Справа № 2а-6534/09/1670
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 р.Справа №
2а-6534/09/1670Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Водолажської Н.С. , Філатова Ю.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського
окружного адміністративного суду від
28.01.2014р. по справі № 2а-6534/09/1670

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення Решетилівської
районної державної адміністрації
Полтавської області , Головного
управління праці та соціального
захисту населення Полтавської
обласної державної адміністрації ,
Центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат у Полтавській
області , Міністерства праці та
соціальної політики України ,
Міністерства фінансів України

про перерахунок щорічної допомоги на
оздоровлення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з
заявою про зміну способу та порядку
виконання постанови Полтавського
окружного адміністративного суду від
25.03.2009 року.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 28.01.2014 року
заяву про зміну способу та порядку
виконання судового рішення залишено
без задоволення.

Позивач не погодившись з рішенням суду
першої інстанції подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
оскаржувану ухвалу скасувати та
прийняти нову, якою задовольнити заяву
про зміну способу та порядку виконання
судового рішення.

Враховуючи положення ч.4 ст.196 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів дійшла
висновку, що неприбуття представників
сторін не перешкоджає судовому
розгляду справи, оскільки вони були
належним чином повідомлені про дату,
час та місце судового розгляду.

Апеляційна скарга розглядається в
порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши суддю доповідача,
перевіривши рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до Решетилівського
районного суду Полтавської області з
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Решетилівської районної державної
адміністрації Полтавської області, в
якому просила стягнути з відповідача
недоплачені суми одноразової грошової
допомоги на оздоровлення за 2001-2008 роки.

Ухвалою Решетилівського районного
суду Полтавської області від 26.08.2008
року справу за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Решетилівської
районної державної адміністрації
Полтавської області про стягнення
недоотриманих сум одноразової
допомоги на оздоровлення передано до
Полтавського окружного
адміністративного суду за підсудністю.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 25.03.2009 року
позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені
частково. Зобов'язано Управління праці
та соціального захисту населення
Решетилівської районної державної
адміністрації Полтавської області
нарахувати ОСОБА_1 недоплачену щорічну
допомогу на оздоровлення за 2001-2005 роки
та за 2007 рік в розмірі 3 мінімальних
заробітних плат, а за 2008 рік в розмірі 4
мінімальних заробітних плат,
відповідно до ст.48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи з
розміру мінімальної заробітної плати ,
встановленої на момент виплати та
здійснити виплату цих коштів з
урахуванням проведених виплат. В іншій
частині позовні вимоги залишені без
задоволення.

Головним управлінням праці та
соціального захисту населення
Полтавської обласної державної
адміністрації та Управління праці та
соціального захисту населення
Решетилівської районної державної
адміністрації Полтавської області
вищевказану постанову першої
інстанції було оскаржено в
апеляційному порядку.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19.11.2009 року
апеляційні скарги задоволені частково.
Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 25.03.2009 року
скасовано в частині зобов'язання
Управління праці та соціального
захисту населення Решетилівської
районної державної адміністрації
Полтавської області нарахувати ОСОБА_1
недоплачену щорічну допомогу на
оздоровлення за 2001-2005 роки та за 2007 рік
в розмірі 3 мінімальних заробітних
плат, а за 2008 рік в розмірі 4 мінімальних
заробітних плат, відповідно до ст.48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати , встановленої на
момент виплати та здійснити виплату
цих коштів з урахуванням проведених
виплат. Прийнято в цій частині нову
постанову, якою зобов'язано Управління
праці та соціального захисту населення
Решетилівської районної державної
адміністрації Полтавської області
здійснити перерахунок щорічної
допомоги на оздоровлення, призначеної
ОСОБА_1 в 2001.-2005 роках, з урахуванням
вимог ст.48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", щодо визначення розміру
допомоги у кратному відношенні до
законодавчо встановленого розміру
мінімальної заробітної плати та
здійснити виплатунедоотриманих сум
допомоги за результатами здійсненого
перерахунку. В задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 про стягнення
недоотриманих сум одноразової
грошової допомоги на оздоровлення за
2007-2008 роки- відмовити. В іншій частині
постанову суду першої інстанції
залишено без змін.

