Справа № 826/17155/13-а
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Мельничука В.П.

суддів:
Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу представника Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Автопластгума» - Івашина Віталія
Валерійовича на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 19
листопада 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Автопластгума» до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Автопластгума»
звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що ним були
виконані всі необхідні дії, визначені
чинним законодавством України, для
реалізації свого права на внесення
змін до митних декларацій. Незважаючи
на це, відповідачем було відмовлено у
внесенні змін до митних декларацій, що
є протиправним та призвело до
порушення прав та інтересів позивача.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 19
листопада 2013 року у задоволенні
вказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням представник Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Автопластгума» - Івашин Віталій
Валерійович подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову постанову про
задоволення даного позову.

До суду апеляційної інстанції всі
особи, які беруть участь в справі не
прибули, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
апеляційного розгляду.

Статтею 128 КАС України встановлено
наслідки неприбуття в судове засідання
особи, яка бере участь в справі.

Згідно до ч. 6 зазначеної вище статті
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні, але
прибули не всі особи, які беруть участь
в справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Підстави для проведення апеляційного
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами визначено ст. 197 КАС
України.

За змістом ч. 1 вищезазначеної статті
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: 1) відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь в справі, про розгляд справи за
їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання; 3) подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що справу можливо вирішити на основі
наявних у ній доказів, а також те, що до
суду апеляційної інстанції всі особи,
які беруть участь в справі не прибули,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, відсутні клопотання про
розгляд справи за їх участю, колегія
суддів ухвалила про апеляційний
розгляд справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства України, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
198, пункту 4 частини 1 статті 202 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення
суду першої інстанції підлягає
перегляду в апеляційному порядку в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було
встановлено, що Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Автопластгума» було запропоновано
Республіканському унітарному
підприємству «Мінський тракторний
завод» укласти контракт № 1 від 10 січня
2013 року на поставку комплектуючих
частин до тракторів «МТЗ».

27 березня 2013 року РУП «МТЗ» складено
протокол розбіжностей до Контракту № 1
від 10.01.2013 року. Зокрема, у даному
протоколі розбіжностей РУП«МТЗ»
зазначено про зміну дати контракту,
запропонованої ТОВ «Автопластгума» -
10.01.2013 року - на дату, вказану РУП «МТЗ» -
04.02.2013 року. Даний протокол
розбіжностей та Контракт № 1 підписані
сторонами та скріплені печатками.
Таким чином, сторони домовились, що
датою укладення Контракту № 1 є 04.02.2013
року.

Позивачем подано до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
митну декларацію № 100270000/2013/568138 від
10.04.2013 року.

26 вересня 2013 року позивачем було подано
заяву про внесення змін до графи 44
митної декларації від 10.04.2013 року №
100270000/2013/568138, відповідно до якої позивач
просив відомості, зазначені у графі 44
митної декларації: « 4100 1 10.01.13»,
замінити на наступні відомості: « 4100 1
04.02.13, 4103 Протокол розбіжностей 27.03.13».

На звернення ТОВ "Автопластгума" від
26.09.2013 року № 179, щодо внесення змін до
графи 44 МД від 10.04.2013 року № 100270000/2013/568138
в частині коригування дати контракту,
відповідачем здійснено перевірку
матеріалів митного оформлення якою
встановлено, що дата
зовнішньо-економічного контракту,
зазначена як в оригіналі інвойсу, так і
в самому контракті, відповідає даті,
зазначеній в митній декларації від
10.04.2013 року № 100270000/2013/568138. Як
обґрунтування необхідності внесення
змін у графу 44 МД, надано протокол
розбіжностей від 27.03.2013 року. Однак,
20.08.2013 року до вказаної митної
декларації, згідно заяви ТОВ
"Автопластгума" від 20.05.2013 року № 86
(вхід. КМММ від 22.05.2013 року № 16022/7), вже
вносились зміни до графи 28 шляхом
створення аркушу коригування № 568138 -
щодо зміни банківських реквізитів.

10.05.2013 року позивачем подано до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів митну декларацію №
100270000/2013/568351.

26 вересня 2013 року позивачем подано
заяву про внесення змін до графи 44
митної декларації від 10.05.2013 року №
100270000/2013/568351, в якій просив відомості,
зазначені у графі 44 митної декларації:
« 4100 1 10.01.13», замінити на наступні
відомості: « 4100 1 04.02.13, 4103 Протокол
розбіжностей 27.03.13р.

Відповідач листом від 09.10.2013 року №
14.1/4-26/5953 повідомив про неможливість
внесення змін до графи 44 митної
декларації від 10.05.2013 року №
100270000/2013/568351, оскільки відповідно до
заяви Позивача від 10.06.2013 року № 140
(вхід. КМММ від 10.06.2013 року № 980/7) вже
вносились зміни до граф 28, 44 шляхом
створення аркушу коригування № 568351 -
щодо зміни банківських реквізитів та
внесення додатку до контракту.
Відповідач зазначив, що позивачем у
заяві від 10.06.2013 року № 140 не було
вказано інформації про протокол
розбіжностей від 27.03.2013 року.

08.06.2013 року позивачем подано до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів митну декларацію №
100270000/2013/563711.

26 вересня 2013 року позивачем було подано
заяву про внесення змін до графи 44
митної декларації від 08.06.2013 року №
100270000/2013/563711, у якій позивач просив
відомості, зазначені у графі 44 митної
декларації: « 4100 1 10.01.13», замінити на
наступні відомості: « 4100 1 04.02.13, 4103
Протокол розбіжностей 27.03.13».

Не погоджуючись з діями відповідача
щодо відмови у внесенні змін до митних
декларацій, позивач звернувся з даним
позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні даного
позову суд першої інстанції виходив з
того, що вимоги позивача є
неправомірними та необгрунтованими, а
тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає його необгрунтованим з огляду
на наступне.

Спірні правовідносини виникли у сфері
митної справи і стосуються процедури
визначення митної вартості товарів та
правомірності рішення відповідача
щодо коригування митної вартості
товару, регулюються Митним кодексом
України.

За змістом п. 1 ст. 40 Митного кодексу
України, декларування здійснюється
шляхом заявлення за встановленою
формою (письмовою, усною, шляхом
вчинення дій) точних відомостей про
товари, мету їх переміщення через
митний кордон України, а також
відомостей, необхідних для здійснення
їх митного контролю та митного
оформлення. При застосуванні письмової
форми декларування можуть
використовуватися як електронні
документи, так і документи на
паперовому носії.

Відповідно до ст. 258 Митного кодексу
України, під митною декларацією,
заповненою у звичайному порядку,
розуміється митна декларація, що
містить обсяг відомостей (даних),
достатній для завершення митного
оформлення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення у
заявлений митний режим.

Вимоги до оформлення і використання
митних декларацій, на підставі яких
декларуються товари, що переміщуються
(пересилаються) через митний кордон
України підприємствами, та інші товари,
що відповідно до законодавства України
декларуються шляхом поданням митної
декларації, передбаченої для
підприємств, а також порядок внесення
змін до митних декларацій, їх
відкликання та визнання недійсними,
регламентується Положенням про митні
декларації, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 21.05.2012
року № 450.

Бланки єдиного адміністративного
документа використовуються для
оформлення митних декларацій (митної
декларації, заповненої у звичайному
порядку, попередньої, тимчасової,
періодичної та додаткової митних
декларацій), передбачених статтями 258 -
261 Митного кодексу України (п. 14
Положення № 450).

Відповідно до п. 15 Положення № 450 під
час здійснення митного оформлення
товарів із застосуванням митних
декларацій на бланку єдиного
адміністративного документа факт
виконання окремих митних
формальностей підтверджується шляхом
внесення посадовою особою митного
органу, яка виконала таку формальність,
за допомогою автоматизованої системи
митного оформлення відповідної
відмітки до електронної митної
декларації або електронної копії
митної декларації, поданої на
паперовому носії.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Митного кодексу
України за письмовим зверненням
декларанта або уповноваженої ним особи
та з дозволу органу доходів і зборів
відомості, зазначені в митній
декларації, можуть бути змінені або
митна декларація може бути відкликана.

Відповідно до ч. 2 ст. 269 Митного кодексу
України внесення змін до митної
декларації, прийнятої органом доходів
і зборів, допускається до моменту
завершення митного оформлення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення відповідно до заявленого
митного режиму, а також протягом трьох
років з дня завершення їх митного
оформлення.

Відповідно до ч. 7 ст. 269 Митного кодексу
України порядок внесення змін до
митних декларацій, їх відкликання та
визнання недійсними визначається
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу третього п. 37
Положення № 450 після завершення
митного оформлення зміни до митної
декларації на бланку єдиного
адміністративного документа можуть
вноситися шляхом заповнення та
оформлення митним органом аркуша
коригування за формою згідно з
додатком 4.

