАІ в м.Києві
Нішпорського Дмитра Миколайовича про
скасування постанови серії АА2 №842319 у
справі про адміністративне
правопорушення від 27 жовтня 2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду
м.Києва з адміністративним позовом
звернувся ОСОБА_1 до інспектора
дорожньої патрульної служби взводу
роти з обслуговування СП ДПС ДАІ в
м.Києві Нішпорського Д.М. про
скасування постанови серії АА2 №842319 у
справі про адміністративне
правопорушення від 27 жовтня 2013 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що він 27.10.2013 року керував
автомобілем марки Hyundai 130, д.н.з. НОМЕР_3
і, проїжджаючи площу Вокзальну в м.
Києві відчув, що у нього раптово
підвищився артеріальний тиск, заболіла
голова. Він зрозумів, що подальший рух
в такому стані може створити небезпеку
для інших учасників дорожнього руху. З
метою виправлення ситуації, він
вирішив купити в аптеці ліки
(«Каптопрес»), тому зупинився біля
Залізничного вокзалу приблизно на
відстані 20-30 метрів від центрального
входу до приміщення залізничного
вокзалу, де було єдине вільне місце.
Ввімкнув аварійну світлову
сигналізацію та пішов до аптеки. Через
погане самопочуття знаку «зупинка
заборонена» він не бачив. Щодо нього
було складено протокол та винесена
постанова за порушення вимог п.3.34 ПДР
України та він був притягнутий до
адмінвідповідальності за ч.1 ст.122 КУаАП
і накладений на нього адміністративний
штраф в розмірі - 255 грн.

Зазначену постанову Позивач вважає
такою, що винесена незаконно, з
порушенням застосування норм діючого
законодавства України у зв'язку з чим,
просить її скасувати.

Позивач та Відповідач у судове
засідання не з'явились, про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, про причини неявки відповідач
суд не повідомив, а позивач просив суд
провести судовий розгляд у його
відсутність.

На підставі ч.6 ст. 128 КАС України, якщо
немає перешкод у розгляді справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні.

Так, судом враховано, що постанова про
притягнення фізичних осіб до
адміністративної відповідальності є
правовим актом індивідуальної дії (п.3
Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України № 2 від
06.03.2008 року).

За ч.1 ст. 171-2 КАС України
адміністративна справа з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності вирішується
місцевими загальними судами як
адміністративними судами.

Виходячи з положень п.2 ч.1 ст.18, ч.2 ст.19
КАС України справа розглядається
місцевим загальним судам, як
адміністративним судам, зокрема за
місцем знаходження відповідача.

Вивчивши матеріали справи, встановивши
обставини справи та оцінивши
відповідні їм докази, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з огляду на
таке.

Як вбачається з Протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АВ2 №598112 від 27.10.2013 року, що був
складений відносно Позивача, то у
протоколі зазначено, що ОСОБА_1 27.10.2013
року о 07.30 год. на площі Вокзальній в
м.Києві, керуючи автомобілем марки
«Хундай» д.н.з. НОМЕР_3, здійснив стоянку
в зоні дії дорожнього знаку «Зупинка
заборонена», чим порушив п.п.3.34 ПДР
України, за що передбачено
відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.
(а.с.6). При цьому, в протоколі ОСОБА_1
здійснив запис, що він з протоколом не
згоден, здійснив зупинку в зв»язку з
необхідністю купівлі ліків, порушень
Правил дорожнього руху він не вчиняв.

За вказаним Протоколом інспектором
дорожньої патрульної служби взводу
роти з обслуговування СП ДПС ДАІ в
м.Києві Нішпорським Д.М. відносно
Позивача було винесено постанову в
праві про адміністративне про
адміністративне правопорушення серії
АА2 №842319 за скоєння Позивачем
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у розмірі -
255,00 грн. (а.с.7). Постанова отримана
Позивачем 27.10.2013 року.

У Постанові Відповідач встановив, що
ОСОБА_1 27.10.2013 року о 07.30 год. на площі
Вокзальній в м.Києві, керуючи
автомобілем марки «Хундай» д.н.з.
НОМЕР_3, здійснив стоянку в зоні дії
дорожнього знаку «Зупинка заборонена»,
чим порушив п.п.3.34 ПДР України, за що
передбачено відповідальність за ч.1
ст.122 КУпАП.. Зазначена постанова
перевірялась судом на предмет
дотримання суб'єктом владних
повноважень принципів правомірної
адміністративної поведінки, а саме: чи
прийнято рішення обґрунтовано, тобто з
урахуванням всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
безсторонньо (неупереджено),
добросовісно, розсудливо.

Відповідно до вимог статті 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач по справі не з"явившись у
судові засідання, не надав суду доказів
в обґрунтування правомірності своїх
дій.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі
про адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Однак, суду не надано доказів скоєння
Позивачем правопорушення відображених
у протоколі та постанові від 27.10.2013р., в
порядку ст. 251 КУпАП. Так в протоколі про
адміністративне правопорушення та в
постанові від 27.10.2013 року не зазначено
розташування відповідних дорожніх
знаків, не зазначено про наявність
схеми розташування дорожніх знаків, їх
наявність, місце розташування
автомобіля позивача, не вказано про
пояснення та дані щодо очевидців та
свідків вказаної події, що мала місце
27.10.2013р. за участю позивача, не надано
доказів фіксування зазначених подій
технічними приладами, що мають функції
фото - і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото - і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, чи інших
документів.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не
може бути підданий заходу впливу у
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом. При
цьому, провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законів.

В силу принципу презумпції
невинуватості, діючого в
адміністративному праві, всі сумніви у
винності особи, що притягується до
відповідальності, тлумачаться на її
користь. Недоведена вина прирівнюється
до доведеної невинуватості. Всі факти
встановлені судом у сукупності
викликають сумніви щодо факту самого
правопорушення та законності його
фіксації. Рішення суб»єкта владних
повноважень повинно бути законним і
обґрунтованим і не може базуватись на
припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення
позивачем правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на думку
суду, є недоведеним.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом. Згідно зі ст. 252 КУпАП орган
(посадова особа), що розглядає справу
про адміністративне правопорушення
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і
правосвідомістю.

В порушення вказаних вимог
Відповідачем не було вжито всіх
заходів до повного, всебічного та
об'єктивного з'ясування обставини, що
мали значення для правильного
вирішення справи належним чином за
таких підстав оскаржувана постанова
підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23.12.2005 року
№14 "Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті"
встановлено, що зміст постанови має
відповідати вимогам, передбаченим
статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема,
потрібно навести докази, на яких
ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

В порушення вказаних вимог в
оскаржуваній постанові не наведено
достатніх доказів вчинення
правопорушення Позивачем, у зв'язку з
чим вказана постанова підлягає
скасуванню з закриттям справи про
адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі та інші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

У відповідності до ч.1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги або заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

За ч.2 ст. 171-2 КАС України рішення
місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Провадження по справі про
адміністративне правопорушення слід
закрити на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КпАП
України.

На підставі викладеного, та
керуючись ст.ст. 6-12, 18, 69-71, ст.87, 99, 100-106,
159, 171-2 КАС України, ст.ст. 7, 245, 251,258, 283, 284,
293 КУПАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
інспектора дорожньої патрульної
служби взводу роти з обслуговування СП
ДПС ДАІ в м.Києві Нішпорського Дмитра
Миколайовича про скасування постанови
серії АА2 №842319 у справі про
адміністративне правопорушення від 27
жовтня 2013 року, - задовольнити.

Постанову від 27 жовтня 2013 року серії АА2
№ 842319 у справі про адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122
КУпАП, щодо ОСОБА_1, винесену посадовою
особою - інспектором дорожньої
патрульної служби взводу роти з
обслуговування СП ДПС ДАІ в м.Києві
Нішпорським Дмитром Миколайовичем -
скасувати, справу закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: (