Справа № 804/2462/14
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2014-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
21 березня 2014 р. Справа № 804/2462/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Тайгер-ГК"
до Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -
11 лютого 2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Тайгер-ГК»
звернулося до суду з позовом до
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, в якому
просить визнати протиправними та
січня 2014 року, яким ТОВ «Тайгер-ГК» (і.к.
33382960) нараховані грошові зобов'язання з
податку на додану вартість у сумі 456 817,06
грн., в т.ч. 365 453,65 грн. за основним
платежем, 91 363,41 грн.; податкове
січня 2014 року, яким ТОВ «Тайгер-ГК» (і.к.
33382960) нараховані грошові зобов'язання
за ввізним митом у сумі 53 153,45 грн., в т.ч.
грн. за штрафними санкціями.
В обґрунтування позову позивач
зазначив, що товар за ВМД було придбано
та імпортовано ним на територію
зовнішньоекономічного договору
поставки з компанією «ITT PRODUCTION LLP»
(Великобританія, 48 Queen Anne Street, London W1G9JJ, UK)
- № 20090601 від 01 червня 2009 року, а також
вказаних інвойсів вартість
поставленого товару склала 51 497,00
доларів США (фотоапарати «Нікон») та 11
400 доларів США (телетюнери «Віасат»), а
усього 62 897 доларів США.
Водночас, відповідач в акті перевірки
стверджує, що вищевказаний товар
насправді було поставлено компанією
«NIK NL» (Нідерланди) на адресу ТОВ
«Телефончик» (м. Кременчук), при цьому
вартість цього товару згідно інвойсу №
391,91 Євро. В подальшому під час руху
товару територією Німеччини документи
щодо поставки товару компанією «NIK NL»
на адресу ТОВ «Телефончик» були нібито
замінені документами на поставку
товару компанією «ITT PRODUCTION LLP» на адресу
ТОВ «Тайгер-ГК», що містили дані щодо
вартості товару, яка була меншою ніж
вартість, за якою товар було
відвантажено компанією «NIK NL»
На підставі викладених висновків
відповідачем були винесені
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення.
Представник позивача в судове
засідання 21 березня 2014 року не з'явився,
надіславши клопотання про розгляд
справи без його участі на підставі
наявних у справі доказів.
В судове засідання прибули
представники відповідача та надали
письмові заперечення проти позову.
У письмових запереченнях зафіксовано,
що висновки проведеної перевірки
базувались на документах отриманих від
митних органів іноземних держав
(митного інформаційного центру
Нідерландів, Великобританії, митної
кримінальної поліції Німеччини).
Згідно відповіді, отриманої від митних
органів Сполученого Королівства
Великобританії від 21.11.2011, фірма «ITT
Production LLP» входить до переліку компаній,
зареєстрованих за адресою у
Великобританії, при цьому фактично
здійснює та зберігає свої
бухгалтерські записи за кордоном, тому
підтвердити правдивість наданих
фірмою документів неможливо.
відправки зазначена 22.10.2013.
Згідно відповіді митної кримінальної
митниці Дуісбург, яка виставила книжку
МДП відсутні. Таким чином, відомості
зазначених інвойсів стосовно дати,
ціни тощо не підтверджені
уповноваженими органами країни
Документи отримані від уповноважених
органів іноземних країн були надані у
відповідь на запит Держмитслужби
України. Вони стосуються окремо взятої
партії, окресленої товаросупровідними
документами митного оформлення від
26.10.2012 р. № 110120000/2012/416453, та надісланими
разом із запитом Держмитслужбою
України. Документи саме цієї партії
перевірялись іноземними органами на
автентичність. Саме на підставі них
збиралась інформація та формувались
матеріали відповіді. Партія товару
оформлена за МД від 26.10.2012 р. №
110120000/2012/416453 містить у своєму складі
моделі фотокамер, про які йдеться в
отриманій відповіді.
Митна вартість кожної окремої моделі
фотокамер визначалась з додержанням
відповідності моделі, зазначеній у
документах та з використанням її ціни.
Відомості з отриманих від митних
ході перевірки митної вартості товару
у відповідності до моделі, з
урахуванням встановленого на підставі
документів факту про те, що колір
корпусу фотокамери в межах однієї
моделі не впливає на коливання ціни.
Визначення митної вартості фотокамер
здійснювалось по кожній окремій
моделі, зазначеній у митній декларації
від 26.10.2012 р. № 110120000/2012/416453.
В ході перевірки було також розглянуто
постанови по справі про порушення
митних правил Кіровського районного
суду від 01.10.2013 р. та апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22.10.2013 р.
З висновків зазначених постанов
встановлено, що при розгляді
матеріалів в суді були відсутні
відомості, отримані Держмитслужбою від
митних органів Німеччини та
Сполученого Королівства
Великобританії та Північної Ірландії,
на підставі яких можливо дослідити
документи та обставини переміщення
товару та довести порушення при
визначенні митної вартості заявленого
Відповідно до ст.51, ст.53 Митного кодексу
України митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом, що
подає митному органу документи, які
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Рішення щодо визначення митної
вартості, зазначеної у МД від 26.10.2012 р. №
110120000/2012/416453 партії товару митним
органом не приймались, грошове
зобов'язання не розраховувалось. Під
час перевірки митної вартості у
митного органу були відсутні
документи, отримані від уповноважених
органів іноземних країн, на підставі
яких була проведена перевірка та
виявлені порушення.

За результатами перевірки складено акт
від 14.01.2014 р. №Н02/14/33382960 та донараховано
грошове зобов'язання на суму 407976,41 грн.
у т.ч. мито - 42522,76 грн., ПДВ - 365453,65 грн.

Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи вищевказане, суд ухвалив
розглянути справу в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши чинне законодавство,
суд доходить висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що в період з 27.11.2013
р. по 11.12.2013 р. було проведено перевірку
стану дотримання ТОВ «Тайгер-ГК» вимог
законодавства України з питань
державної митної справи.

За результатами перевірки було
складено Акт №Н02/14/33382960 від 14 січня 2014
р. про проведення перевірки стану
дотримання ТОВ «Тайгер-ГК» (код ЄДРПОУ
- 33382960) вимог законодавства України з
питань державної митної справи згідно
висновків якого встановлено порушення
позивачем ч. 2 ст. 52, 279, 295 МК України, ст.
90 Податкового кодексу України а саме
заниження бази оподаткування ввізним
митом та податком на додану вартість за
ВМД від 26.10.2012 р. № 110120000/2012/416453.

Товар за ВМД було придбано та
імпортовано позивачем на територію
України на підставі
зовнішньоекономічного договору
поставки №20090601 від 01.06.2009 р. з
компанією «ITT PRODUCTION LLP» (Великобританія,
48 Queen Anne Street, London W1G9JJ, UK) - а також згідно
інвойсів № від 09.10.2012р. та №
від 18.10.2012 р. Відповідно вказаних
інвойсів вартість поставленого товару
склала 51 497,00 доларів США (фотоапарати
«Нікон») та 11 400 доларів США (телетюнери
«Віасат»), а усього 62 897 доларів США.

Відповідачем в акті зазначено, що
вищеозначений товар насправді було
поставлено компанією «NIK NL»
(Нідерланди) на адресу ТОВ «Телефончик»
(м. Кременчук), при цьому вартість цього
товару згідно інвойсу № від
22.10.2013 р. складала 182 391,91 Євро. В
подальшому, під час руху товару
територією Німеччини документи щодо
поставки товару компанією «NIK NL» на
адресу ТОВ «Телефончик» були замінені
документами на поставку товару
компанією «ITT PRODUCTION LLP» на адресу ТОВ
«Тайгер-ГК», що містили дані щодо
вартості товару, яка була меншою ніж
вартість, за якою товар було
відвантажено компанією «NIK NL»
(Нідерланди).

31 січня 2014 року відповідач виніс
податкове повідомлення-рішення №
, згідно якого позивачу
нараховані грошові зобов'язання з
податку на додану вартість у сумі 456 817,06
грн., в т.ч. 365 453,65 грн. за основним
платежем, 91 363,41 грн. за штрафними
санкціями та податкове
повідомлення-рішення № , яким
позивачу нараховані грошові
зобов'язання за ввізним митом у сумі 53
153,45 грн., в т.ч. 42 522,76 грн. за основним
платежем, 10 630,69 грн. за штрафними
санкціями.

Всього позивачу були нараховані
грошові зобов'язання на суму 509 970,51 грн.

Судом встановлено, що на підставі
договору поставки № 20090601 від 01 червня
2009 року, а також згідно інвойсів №
від 09.10.2012р. та № від 18.10.2012
р. компанія «ITT PRODUCTION LLP» поставила у
власність позивача товар - фотокамери
«Нікон» та телетюнери «Віасат»
загальною вартістю 62 897 доларів США.
Наведене підтверджується копією
договору поставки та копіями інвойсів.

При цьому, платіжним дорученням № 191
від 23.10.2012 р. (тобто по факту
відвантаження товару) дані інвойси
були оплачені позивачем.

Товар було оформлено в митному режими
імпорту згідно ВМД від 26.10.2012 р., при
цьому було застосовано шостий
(резервний) метод визначення митної
вартості, який ґрунтується на раніше
визнаних (визначених) органами доходів
і зборів митних вартостях.

Як вбачається з ВМД від 26.10.2012 р.
відправником товару є ITT PRODUCTION LLP, а не
компанія NIK NL (Нідерланди). Отже, товар,
поставлений NIK NL на адресу ТОВ
«Телефончик» ніяк не міг потрапити у
розпорядження ITT PRODUCTION LLP.

Також вбачається з ВМД від 26.10.2012р., з
транспортної накладної CMR V2221012 від
22.10.2012 р., інвойсів № від 09.10.2012 р.,
№ від 18.10.2012 р. місцем
відвантаження товару на адресу
позивача є м. Дуйсбург, Німеччина, а не
Нідерланди.

Товар було імпортовано ТОВ «Тайгер-ГК»
згідно інвойсів № та № ,
датованих відповідно 09.10.2012 р. та 18.10.2012
р. Водночас, в акті перевірки
відповідач посилається на отримані від
митного інформаційного центру
Нідерландів інвойс № від 22.10.2012р.
Таким чином, товар згідно інвойсів №
та № був відвантажений з
боку ITT Production LLP на користь ТОВ
«Тайгер-ГК» раніше, ніж товар,
відвантажений за експортною
декларацією № 12NL1ADE5020D993C5 від 22.10.2012 р. та
за інвойсом № від 22.10.2013 р., на
який посилається ГУ Міндоходів як на
доказ заниження ТОВ «Тайгер-ГК» митної
вартості товару.

Суд також враховує, що постановою
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 01.10.2013 р., яка
залишена без змін постановою
Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 22.10.2013р., було закрите
провадження щодо директора позивача у
справі про притягнення до
адміністративної відповідальності за
ст. 483 ч. 1 МК України на тій підставі, що
судами було встановлено, що при
співставленні переліку моделей
фотокамер, що надійшли на адресу ТОВ
«Тайгер ГК» та ТОВ «Телефончик»
вбачається, що вони не є тотожні. Так,
серед інших на адресу ТОВ «Телефончик»
були відправлені фотокамери: Nikon Coolpix
S3300 Purple та Nikon Coolpix S3300 Blue, однак такі
моделі фотокамер на адресу ТОВ «Тайгер
ГК» не були поставлені. Водночас
вказані документі свідчать, що на
адресу ТОВ «Тайгер ГК» серед іншого
надійшли фотокамери Nikon Coolpix S3100, однак
така модель фотокамер згідно
пакувальних листів та інвойсів до ТОВ
«Телефончик» не відправлялась.

Однак, зазначену обставину
відповідачем не було враховано при
проведенні перевірки та винесенні
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

Відповідно до ч. 4 ст. 72 КАС України
постанова суду у справі про
адміністративний проступок, яка
набрала законної сили, є обов'язковою
для адміністративного суду, що
розглядає справу про правові наслідки
дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалена постанова суду, лише в
питаннях, чи мало місце діяння та чи
вчинене воно цією особою.

В акті перевірки відповідач припускає
правдивість наданих позивачем для
митного оформлення інвойсів та
пакувальних листів, однак зазначає, що
при цьому виникає питання про
можливість ідентифікації товару для
подальшого гарантійного
обслуговування. З цього приводу суд
враховує, що дійсно кожна одиниця
товару має серійний номер, який
заповнюється у гарантійному талоні при
продажі товару. При митному оформленні
спірного товару відповідач не висував
вимог щодо ідентифікації кожної
одиниці товару.

Також відповідачем не враховано та не
досліджено долю партії товару,
поставленої на адресу ТОВ
«Телефончик»; не надано запит на адресу
постачальника позивача - «ITT PRODUCTION LLP»
щодо обставин поставки товару на
користь позивача, зокрема, умов
поставки та оплати, що могли впливати
на вартість товару для позивача; не
враховано, що згідно інвойсів №
та № , датованих відповідно 09.10.2012
р. та 18.10.2012 р., товар на адресу позивача
був відправлений раніше, аніж товар,
відправлений на адресу ТОВ
«Телефончик» (22.10.2012р.); не враховано, що
згідно інвойсів № та №
товар було відвантажено на адресу
позивача з території Німеччини 22.10.2012
р., в той час як згідно відомостей
відповідача 22 жовтня 2012 року датовані
інвойс та пакувальний лист при
відправленні товару з Нідерландів.

Суд не погоджується з твердженням
відповідача про те, що під час пропуску
товару на митному кордоні України були
встановлені невідповідності, тому що
згідно Акту про проведення огляду
(переогляду) товарів, вбачається, що при
пропуску автомобіля з товаром позивача
було здійснено перевірку опису,
маркування, ваги брутто та нетто.
Відповідачем було фактично визнано, що
товар відповідає заявленим
характеристикам.

Відповідно до відповіді Митних органів
Королівства Нідерландів на запит
відповідача від 23.11.2012 р., товар від
компанії «Нікон» було забрано
автомобілем з номерним знаком DU LS 567, в
той час як, згідно копії CMR накладної,
для позивача товар відвантажувався
компанією ITT PRODUCTION LLP зі складу у
Німеччині (м. Дуйсбург) автомобілем з
номерним знаком АС6004АО.

З відповіді вбачається, що до неї
додавалися підтверджуючі документи,
зокрема інвойси № від 22.10.2012р. та
№ від 22.10.2012р., експортна
декларація та пакувальні листи.
Стосовно інвойсів, слід зазначити, що
дані документи відповідачем суду не
надані, а отже, документально не
підтверджена вартість товарів, яку
відповідач заявляє як дійсну вартість
товарів, імпортованих позивачем.

Згідно даної відповіді графа «datum van
afgifte» (дата видачі) містить позначення
«20130301», що слід трактувати як 01 березня
2013 рок, у той час як дата відвантаження
спірного товару - 22.10.2012 року;

графа «brutomassa» (маса брутто) містить
позначення 67,0 кг, в той час як маса
вантажу позивача 1259 кг;

графа «statistische waarde» («статистична
вартість») містить позначення EUR 8168 та
цифри «49.552», а не 182 391,91 Євро, як
стверджує відповідач.

Королівство Нідерланди заявляє про
вартість товару у сумі 131 379 Євро, в той
час як відповідач в акті перевірки
заявляє вартість товару у сумі 182 391,91
Євро.

Згідно відповіді митної кримінальної
поліції Німеччини митне оформлення
товару в режимі експорту відбулося в
Німеччині, а не в Голландії.

Крім того, органи кримінальної митної
поліції Німеччини не погоджуються з
твердженням митниці, що на складі
фірми "LIRA Import Export service GmbH" замінюються
комерційні та інші документи і
видаються документи з неправдивими
даними щодо відправника, одержувача та
продавця товарів.

Згідно відповіді постачальника ITT
PRODUCTION LLP, постачальник підтверджує
заявлену позивачем вартість 11 400
доларів США - ресивери та 51 497 доларів
США - цифрові фотоапарати та
обґрунтовує формування ціни
поставленого товару, що була зазначена
у спірних інвойсах.

Відповідно до п. 1 ст. 57 МК України
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Згідно п. 2. ст. 57 МК України основним
методом визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до п. 3 ст. 57 МК України
кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Стосовно ВМД № 110120000/2012/416453 від 26.10.2012р.
позивачем були надані митним органам
документи, що підтверджують вартість
імпортованого товару за основним
методом, в тому числі було надано
висновок № ГО-7272 від 26.10.2012 р. експерта
ТПП України, яким було підтверджено
обґрунтованість застосування
позивачем основного методу визначення
митної вартості імпортованого товару.

Відповідно до ч. 5 ст. ст. 55 МК України
декларант може провести консультації з
органом доходів і зборів з метою
обґрунтованого вибору методу
визначення митної вартості на підставі
інформації, яка наявна в органі доходів
і зборів. Під час здійснення таких
консультацій саме митним органом було
запропоновано застосування шостого
(резервного) методу визначення митної
вартості, що збільшувало належні до
сплати позивачем платежі (ввізне мито
та ПДВ) порівняно з визначенням
вартості товару за основним методом.
Без ініціативи митного органу
застосування резервного методу було б
неможливим, адже згідно ч. 2 ст. 64 МК
України митна вартість, визначена за
резервним методом повинна
ґрунтуватися на раніше визнаних
(визначених) органами доходів і зборів
митних вартостях. Отже, даний метод не
міг би бути застосований декларантом
без надання митним органом відомостей
про раніше визначену ним митну
вартість.

В даному випадку саме митним органом
було запропоновано застосування
даного методу та, відповідно, надано
дані про раніше визнану (визначену)
митним органом вартість, з чим позивач
був змушений погодитися з метою
недопущення простою вантажу при
митному оформленні.

Відповідно до п. 54.4. ст. 54 ПК України
якщо сума грошового зобов'язання
розраховується контролюючим органом,
платник податків не несе
відповідальності за своєчасність,
достовірність і повноту нарахування
такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне та повне
погашення нарахованого узгодженого
грошового зобов'язання. В даному
випадку грошове зобов'язання позивача
визначалося виходячи з митної вартості
товару, визначеного на підставі
шостого (резервного) методу, який
передбачає застосування митної
вартості, раніше визнаної (визначеної)
митним органом. Отже, митна вартість
товарі і, відповідно, сума грошових
зобов'язань позивача була визначена за
даними, наданими митним органом.
Відтак, позивач не може нести
відповідальність за суму грошового
зобов'язання, визначеного з
використанням даних митного органу.

З урахуванням сукупності викладених
обставин, суд приходить до висновку про
задоволення позову шляхом визнання
протиправними та скасування
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

На підставі ст. 94 КАС України суд також
вважає за необхідне присудити на
користь позивача судові витрати у сумі
487,20 грн.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 31 січня
2014 № , .

Присудити на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "Тайгер-ГК"
з Державного бюджету України судові
витрати у сумі 487,20 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили відповідно до
вимог ст. 254 КАС України та може бути
оскаржена в порядку та строки,
передбачені ст. 186 КАС України, до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд.

Суддя (підпис) Постанова
не набрала законної сили 21 березня 2014
року. Суддя З оригіналом згідно.
Помічник судді В.М. Олійник
В.М. Олійник Е.Г. Лоба