Справа № 2а/0470/7922/12
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"21" січня 2014 р. справа №
2а/0470/7922/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів
Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства
"Дніпропластмас"

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 08
серпня 2012 року по справі № 2а/0470/7922/12

за позовом управління Пенсійного фонду
України в Кіровському районі м.
Дніпропетровська

до Публічного акціонерного товариства
"Дніпропластмас"

про стягнення витрат на виплату та
доставку пенсій, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом
про стягнення з відповідача
заборгованості за травень 2012 року в
сумі 1 926,04 грн.

Постановою суду першої інстанції
позовні вимоги про стягнення із
відповідача заборгованості фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» за травень
2012 року у розмірі 1 926,04 грн. - задоволено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права.

Просить скасувати постанову суду та
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована
відсутністю обов'язку у підприємства
сплачувати витрати на виплату та
доставку пенсій особам за Списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України. Крім цього, заявник
апеляційної скарги наполягав на тому,
що ПАТ «Дніпропластмас» не є
правонаступником ЗАТ «Дніпропластмас»
по зобов'язанням по внесенню до
Пенсійного фонду плати, що покриває
фактичні витрати на виплату та
доставку пенсій. Також зазначав про те,
що Пенсійним фондом не правильно
розраховано фактичні витрати на
виплату та доставку пенсій, а також не
надано доказів того, що такі витрати
фактично понесені позивачем.

У судовому засіданні представники
учасників процесу не з'явилися, про
дату, час і місце судового розгляду
були повідомлені належним чином.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги дотримання судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції
відповідач зареєстрований в УПФУ в
Кіровському районі м. Дніпропетровська
і є платником збору на обов'язкове
державне пенсійне забезпечення
відповідно до пунктів 1 та 2 статті 1
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування".

Громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 призначена
та виплачується пенсія за віком на
пільгових умовах відповідно до п.п.
«б»-«з» ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" від 05.11.91 р. №
1788-XII (далі - Закон № 1788).

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки пунктом 6.8 Інструкції
передбачено, що підприємства щомісяця
до 25-го числа вносять до Пенсійного
фонду зазначену в повідомленні місячну
суму фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, які відповідач не
відшкодовував і не вніс на рахунки
позивача суму у розмірі 1 926,04 коп. за
травень 2012 року, вона підлягає
стягненню з відповідача у судовому
порядку.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Порядок відшкодування підприємствами
витрат Пенсійного фонду України на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
визначений розділом 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої
у Міністерстві юстиції України 16.01.2004
за № 64/8663 (далі - Інструкція).

Згідно з п. 6.1 Інструкції відшкодуванню
підлягають витрати Пенсійного фонду на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до частини 2 «Прикінцевих
положень» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058-IV.

Пунктом 6.10 Інструкції визначено, що у
разі призначення пенсій на пільгових
умовах особам, які мають необхідний
стаж роботи не за місцем призначення
цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за
місцем призначення пенсії надсилає
повідомлення згідно з додатками,
зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції
для зазначених підприємств, у двох
примірниках через орган Пенсійного
фонду за місцезнаходженням цього
підприємства. Відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у таких випадках
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Пунктом 6.8 Інструкції передбачено, що
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Форма розрахунків затверджена в
додатку № 7 до Інструкції № 21-1 і має
назву «Розрахунок фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б»-«з» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до розрахунків УПФУ в
Ленінському та Кіровському районах м.
Дніпропетровська, що містяться в
матеріалах справи, загальна
заборгованість відповідача по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгової пенсії
вищевказаним особам за 2012 р. складає 1
926,04 грн.

Щодо доводів апелянта з приводу
ненадання доказів позивачем
фактичного понесення витрат колегія
суддів зазначає наступне:

Відповідно до п.9.2. Порядку ведення
органами Пенсійного фонду України
обліку надходження сум єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та інших
платежів, затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
27.09.2010 № 21-2 (далі - Порядок № 21-2), на 1
січня кожного року органами Пенсійного
фонду проводиться звірення
розрахунків усіх платників за всіма
платежами.

