Справа № 0110/2579/12
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 року
м. Київ К/800/26893/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка
А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Привітненської сільської ради
Кіровського району Автономної
Республіки Крим на постанову
Кіровського районного суду Автономної
Республіки Крим від 23.01.2013 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 10.04.2013 року
у справі за позовом Гідрогеологічної
режимно-експлуатаційної станції
«Феодосіякурорт» до Привітненської
сільської ради Кіровського району
Автономної Республіки Крим, треті
особи: Феодосійська територіальна рада
по управлінню курортами Профспілок,
Республіканський комітет Автономної
Республіки Крим з охорони
навколишнього природного середовища,
про визнання недійсним рішення,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2006 року Гідрогеологічна
режимно-експлуатаційна станція
«Феодосіякурорт» звернулася до суду з
позовом до Привітненської сільської
ради Кіровського району Автономної
Республіки Крим, треті особи:
Феодосійська територіальна рада по
управлінню курортами Профспілок,
Республіканський комітет Автономної
Республіки Крим з охорони
навколишнього природного середовища,
про визнання недійсним рішення.

Постановою Кіровського районного суду
Автономної Республіки Крим від 23.01.2013
року позовні вимоги Гідрогеологічної
режимно-експлуатаційної станції
«Феодосіякурорт» було задоволено
частково. Визнано недійсним рішення
Привітненської сільської ради
Кіровського району Автономної
Республіки Крим від 12.11.2004 року № 16/292 у
частині оголошення власністю
територіальної громади джерела
мінеральної води «Айвазовська», яке
розташоване в с. Айвазовське
Привітненської сільської ради. Визнано
недійсним рішення Привітненської
сільської ради Кіровського району
Автономної Республіки Крим від 12.11.2004
року №16/292 у частині встановлення для
суб'єктів підприємницької діяльності
порядку користування джерелом
мінеральної води «Айвазовська», у
відповідності з діючим законодавством
України з укладенням відповідних
договорів на платне користування з
Привітненською сільською радою.
Визнано недійсним рішення
Привітненської сільської ради
Кіровського району Автономної
Республіки Крим від 12.11.2004 року № 16/292 у
частині оформлення радою свідоцтв про
право власності на джерело мінеральної
води «Айвазовська» на території
Привітненської сільської ради. В решті
позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 10.04.2013 року апеляційну скаргу
Привітненської сільської ради
Кіровського району Автономної
Республіки Крим було залишено без
задоволення, а постанову Кіровського
районного суду Автономної Республіки
Крим від 23.01.2013 року - без змін.

У касаційній скарзі Привітненька
сільська рада Кіровського району
Автономної Республіки Крим, не
погоджуючись з даними рішеннями,
посилаючись на допущені судами
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Кіровського
районного суду Автономної Республіки
Крим від 23.01.2013 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 10.04.2013 року,
а справу направити на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга Привітненської сільської ради
Кіровського району Автономної
Республіки Крим задоволенню не
підлягає, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
є необґрунтованими і не надають
підстав, які передбачені статтями 225 - 229
Кодексу адміністративного судочинства
України для зміни чи скасування
судових рішень.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що Привітненською
сільською радою Кіровського району
Автономної Республіки Крим 12.11.2004 року
було прийнято рішення № 16/292 «Про
дотримання законодавства України з
використання природних ресурсів», яким
відповідач вирішив: оголосити
власністю територіальної громади
водостічні свердловини, розташовані на
території Привітненської сільської
Ради, а саме № 1300 (Індола), № 1301
(Айвазовське), № 1302, № 1303 (Золотий ключ) -
джерело мінеральної води
«Айвазовська», яке розташоване в с.
Айвазовське Привітненьської сільської
ради; встановити для суб'єктів
підприємницької діяльності порядок
користування джерелом мінеральної
води «Айвазовська», іншими природними
ресурсами у відповідності з діючим
законодавствам України з укладенням
відповідних договорів на платне
користування з Привітненською
сільською Радою; оформити свідоцтва
про право власності на об'єкти
нерухомого майна та джерело
мінеральної води «Айвазовська» на
території Привітненської сільської
ради.

Гідрогеологічна
режимно-експлуатаційна станція при
Феодосійський територіальній раді по
управлінню курортами профспілок була
організована на підставі
розпорядження Української
Республіканської Ради по управлінню
курортами профспілок від 10.01.1983 року №
11 «Про організацію гідрогеологічних
режимно-експлуатаційних станцій» з
дозволу Центральної Ради по управлінню
курортами профспілок України від 13.09.1982
року № 418.

Відповідно до пункту 1.3. розпорядження
Української Республіканської Ради по
управлінню курортами профспілок від
10.01.1983 року № 11 «Про організацію
гідрогеологічних
режимно-експлуатаційних станцій»,
передано з балансу здравниць на баланс
гідрогеологічних
режимно-експлуатаційних станцій
станом на 01.01.1983 року усі
експлуатаційні та наглядові
свердловини мінеральної води,
надкаптажні споруди, мінералопроводи,
грязедобувне обладнання, лабораторії
та підсобні приміщення.

На підставі Угоди Кримського
об'єднання пивобезалкогольної
промисловості від 02.10.1985 року № 2850 та
розпорядження Феодосійської
територіальної ради по управлінню
курортами профспілок від 05.12.1985 року №
162 «Про передачу Феодосійським заводом
Пивобезалкогольних напоїв на баланс
Гідрогеологічної
режимно-експлуатаційної станції
джерела «Кримський Нарзан» та
свердловин мінеральної води
«Айвазовська», 18.12.1985 pоку складений
акт, затверджений головою
Укррадкурорта, «Про передачу на баланс
Гідрогеологічній
режимно-експлуатаційній станції
джерела «Кримський Нарзан» та
свердловин мінеральної води
«Айвазовська».

30.12.1991 року рішенням виконавчого
комітету Феодосійської міської ради №
595/5 «Про реєстрацію Гідрогеологічної
режимно-експлуатаційної станції
об'єднання «Феодосія-Курорт», було
зареєстровано Гідрогеологічну
режимно-експлуатаційну станцію
об'єднання «Феодосія- Курорт», яку
вподальшому було реорганізовано у
Гідрогеологічну
режимно-експлуатаційну станцію АТЗТ
«Феодосіякурорт».

26.03.1996 року Державним комітетом по
геології видано ліцензію № 482 на
експлуатацію Айвазовського родовища
корисних копалин (мінеральної води) ВАТ
«Укрпрофоздоровниця»,
гідрогеологічній
режимно-експлуатаційній станції
об'єднання «Феодосіякурорт» строком на
20 років.

16.05.2006 року позивачем направлено заяву
на переоформлення спеціального
дозволу (ліцензії) на право
користування надрами на адресу
Міністерства з охорони навколишнього
природного середовища, у зв'язку з
внесенням змін до найменування
підприємства.

Наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України від 27.07.2009 року № 403 анульовано
спеціальний дозвіл позивача № 4011 від
07.09.2006 року терміном на 10 років на
користування Айвазовською ділянкою
Айвазовського родовища АР Крим
мінеральних вод з причини користування
надрами із застосуванням методів і
способів, що негативно впливають на
стан надр, порушення надрокористувачем
умов дозволу.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
переліку водних об'єктів, що
відносяться до категорії лікувальних»
№ 1499 від 11.12.1996 р., джерело мінеральної
води «Айвазовська» зазначено як
родовище мінеральних вод і віднесено
до категорії лікувальних.

Згідно із статтею 5 Кодексу України про
надра, державний фонд надр включає як
ділянки надр, що використовуються, так
і ділянки надр, не залучені до
використання, в тому числі
континентального шельфу і виключної
(морської) економічної зони. Родовища
корисних копалин - це нагромадження
мінеральних речовин в надрах, на
поверхні землі, в джерелах вод та газів,
на дні водоймищ, які за кількістю,
якістю та умовами залягання є
придатними для промислового
використання. Усі родовища корисних
копалин, у тому числі техногенні, з
запасами, оціненими як промислові,
становлять Державний фонд родовищ
корисних копалин, а всі попередньо
оцінені родовища корисних копалин -
резерв цього фонду.

