Справа № 683/1937/13-а, 2-а/683/132/2013
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2014 р.
м.Київ
К/800/49143/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя
Голяшкін О.В. (доповідач),

судді
Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 10 липня 2013 року та ухвалу
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 12 вересня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Старокостянтинівської
міської ради Хмельницької області про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради
Хмельницької області про визнання
протиправною бездіяльності в частині
невиконання вимог п.6 Порядку
фінансування видатків місцевих
бюджетів на здійснення заходів з
виконання програм соціального захисту
населення за рахунок субвенцій з
державного бюджету, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 04 березня 2002 року № 256, а саме: в
частині не надсилання інформації до
фінансового органу
Старокостянтинівської міської ради
про додаткові зобов'язання за фактично
надані послуги з перевезення
автобусами пільгових категорій
громадян в м.Старокостянтинові в
розмірі 477056,25 грн.; зобов'язання
надіслати фінансовому органу
Старокостянтинівської міської ради
уточнену інформацію про фактично
нараховані суми витрат, які поніс
позивач на перевезення пасажирів, які
користуються пільгами з оплати проїзду
у міських автобусах за період
квітень-жовтень 2011 року в розмірі 477056,25
грн.

У позовній заяві позивач просив
визнати поважною причини пропуску
процесуального строку для звернення до
суду та його поновити.

Ухвалою Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 10 липня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 12 вересня
2013 року, позов ОСОБА_2 залишено без
розгляду на підставі ст.ст.99, 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
у зв'язку із пропущенням строку
звернення до адміністративного суду.

ОСОБА_2 звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить судові
рішення скасувати, повернути справу на
розгляд до Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області.

У поданих запереченнях Управління
соціального захисту населення
виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради
просить залишити касаційну скаргу без
задоволення, а рішення судів
попередніх інстанцій - без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено ч.ч.1, 2 ст.99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Залишаючи без розгляду позов ОСОБА_2,
суд першої інстанції, з яким погодився
й суд апеляційної інстанції, виходив із
того, що позивач про порушення свого
права дізнався у 2012 році під час
розгляду справи про стягнення
заборгованості по перевезенню
пільгової категорії громадян за період
квітень-жовтень 2011 року в розмірі 477056,25
грн. При цьому, посилаючись на те, що під
час розгляду вищевказаної справи не
досліджувалося питання виконання
відповідачем п.6 Постанови Кабінету
Міністрів України від 04 березня 2002 року
№256, позивач не надав суду жодних
доказів поважності причин пропуску
строку звернення до суду за захистом
порушених прав.

З урахуванням подання позову до суду у
липні 2013 року, суди зазначили про
пропуск позивачем встановленого ст.99
КАС України строку звернення до
адміністративного суду.

Зазначені висновки судів попередніх
інстанцій є передчасними, зроблені без
додержання вимог щодо безпосереднього,
повного та об'єктивного дослідження
обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування заяви про поновлення
пропущеного строку звернення до
адміністративного суду позивач
зазначав, що про порушення своїх прав
дізнався з відповіді Управління праці
та соціального захисту населення
виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради
Хмельницької області від 15 березня 2013
року №650.

Залишаючи позов без розгляду з підстав
ненадання позивачем обґрунтованих
доказів поважності причин пропуску
строку звернення до суду, суди фактично
не надали оцінки вказаним доводам
позивача, ні суд першої, ні суд
апеляційної інстанції не навели у
рішеннях мотивів, за якими вони
відхилили або не погодились із
зазначеними позивачем обставинами
щодо поважності причин пропуску цього
строку.

Відповідно до ч.1 ст.227 КАС України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи для продовження розгляду є
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
постановлення незаконної ухвали, яка
перешкоджає подальшому провадженню у
справі.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 10 липня 2013 року та ухвалу
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 12 вересня
2013 року скасувати.

Справи направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді