Справа № 810/3041/13-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Панова Г.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

19 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Старової Н.Е., Файдюка В.В.

за участю секретаря
Муханькової Т.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Вишгородському районі Київської
області Державної податкової служби на
постанову Київського окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 липня 2013 року у справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
науково-виробниче підприємство
«Будтехносервіс» до Державної
податкової інспекції у Вишгородському
районі Київської області Державної
податкової служби про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю науково-виробниче
підприємство «Будтехносервіс» (далі -
позивач) звернулося до Київського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Державної
податкової інспекції у Вишгородському
районі Київської області Державної
податкової служби (далі - відповідач)
про визнання протиправним і скасування
податкового повідомлення-рішення від
20.03.2013 року № .

Київський окружний адміністративний
суд своєю постановою від 15 липня 2013
року адміністративний позов
задовольнив.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2013
року та постановити нову про відмову у
задоволенні адміністративного позову.
На думку апелянта, зазначену постанову
суду прийнято з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
посадовими особами Державної
податкової інспекції у Вишгородському
районі Київської області Державної
податкової служби проведено планову
виїзну перевірку товариства з
обмеженою відповідальністю науково -
виробниче підприємство
«Будтехносервіс» по взаємовідносинам
з товариством з обмеженою
відповідальністю «РМА-Груп» за період
з 01.10.2009 року по 30.09.2012 року.

За результатами перевірки складено Акт
від 04.12.2012 року № 2119/22-00/20589354 (далі - Акт
перевірки).

На підставі Акта перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 28.12.2012 року №
, згідно з яким позивачу визначено
суму грошового зобов'язання в розмірі
390699,00 грн., з них 260466,00 грн. за основним
платежем і 130233,00 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Вважаючи прийняте відповідачем
податкове повідомлення-рішення
неправомірним, позивач оскаржив його
в адміністративному порядку.

Рішенням ДПС у Київській області від
14.03.2013 № 571/10/10-206/39, податкове
повідомлення-рішення від 28.12.2012 року №
скасовано в частині штрафної
санкції у сумі 65116,50 грн.

На підставі даного рішення,
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 20.03.2013 №
, згідно з яким позивачу визначено
податкове зобов'язання з податку на
прибуток підприємств у сумі 325583,00 грн.,
з них 260466,00 грн. за основним платежем і
65117,00 грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями.

З приводу даних правовідносин, колегія
суддів апеляційної інстанції звертає
на наступне.

Пунктом 3.1 статті 3 Закону України від
28.12.1994 № 334/94-ВР «Про оподаткування
прибутку підприємств», який підлягав
застосуванню до спірних правовідносин
(надалі - Закон України від 28.12.1994 №
334/94-ВР) визначено, що об'єктом
оподаткування є прибуток, який
визначається шляхом зменшення суми
скоригованого валового доходу
звітного періоду, визначеного згідно з
пунктом 4.3 цього Закону на: суму валових
витрат платника податку, визначених
статтею 5 цього Закону; суму
амортизаційних відрахувань,
нарахованих згідно із статтями 8 і 9
цього Закону.

Відповідно до пункту 4.1 статті 4 Закону
України від 28.12.1994 № 334/94-ВР валовий
доход - загальна сума доходу платника
податку від усіх видів діяльності,
отриманого (нарахованого) протягом
звітного періоду в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах як на території України, її
континентальному шельфі, виключній
(морській) економічній зоні, так і за її
межами.

