Справа № 2а-8863/12/2670
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

24 березня 2014 року м.
Київ В/800/1138/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О., Донця О.Є.,Логвиненка
А.О.,Мороза В.Ф.,Мороз Л.Л.,

розглянувши заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Нікея-ЛТД» про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 27
червня 2013 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нікея-ЛТД» до
Київської регіональної митниці, треті
особи - Державна митна служба України,
Головне управління Державної
казначейської служби України у місті
Києві про визнання нечинним рішення
про визначення митної вартості, -

в с т а н о в и в :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21 вересня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 5 грудня 2012
року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 27 червня 2013 року касаційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нікея-ЛТД»
відхилено, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21 вересня 2012 року і ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 5 грудня 2012 року залишено без змін.

Не погоджуючись з ухвалою суду
касаційної інстанції, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Нікея-ЛТД» звернулося до Вищого
адміністративного суду України із
заявою про допуск до перегляду
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду від 27 червня 2013
року.

У заяві заявник порушує питання про її
скасування з підстав, передбачених
пунктом 1 частини 1 статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Посилається на неоднакове
застосування Вищим адміністративним
судом України, як судом касаційної
інстанції, одних і тих самих норм
матеріального права, що, на його думку,
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, заява про перегляд судових
рішень в адміністративних справах
може бути подана виключно з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах та встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Пленум Вищого адміністративного суду
України у пункті 4 постанови від 13
грудня 2010 року № 2 "Про судову практику
застосування статей 235- 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України" роз'яснив судам, що заява про
перегляд рішення з підстав
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах може бути подана за
наявності таких складових:
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права,
ухвалення різних за змістом судових
рішень; спірні питання виникли у
подібних правовідносинах.

Під неоднаковим застосуванням одних і
тих самих норм матеріального права
необхідно розуміти, зокрема, різне
тлумачення змісту і сутності правових
норм, на підставі якого зроблено
висновок про різний зміст суб'єктивних
прав і обов'язків учасників
відповідних правовідносин, у тому
числі про наявність та обсяг прав і/або
обов'язків осіб, які беруть участь у
справі, різне застосування правил
конкуренції правових норм при
вирішенні колізій між ними з
урахуванням ієрархії цих правових
норм, а також дії норм у часі, просторі
та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню, різне визначення
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосування різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
відносин або поширення дії норми на
певні правовідносини в одних випадках
і незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню, різне
застосування правил аналогії права чи
закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

У заяві Товариство з обмеженою
відповідальністю «Нікея-ЛТД» зазначає,
що ухвала Вищого адміністративного
суду України від 27 червня 2013 року
прийнята з неоднаковим застосуванням
приписів статей 262, 264, 265, 266, 267, 268, 269
Митного Кодексу України (далі - МК
України).

Вказує, що суд касаційної інстанції
приходить до протилежних висновків,
посилаючись на однакові норми
матеріального права щодо визначення
митної вартості товарів.

Згідно із ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 27
червня 2013 року, про перегляд якої
подана ця заява, суди попередніх
інстанцій відмовили у задоволенні
позову посилаючись на те, що при
визначенні митної вартості товару,
відповідач правомірно застосував 6
(резервний) метод, вказавши та
обґрунтувавши при цьому неможливість
послідовного застосування попередніх
1-5 методів оцінки митної вартості, як
встановлено статтею 266 МК України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 12 грудня 2013 року, на яку
посилається заявник, залишено без змін
рішення суду апеляційної інстанції,
яким частково задоволено позов. Такий
висновок обґрунтований тим, що
заявлена позивачем митна вартість
товару за першим методом - ціною
договору, повністю підтверджена, а
відповідачем всупереч положенням
частини 2 статті 71 КАС України не
доведено правомірності рішень.

З урахуванням описаного у даному
випадку відсутнє неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Враховуючи наведене, обговоривши
доводи заяви та виходячи з мети
судового перегляду, колегія суддів не
знаходить підстав для допуску заяви до
провадження.

Керуючись статтями 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України,

у х в а л и в :

Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю «Нікея-ЛТД» у допуску
про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 27 червня 2013 року у справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нікея-ЛТД» до
Київської регіональної митниці, треті
особи - Державна митна служба України,
Головне управління Державної
казначейської служби України у місті
Києві про визнання нечинним рішення
про визначення митної вартості.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Сорока М.О.

Донець О.Є.

Логвиненко А.О.

Мороз В.Ф.

Мороз Л.Л.