Справа № 804/2906/14
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 р. Справа № 804/2906/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді Царікової О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні у
місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кіпарис СО» про
стягнення заборгованості у сумі 140939,17
грн.,-

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2014 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кіпарис СО» про
стягнення заборгованості у сумі 140939,17
грн.

В обґрунтування позову позивачем
зазначено, що сума податкового боргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кіпарис СО» в
розмірі 140939,17 грн. утворилась внаслідок
несплати підприємством позивача
самостійно визначеного грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість, задекларованого в
деклараціях з податку на додану
вартість за наступні періоди: серпень
2013 року, вересень 2013 року, жовтень 2013
року, листопад 2013 року, грудень 2013 року.

Враховуючи те, що сума податкового
боргу в розмірі 140939,17 грн. не сплачена
відповідачем, позивач звернувся до
суду із даним позовом.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 21.02.2014
відкрито провадження по справі №
804/2906/14 та призначено її до розгляду у
судовому засіданні на 06.03.2014.

Позивач, належним чином повідомлений
судом про розгляд справи, що
підтверджується розпискою
повноважного представника позивача
про отримання ухвали суду та судової
повістки 25.02.2014, у судове засідання
06.03.2014 не з'явився. До суду надійшло
клопотання позивача (вх. №14204/14) про
розгляд справи без участі повноважного
представника позивача.

Відповідач у судове засідання 06.03.2014 не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, що підтверджується
рекомендованим повідомлення про
вручення повноважному представнику
позивача ухвали суду та судової
повістки, яке міститься в матеріалах
справи. Будь-яких заяв та клопотань по
справі від відповідача до суду не
надходило.

Відповідно до частини 4 статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності сторін у порядку
письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується адміністративний
позов, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду і вирішення
справи по суті, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування норм матеріального та
процесуального права, вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кіпарис СО» () зареєстроване як юридична
особа в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців 20.11.2008 за № 0044764, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців серія АД №
209758.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кіпарис СО» () знаходиться на
податковому обліку в Лівобережній
об'єднаній державній податковій
інспекції м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового
кодексу України (далі - ПК України)
передбачено обов'язок платників
податків сплачувати податки та збори у
строки та в розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Згідно п.п. 36.1., п.п. 36.2. ст. 36 ПК України
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи. Податковий
обов'язок виникає у платника за кожним
податком та збором.

Пунктами 54.1, 54.5, ст. 54 ПК України
передбачено, що крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою. Якщо згідно з
нормами цієї статті сума грошового
зобов'язання розраховується
контролюючим органом, платник податків
не несе відповідальності за
своєчасність, достовірність і повноту
нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне та повне
погашення нарахованого узгодженого
грошового зобов'язання і має право
оскаржити зазначену суму в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно облікових
даних Лівобережної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, відповідач має податковий
борг перед бюджетом по податку на
додану вартість у розмірі 140939,17 грн.

Податковий борг підприємства позивача
виник внаслідок несплати самостійно
визначених сум податкових зобов'язань
з податку на додану вартість,
зазначених в податкових деклараціях за
наступні періоди:

- за серпень 2013 року у розмірі 11645,00 грн.;

- за вересень 2013 року в розмірі 25559,00
грн.;

- за жовтень 2013 року в розмірі 17022,00 грн.;

- за листопад 2013 року в сумі 31173,00 грн.;

- за грудень 2013 року в сумі 55502,00 грн.

Крім того, на особовому рахунку
платника податків - Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кіпарис
СО» наявний залишок несплаченої пені в
розмірі 38,17 грн.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Податкове зобов'язання, самостійно
визначене платником податків,
оскарженню не підлягає (п. 56.11 ст.56
Податкового кодексу України).

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК
України податковий борг - сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності)
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідачем не сплачені узгоджені
податкові зобов'язання в необхідних
розмірах та у встановлений законом
термін, таким чином сума грошового
зобов'язання Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кіпарис СО» з
податку на додану вартість в розмірі
140939,17 грн., в контексті вищенаведеної
норми, є податковим боргом.

Відповідно до ст. 59 ПК України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

На виконання вимог ст. 59 ПК України
позивачем було сформовано та
направлено відповідачу податкову
вимогу від 01.02.2013 № 367 на суму 39384,27 грн.,
яка була отримана посадовою особою
позивача - директором Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кіпарис
СО» 08.02.2013, що підтверджується підписом
останнього на корінці вимоги.

Як передбачено положеннями п. 59.5. ст. 59
Податкового кодексу України, у разі
якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

З наведеного вбачається, що
Лівобережною об'єднаною державною
податковою інспекцією м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області вжито усі заходи для
забезпечення сплати відповідачем
податкових зобов'язань, однак
добровільного погашення останнім
податкового боргу не відбулося.

Пунктом 87.2 ст.87 ПК України визначено, що
джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-яке майно
такого платника з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Згідно пунктів 95.1., 95.2 ст. 95 Податкового
кодексу України орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги. Стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.4 ст. 95 Податкового
Кодексу України контролюючий орган на
підставі рішення суду здійснює
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу за рахунок готівки,
що належить такому платнику податків.
Стягнення готівкових коштів
здійснюється у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Порядок стягнення готівки, яка
належить платникові податків, у
рахунок погашення його податкового
боргу, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 1244 від
29.12.2010.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, підтверджені
відповідними доказами та підлягають
задоволенню.

Враховуючи наведене та беручи до уваги,
що відповідач заперечень проти позову
та доказів про сплату податкового
боргу в розмірі 140939,17 грн. не надав, суд
дійшов висновку, що вимога позивача про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кіпарис СО» коштів в
рахунок погашення податкового боргу в
розмірі 140939, 17 грн. є обґрунтованою,
відповідає дійсним обставинам та
матеріалам справи, внаслідок чого
підлягає задоволенню.

Судові витрати, відповідно до частини 4
статті 94 КАС України, з відповідача не
стягуються.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 128, 158-163, 167, 254 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Лівобережної об'єднаної
державної податкової інспекції
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кіпарис СО» про
стягнення заборгованості у сумі 140939,17
грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кіпарис СО» (49000,
Дніпропетровська область, м.
Дніпропетровськ, вул. Журналістів,
будинок 1; ) з рахунків у
банках, обслуговуючих Товариство з
обмеженою відповідальністю «Кіпарис
СО» () кошти у сумі 140939
(сто сорок тисяч дев'ятсот тридцять
дев'ять) грн. 17 коп. на користь бюджету
на р/р згідно з бюджетною класифікацією
в рахунок погашення податкового боргу.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.В.
Царікова