Пунктом 5.1 статті 5 Закону України від
28.12.1994 № 334/94-ВР валові витрати
виробництва та обігу (далі - валові
витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Згідно з підпунктом 5.3.9 пункту 5.3 статті
5 Закону України від 28.12.1994 № 334/94-ВР не
належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Таким чином, даною нормою передбачено
вичерпний перелік підстав за наявності
яких суб'єкт господарювання не має
права включати до складу валових
витрат витрати, які не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем було залучено ТОВ «РМА-ГРУП»
як субпідрядника для виконання частини
робіт з влаштування інженерних мереж
на будівництві готельного комплексу на
255 номерів у с. Поляниця, Яремчанського
району, Івано-франківської області.
Вказані роботи були доручені позивачу
на підставі договору підряду № БК-45 від
29.06.2010 року та укладені ним з
товариством з обмеженою
відповідальністю «Зірка Буковелю».
Оскільки з об'єкта будівництва не
надійшли до бухгалтерії позивача
оригінали актів приймання виконаних
будівельних робіт форми КБ-2в і довідок
про вартість виконаних будівельних
робіт і витрати форми КБ-3 за вересень
та листопад 2010 року, позивачем було
прийнято рішення про не включення
вартості виконаних ТОВ «РМА-ГРУП»
робіт до складу валових витрат
позивача за третій та четвертий
квартали 2010 року. Зокрема, відповідачу
під час перевірки були надані
оборотно-сальдові відомості із
зазначенням переліку валових витрат
підприємства за 3-й і 4-й квартали 2010
року (сторінка 6 Акта перевірки). Згідно
вказаних відомостей позивачем витрати
на оплату результату робіт, отриманого
від ТОВ «РМА- ГРУП», до складу валових
витрат не включались. Крім того,
позивачем було надано податковому
органу в ході проведення перевірки
уточнюючі розрахунки податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок за
вересень, листопад 2010 року.

Проте, в порушення пункту 4.1 Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок щодо дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, платниками податків
- фізичними особами, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 14.03.2013 № 395, відповідно до якого до
підписання акта (довідки)
документальної перевірки враховуються
пояснення (у разі їх надання), надані
платником податків або його законними
представниками під час перевірки,
письмові пояснення позивача
податковим органом при складанні Акта
перевірки враховані не були.

Крім того, як вбачається з Акта
перевірки (сторінка 6) податковим
органом досліджувалися уточнюючі
розрахунки податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за вересень, листопад 2010 року
(сторінка 6 Акта перевірки), але
відповідачем вони не були враховані в
ході проведення перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи,
податковим органом вже проводилася
перевірка позивача в ході якої
перевірявся період з 01.01.2009 року по
31.12.2011 року, тобто цей період охоплював
час з 01.10.2010 року по 31.12.2010 року. За
наслідками цієї перевірки було
складено Акт від 10.04.2012 року №
410-22-01-20589354, який на сторінках 33, 34, 35
містить відомості відносно того, що
податковим органом в ході проведення
перевірки позивача не встановлено
заниження або завищення
задекларованих суб'єктом
господарювання показників у рядках
декларації щодо витрат.

Відносно посилання відповідача на
безтоварність господарських відносин
між позивачем і ТОВ «Рма - Груп»,
колегія суддів апеляційної інстанції
зазначає, що при дослідженні
господарської операції повинні
оцінюватися відносини безпосередньо
між учасниками тієї операції, на
підставі якої сформовані дані
податкового обліку. Зокрема, така
правова позиція викладена в
Інформаційному листі Вищого
адміністративного суду України від
02.06.2011 року № 742/11/13-11.

Доводи відповідача на наявність
порушеної кримінальної справи, а
також пояснення керівника ТОВ «РМА -
ГРУП» щодо непричетності його до
діяльності підприємства та висновку
спеціаліста про невідповідність
підписів на податкових деклараціях як
доказ відсутності у ТОВ «РМА - ГРУП»
господарських відносин з позивачем
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції правильно не взяв до уваги,
оскільки вказані документи в силу
приписів кримінального -
процесуального законодавства України
є лише одним із засобів доказування в
кримінальній справі, а наявність
порушеної кримінальної справи, до
моменту прийняття судом вироку не
засвідчує наявність або відсутність в
діях особи складу злочину. Слід
зазначити, що результати
оперативно-розшукових заходів в рамках
кримінальної справи є не доказами, а
лише відомостями про джерело тих
фактів, які можуть стати доказами у
податковому спорі після їх закріплення
належним процесуальним шляхом.
Зокрема, аналогічна правова позиція
викладена в Ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
22.08.2012 № К-39842/10. В матеріалах справи
відсутні і відповідачем не надані суду
будь-які докази наявності судових
рішень, які б набрали законної сили, з
приводу незаконних дій посадових осіб
ТОВ «РМА - ГРУП».

Таким чином, колегія суддів
апеляційної інстанції вважає, що суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку, що відповідач не надав суду
належних та допустимих доказів
обґрунтованості прийняття податкового
повідомлення-рішення від 20.03.2013 року №
, а тому апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198,
200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Вишгородському
районі Київської області Державної
податкової служби - залишити без
задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлений 20.03.2014
року.

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Файдюк В.В.

Старова Н.Е.