Справа № 269/82/13-а
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2014 р. м. Київ
К/800/53359/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Білуги
С.В.,

суддів Гаманка
О.І.,

Загороднього
А.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення
Совєтської районної адміністрації
Макіївської міської ради на постанову
Совєтського районного суду м. Макіївки
Донецької області від 27 серпня 2013 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Совєтської районної
адміністрації Макіївської міської
ради, третя особа: Управління державної
казначейської служби України в м.
Макіївка про стягнення допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку,

встановила:

У лютому 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Совєтської районної адміністрації
Макіївської міської ради, третя особа:
Управління державної казначейської
служби України в м. Макіївка про
стягнення допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Постановою Совєтського районного суду
м. Макіївки Донецької області від 27
серпня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15 жовтня 2013
року, позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено. Визнано неправомірною дії
Управління праці та соціального
захисту населення Совєтської районної
адміністрації Макіївської міської
ради та зобов'язано Управління праці
та соціального захисту населення
Совєтської районної адміністрації
Макіївської міської ради здійснити
нарахування та виплату на користь
ОСОБА_2 державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до
положень статті 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років за період з 24.12.2012
до дати досягнення її сином трирічного
віку, з врахуванням фактичних виплат.

Управління праці та соціального
захисту населення Совєтської районної
адміністрації Макіївської міської
ради подало касаційну скаргу, в якій,
посилаючись на допущені судом
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
постанову Совєтського районного суду
м. Макіївки Донецької області від 27
серпня 2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 15 жовтня 2013 року скасувати та
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки рішення суду апеляційної
інстанції постановлено з додержанням
норм матеріального права, правова
оцінка обставинам у справі дана вірно,
а доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225- 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судового
рішення.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 згідно
свідоцтва про народження є матір'ю
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 24
жовтня 2012 року перебуває на обліку в
Управлінні, як незастрахована в
системі загального соціального
страхування особа отримує державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі 130 грн.

Спірні правовідносини, що виникли між
сторонами, регулюються Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" від
18 січня 2001 року № 2240-III, Законом України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми"
від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ та
іншими Законами і нормативними актами,
що регулюють порядок та розміри виплат
такої допомоги.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України
"Про Державний бюджет України на
2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" від 28
грудня 2007 № 107-VI - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми", дія якого поширювалася на осіб,
не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням",
який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб.

Розмір допомоги також визначався цими
Законами. Зокрема, статтею 43 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням", було
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" були
внесені відповідні зміни до Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" та Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням".
Зокрема, змінами до статті 13 Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням",
було виключено статті 40- 44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України",
в тому числі й пункт 25 розділу II Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" щодо
виключення статей 40- 44 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням".

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням", а з 1 січня 2009
року - статті 13, 15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми".

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-VI "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та статтею 45 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2010 рік"
від 27 квітня 2010 року № 2154-VI
передбачено, що у 2009, 2010 роках допомога
при народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми"
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2010 рік" не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" на
виконання статті 45 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Оскільки законами України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік" та
"Про Державний бюджет України на 2012 рік"
також не змінювались розмір та порядок
виплат грошових коштів, обумовлених
Законами України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" та
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми",
то розмір такої допомоги визначається
приписами вказаних Законів.

Враховуючи викладене, суди попередніх
інстанцій дійшли обґрунтованих
висновків, що на правовідносини між
позивачем та Управлінням щодо виплати
з грудня 2012 року допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку особі, яка
застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, поширюються
норми Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням",
відповідно до статті 43 якого допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Відповідно до вимог частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не доведено
правомірність відмови позивачу у
здійсненні перерахунку та виплаті
ОСОБА_2 недоплаченої суми допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку,

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують і не дають підстав
вважати, що судом апеляційної
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Совєтської районної адміністрації
Макіївської міської ради залишити без
задоволення, а постанову Совєтського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 27 серпня 2013 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Совєтської районної
адміністрації Макіївської міської
ради, третя особа: Управління державної
казначейської служби України в м.
Макіївка про стягнення допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.В. Білуга

Судді
О.І. Гаманко

А.Ф. Загородній