При цьому колегія суддів зауважує про
те, що судом першої інстанції не було
взято до уваги положення абзацу 9 п. 37
вказаного Положення № 450, за яким аркуш
коригування заповнюється та
оформлюється митним органом у разі:

необхідності виправлення за письмовим
зверненням декларанта або
уповноваженої ним особи помилково
зазначених в оформленій митній
декларації на бланку єдиного
адміністративного документа
відомостей про товари, не пов'язаних з
перерахуванням сум митних платежів за
такою митною декларацією;

необхідності відображення за
письмовим зверненням декларанта або
уповноваженої ним особи відомостей про
товари, що стали відомі після
закінчення митного оформлення товарів,
не пов'язаних з перерахуванням сум
митних платежів за митною декларацією
на бланку єдиного адміністративного
документа.

Відповідно до п. 33 Положення № 450 за
письмовим зверненням декларанта або
уповноваженої ним особи та з дозволу
митного органу відомості, зазначені в
поданій митному органу митній
декларації, можуть бути змінені,
зокрема, шляхом доповнення, або митна
декларація може бути відкликана. У
заяві за формою згідно з додатком 3,
підписаній декларантом або
уповноваженою ним особою, зазначаються
причини зміни або відкликання митної
декларації. Якщо відповідні нові
відомості або причини відкликання
митної декларації підтвержуються
документами, що не подавались під час
декларування, до заяви додаються
завірені в установленому порядку копії
таких документів.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що законодавством позивачу надано
право на внесення змін до митної
декларації у разі необхідності
відображення відомостей про товари, що
стали відомі після закінчення митного
оформлення товарів, не пов'язаних з
перерахуванням сум митних платежів або
у випадку необхідності виправлення
помилково зазначених відомостей за
митною декларацією на бланку єдиного
адміністративного документа.

Колегією суддів встановлено, що на
виконання вимог п. 33 Положення № 450
позивач у кожному випадку подавав
відповідачу заяву про надання дозволу
на внесення змін до митних декларацій,
до яких ним були додані документи, що
підтверджують відповідні нові
відомості, а саме: Контракт № 1 від
04.02.2013 року, Протокол розбіжностей від
27.03.2013 року, тобто позивачем були
виконані необхідні дії, визначені
Положенням № 450, для реалізації свого
права на внесення змін до митної
декларації.

Отже, колегія суддів вважає, що у
позивача були наявні підстави для
внесення змін до митних декларацій на
бланку єдиного адміністративного
документа після завершення митного
оформлення, а тому відмова відповідача
здійснити такі дії є протиправною.

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає неправильним висновок
суду першої інстанції про відсутність
підстав для задоволення позовних
вимог.

За вказаних обставин колегія суддів
вважає доводи апеляційної скарги
обґрунтованими, а тому вона є такою, що
підлягає задоволенню.

Зі змісту ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Проаналізувавши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції невірно надана правова
оцінка обставинам справи, оскаржуване
судове рішення постановлено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а тому
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 167, 195, 197, 198, 202,
205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автопластгума» -
Івашина Віталія Валерійовича -
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 19 листопада 2013 року -
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автопластгума» до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії - задовальнити.

Визнати протиправними дії Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
щодо відмови у внесенні змін до графи 44
митних декларацій № 100270000/2013/568138 від
10.04.2013 року, № 100270000/2013/568351 від 10.05.2013
року та зобов'язати Київську
міжрегіональну митницю Міндоходів
внести зміни до графи 44 зазначених
митних декларацій, а саме відомості «
4100 1 10.01.13» замінити на « 4100 1 04.02.13, 4103
Протокол розбіжностей 27.03.13».

Визнати протиправною бездіяльність
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів щодо ненадання відповіді на
заяву про внесення змін до графи 44
митної декларації № 100270000/2013/563711 від
08.06.2013 року та зобов'язати Київську
міжрегіональну митницю Міндоходів
внести зміни до графи 44 зазначеної
митної декларації, а саме відомості «
4100 1 10.01.13» замінити на « 4100 1 04.02.13, 4103
Протокол розбіжностей 27.03.13».

Постанова набирає законної сили через
п?ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя:
В.П. Мельничук

Судді:
Т.М. Грищенко

В.Е.
Мацедонська

Головуючий суддя

Мельничук В.П.

Судді:

Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.