19.04.2010 року на підставі рішення, яке
набрало законної сили, ОСОБА_1 було
видано виконавчий лист.

15.01.2014 року позивач, звернувся до суду з
заявою про зміну способу та порядку
виконання постанови Полтавського
окружного адміністративного суду від
25.03.2009 року, в якій просила стягнути з
Управління праці та соціального
захисту населення Решетилівської
районної державної адміністрації
Полтавської області за рахунок
Державного бюджету України на користь
ОСОБА_1 щорічну грошову допомогу на
оздоровлення за 2001-2005 роки відповідно
до ч.4 ст.48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в розмірі 5821,50 грн.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд
першої інстанції виходив з того, що
звернення із заявою про зміну способу
та порядку виконання судового рішення
можливо тільки на стадії виконавчого
провадження та за наявності обставин,
що ускладнюють його виконання.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інтанції
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
29.06.2011 року головним державним
виконавцем підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області, винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
розглянуто також за ініціативою суду.

При цьому, зміна способу та порядку
виконання судового рішення відповідно
до ст. 263 КАС України може мати місце
виключно в межах ухваленого судового
рішення, при цьому суд не може змінити
свого рішення.

Зі змісту заяви про зміну способу і
порядку виконання рішення вбачається,
що заявник просить суд змінити спосіб і
порядок виконання рішення, а саме -
стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення
Решетилівської районної державної
адміністрації Полтавської області на
користь ОСОБА_1 суму нарахованої
соціальної виплати у розмірі 5821,50 грн.,
що не відповідає змісту рішення
Полтавського окружного
адміністративного суду від 25.03.2009 року,
оскільки права позивача були захищені
шляхом покладення на відповідача
обов'язку нарахування та вчинення дій
по виплаті ОСОБА_1 щорічної допомоги на
оздоровлення, призначеної ОСОБА_1 в
2001.-2005 роках, з урахуванням вимог ст.48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
щодо визначення розміру допомоги у
кратному відношенні до законодавчо
встановленого розміру мінімальної
заробітної плати та здійснити
виплатунедоотриманих сум допомоги за
результатами здійсненого перерахунку,
а не шляхом стягнення з відповідача
5821,50 грн.

Також колегія суддів зазначає, що при
вирішенні даної справи необхідно
враховувати позицію Верховного Суду
України, викладену в постанові від
28.10.2008 року, прийнятій у справі за
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Овруцькому районі
Житомирської області, Управління праці
та соціального захисту населення
Житомирської обласної державної
адміністрації, Обласного центру з
нарахування та виплати пенсій та
допомоги Головного управління праці та
соціального захисту населення
Житомирської обласної державної
адміністрації про стягнення сум
виплат, передбачених Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». У цій
постанові Верховний Суд України, серед
іншого, зазначив, що відповідно ст. ст.
21, 105, 162 КАС України адміністративний
позов може містити вимоги щодо
визнання незаконними рішення, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання його вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконним рішенням, дією чи
бездіяльністю. Установивши, що
відповідачі порушили норми права, які
регулюють спірні відносини, суд
повинен визнати такі дії протиправними
і зобов'язати відповідачів здійснити
нарахування та виплату належних сум
відповідно до закону, а не ухвалювати
рішення про стягнення конкретних сум.

Відповідно ч. 1 ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
ухвала Полтавського окружного
адміністративного суду від 28.01.2014 року
прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
є законною та обгрунтованою і
скасуванню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного
адміністративного суду від 28.01.2014р. по
справі № 2а-6534/09/1670 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Тацій
Л.В.Судді(підпис) (підпис) Водолажська
Н.С. Філатов Ю.М.