На вимогу платника органи Пенсійного
фонду проводять звірення розрахунків
за всіма платежами, які сплачуються
платниками за звітний період. За
платежами, за якими виникли
розбіжності, за бажанням платника
друкуються картки особових рахунків
платників (абз.2 п.9.2 Порядку № 21-2).

Звірення розрахунків оформляється
складанням акта, про що робиться
відмітка у книзі обліку актів звірення
розрахунків платників, яка ведеться у
відділі обліку надходження платежів,
за формою згідно з додатком 2. Акт
звірення складається у розрізі карток
особових рахунків платників у
довільній формі з використанням
можливості програмного забезпечення.
(абз.3 п.9.2 Порядку №21-2).

При збігові сальдо розрахунків за
даними платника з даними органу
Пенсійного фонду розрахунки на 1 січня
вважаються звіреними. Якщо сальдо
розрахунків на 1 січня за даними
платника не збігається з даними
відповідного органу Пенсійного фонду,
то акт звірення є підставою для
здійснення перевірки в порядку,
встановленому законодавством. (абз.4
п.9.2 Порядку №21-2).

Отже, відповідач не позбавлений
можливості з'ясувати питання щодо
фактичної виплати пенсії під час
звірки.

Позивачем були здійснені розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій за Списком № 2 за 2012 р.

Відповідач заборгованість по
відшкодуванню сум витрат на виплату і
доставку пенсій за 2012 р. в сумі 1 928,04 грн.
не погасив.

Крім того, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції про
те, що ПАТ «Дніпропластмас» є
правонаступником ЗАТ
«Дніпропластмас», виходячи з
наступного.

08 вересня 2011 року Закрите акціонерне
товариство завод «Дніпропластмас»
було реорганізовано в Публічне
акціонерне товариство
«Дніпропластмас».

Згідно з п.п. 1.2., 1.3, 1.3.1 статуту ПАТ
«Дніпропластмас» відповідно до вимог
Закону України «Про акціонерні
товариства» та згідно з рішенням
Загальних зборів акціонерів закритого
акціонерного товариства завод
"Дніпропластмас" (Протокол № 12 від 07
липня 2011 року) найменування закритого
акціонерного товариства завод
"Дніпропластмас" змінено на Публічне
акціонерне товариство
"Дніпропластмас".

При цьому Публічне акціонерне
товариство "Дніпропластмас" визнало
себе правонаступником за усіма правами
та обов'язками закритого акціонерного
товариства завод "Дніпропластмас"
створеного згідно з рішенням
установчих зборів (протокол № 1 від
09.06.1994 р.) шляхом перетворення орендного
підприємства завод "Дніпропластмас" у
закрите акціонерне товариства, за
винятком зобов'язань перед органами
Пенсійного фонду України щодо
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Відповідно до ст. 108 ЦК України
перетворенням юридичної особи є зміна
її організаційно-правової форми. У разі
перетворення до нової юридичної особи
переходять усе майно, усі права та
обов'язки попередньої юридичної особи.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
зазначає, що вибірковий перехід
обов'язків попередньої юридичної особи
до новоствореної не передбачено
законом, отже, стверджувати про те, що
ПАТ "Дніпропластмас" не є
правонаступником ЗАТ "Дніпропластмас"
в частині зобов'язань перед
Пенсійним фондом немає законних
підстав.

Крім того, внесені зміни до статутних
документів відповідача суперечать ч.2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині
пенсій, призначених відповідно до п.
«б»-«з» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

З огляду на викладене, суд доходить
висновку, що суд першої інстанції
об'єктивно, повно, всебічно дослідив
обставини, які мають суттєве значення
для вирішення справи, та ухвалив судове
рішення без порушення норм
матеріального та процесуального права,
тому постанову суду слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Керуючись ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Дніпропластмас" залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 08
серпня 2012 року по справі № 2а/0470/7922/12
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили відповідно до ст.
254 КАС України та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун