Справа № 9104/62260/12
Суддя: Гуляк В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
Справа № 9104/62260/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді:
Гуляка В.В.

суддів:
Макарика В.Я., Глушка І.В.

за участі секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Хустського
районного суду Закарпатської
області від 27 лютого 2012 року в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Велятинської сільської ради
Хустського району Закарпатської
області про визнання незаконним і
скасування рішення, зобов'язання
вчинити дії,

встановив:

У лютому 2012 року позивач ОСОБА_1
звернувся в суд із адміністративним
позовом до відповідача Велятинської
сільської ради Хустського району
Закарпатської області, в якому просив :
- визнати незаконним і скасувати
рішення 13 сесії 6 скликання
Велятинської сільської ради
Хустського району Закарпатської
області від 05.01.2012 року про відмову в
наданні позивачу у безоплатну
власність земельної ділянки площею 0,25
га. для обслуговування житлового
будинку, господарських будівель і
споруд; - зобов'язати відповідача
надати позивачу в межах с. Велятино
Хустського району у безоплатну
власність земельну ділянку площею 0,25
га. для обслуговування житлового
будинку, господарських будівель і
споруд.

В обґрунтування позовних вимог
покликався позивач на те, що 19 грудня 2011
року він звернувся до відповідача із
заявою, в якій просив виділити йому для
будівництва житлового будинку
земельну ділянку площею 0,25 га. на
території сільської ради. Однак,
оскарженим рішенням відповідача від
05.01.2012 року позивачу безпідставно
відмовлено у наданні земельної
ділянки. Вказував позивач, що оскаржене
рішення відповідача є незаконним,
порушує його права на безоплатну
приватизацію земельної ділянки для
будівництва і обслуговування
житлового будинку.

Постановою Хустського районного суду
Закарпатської області від 27 лютого 2012
року в задоволенні позову відмовлено.

З цією постановою суду не погодився
позивач і оскаржив її в апеляційному
порядку. Вважає апелянт, що постанова
суду винесена без повного і всебічного
з'ясування обставин справи, висновки
суду не відповідають обставинам
справи, з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
а тому постанова суду підлягає
скасуванню з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянт посилається на те, що судом
першої інстанції безпідставно не було
враховано доводів позивача щодо
наявності підстав для задоволення
позовних вимог. Вказує апелянт, що
відповідач не подавав заперечень на
адміністративний позов, а суд першої
інстанції зробив необґрунтовані
висновки і не врахував наданих
позивачем доказів. Зазначає апелянт, що
оскаржене рішення відповідача від
05.01.2012 року є незаконним, порушує права
позивача на безоплатне отримання
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку.
Приймаючи це рішення відповідач надав
неправдиву інформацію, оскільки
генеральний план села Велятино вже
затверджений.

За наслідками апеляційного розгляду
апелянт просить скасувати постанову
суду першої інстанції від 27.02.2012 року та
прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги задоволити.

Суд апеляційної інстанції заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі та
з'явились в засідання суду апеляційної
інстанції, перевіривши матеріали
справи, обговоривши підстави та межі
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційну скаргу слід задоволити
частково, з врахуванням наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
подав до відповідача Велятинської
сільської ради Хустського району
Закарпатської області письмову заяву
від 26.12.2011 року із проханням виділити
йому безоплатно у приватну власність
земельну ділянку площею 0,25 га. в с.
Велятино для будівництва і
обслуговування житлово-господарських
будівель і споруд, на підставі ст.118 ЗК
України та п.34 ст.26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» (а.с.
9).

Рішенням сесії Велятинської сільської
ради Хустського району Закарпатської
області від 05.01.2012 року «Про надання у
безоплатну власність земельної
ділянки для обслуговування житлового
будинку, господарських будівель і
споруд» відмовлено у наданні позивачу
безоплатно у приватну власність
земельної ділянки площею 0,25 га. для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд. Пунктом 2 цього ж
рішення вказано, що до виготовлення
генерального плану забудови села на
території сільської ради земельні
ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд не
виділяються (а.с. 10).

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо безпідставності усіх
позовних вимог.

Так, статтею 40 ЗК України (тут і надалі в
редакції на час розглядуваних
правовідносин) передбачено право
громадян України на отримання
безоплатно у власність або на умовах
оренди земельних ділянок для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, в межах норм,
визначених цим Кодексом, за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування.

Статями 12, 122 ЗК України передбачено, що
до повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин належать, зокрема, передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та
юридичних осіб для усіх потреб,
відповідно до цього Кодексу.

Згідно статті 116 ЗК України, громадяни
та юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування, в
межах їх повноважень.

Крім цього, згідно п.34 ч.1 ст.26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішується питання
регулювання земельних відносин.

Норми безоплатної передачі земельних
ділянок, в тому числі для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
визначені статтею 121 ЗК України, а
Порядок безоплатної приватизації
земельних ділянок громадянами
визначений статтею 118 ЗК України.

Так, відповідно до ст. 118 ЗК України
громадянин, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки) в межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування за місцем знаходження
земельної ділянки. Відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою для відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Таким чином, законодавчими нормами
передбачено, що вирішення питання щодо
безоплатної передачі громадянину
України земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності на
відповідній території належить до
виключної компетенції місцевої ради як
органу місцевого самоврядування.
Відсутність генерального плану
забудови села не може бути підставою
для позбавлення особи гарантованого
законодавством права на отримання
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.

Отже, є незаконним оскаржене позивачем
рішення відповідача від 05.01.2012 року,
яким відмовлено позивачу в наданні
безоплатно у приватну власність
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, з
мотивів невиготовлення генерального
плану забудови села.

При цьому, суд першої інстанції
безпідставно не врахував вимог статті
71 КАС України щодо обов'язку
доказування, оскільки відповідач
Велятинська сільська рада не подала
заперечень на адміністративний позов
та жодних доказів щодо правомірності
досліджуваного рішення від 05.01.2012 року,
а зміст цього рішення не містить
належних обґрунтувань мотивів його
прийняття та покликань на обставини і
матеріали, які були враховані
відповідачем при його прийнятті.

З врахуванням наведеного, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог щодо
визнання незаконним і скасування
оскарженого рішення відповідача від
05.01.2012 року.

Відносно позовної вимоги про
зобов'язання відповідача надати
позивачу безоплатно у власність
земельну ділянку площею 0,25 га. для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, то
така вимога підлягає до часткового
задоволення.

З цього приводу суд апеляційної
інстанції враховує, що, як уже було
вказано вище, прийняття рішення щодо
безоплатної передачі громадянину
України земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності на
відповідній території села належить до
виключної компетенції відповідної
сільської ради як органу місцевого
самоврядування.

Тому, відповідача слід зобов'язати
повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від
26.12.2011 року про надання у безоплатну
власність земельної ділянки площею 0,25
га. в с. Велятино для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.

Таким чином, враховуючи наведене вище,
суд апеляційної інстанції приходить до
висновку, що судом першої інстанції
неповно з'ясовано обставини, що мають
значення для справи, постанова суду
винесена з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи. Тому,
оскаржену постанову суду від 27.02.2012
року слід скасувати та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
задоволити частково.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити
частково.

Постанову Хустського районного суду
Закарпатської області від 27 лютого 2012
року в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до Велятинської
сільської ради Хустського району
Закарпатської області про визнання
незаконним і скасування рішення,
зобов'язання вчинити дії - скасувати і
прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити
частково.

Визнати протиправним і скасувати
рішення сесії Велятинської сільської
ради Хустського району Закарпатської
області від 05 січня 2012 р. про відмову в
наданні ОСОБА_1 безоплатно у приватну
власність земельної ділянки площею 0,25
га. для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд.

Зобов'язати Велятинську сільську раду
Хустського району Закарпатської
області повторно розглянути заяву
ОСОБА_1 від 26 грудня 2011 року про
виділення у безоплатну власність
земельної ділянки площею 0,25 га. в с.
Велятино для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.

У задоволенні решта позовних вимог
ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів
після набрання нею законної сили може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
В.В. Гуляк

Судді:
В.Я. Макарик

І.В. Глушко

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 21.03.2014 року.