Статтею 4 Кодексу України про надра
передбачено, що надра є виключною
власністю Українського народу і
надаються тільки у користування. Угоди
або дії, які в прямій або прихованій
формі порушують право власності
Українського народу на надра, є
недійсними. Український народ здійснює
право власності на надра через
Верховну Раду України, Верховну Раду
Автономної Республіки Крим і місцеві
ради. Окремі повноваження щодо
розпорядження надрами законодавством
України можуть надаватися відповідним
органам виконавчої влади.

Відповідно до статті 10 Кодексу України
про надра, до відання сільських,
селищних, міських та районних рад на їх
території у порядку, встановленому цим
Кодексом та іншими законодавчими
актами, належить: 1) погодження
клопотань про надання надр у
користування з метою геологічного
вивчення, розробки родовищ корисних
копалин місцевого значення; 2)
реалізація місцевих програм розвитку
мінерально-сировинної бази,
раціонального використання та охорони
надр; 3) обмеження діяльності
підприємств, установ, організацій і
громадян у випадках і порядку,
передбачених цим Кодексом; 4)
здійснення контролю за використанням
та охороною надр; 5) вирішення інших
питань у сфері регулювання гірничих
відносин у межах своєї компетенції.

Згідно із статтею 16 Кодексу України про
надра, спеціальні дозволи на
користування надрами надаються
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади з
геологічного вивчення та забезпечення
раціонального використання надр за
погодженням з Міністерством охорони
навколишнього природного середовища
України, як правило, на конкурсних
засадах в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Статтею 5 Водного кодексу України
передбачено, що до водних об'єктів
загальнодержавного значення належать:
1) внутрішні морські води та
територіальне море; 2) підземні води,
які є джерелом централізованого
водопостачання; 3) поверхневі води
(озера, водосховища, річки, канали), що
знаходяться і використовуються на
території більш як однієї області, а
також їх притоки всіх порядків; 4) водні
об'єкти в межах територій
природно-заповідного фонду
загальнодержавного значення, а також
віднесені до категорії лікувальних.

Відповідно до статті 15 Водного кодексу
України, до відання спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань екології та
природних ресурсів в галузі управління
і контролю за використанням і охороною
вод та відтворенням водних ресурсів,
зокрема, належить видача дозволів на
спеціальне водокористування в разі
використання води з водних об'єктів
загальнодержавного значення.

Враховуючи, що нормами Кодексу України
про надра та Водного кодексу України
визначено, що спеціальні дозволи на
користування надрами надаються
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади з
геологічного вивчення та забезпечення
раціонального використання надр, а на
спеціальне водокористування в разі
використання води з водних об'єктів
загальнодержавного значення, дозвіл
надається центральним органом
виконавчої влади з питань екології та
природних ресурсів в галузі управління
і контролю за використанням і охороною
вод та відтворенням водних ресурсів,
суд першої інстанції, з яким погодився
суд апеляційної інстанції, дійшов
вірного висновку, про те, що відповідач
приймаючи оскаржуване рішення в
частині оголошення власністю
територіальної громади джерела
мінеральної води «Айвазовська»,
розташованого в с. Айвазовське
Привітненської сільської ради,
встановлення для суб'єктів
підприємницької діяльності порядку
користування джерелами мінеральної
води «Айвазовська», згідно з
укладеними договорами з
Привітненською сільською радою та
оформлення свідоцтва на право
власності на зазначене джерело
мінеральної води на території
Привітненської сільської ради діяв
поза межами своїх повноважень.

Оскільки Привітненька сільська рада
Кіровського району Автономної
Республіки Крим приймаючи оскаржуване
рішення діяла поза межами своїх
повноважень, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився суд
апеляційної інстанції, правомірно
визнав недійсним рішення
Привітненської сільської ради
Кіровського району Автономної
Республіки Крим від 12.11.2004 року № 16/292 у
частині оголошення власністю
територіальної громади джерела
мінеральної води «Айвазовська», яке
розташоване в с. Айвазовське
Привітненської сільської ради,
встановлення для суб'єктів
підприємницької діяльності порядку
користування джерелом мінеральної
води «Айвазовська», у відповідності з
діючим законодавством України з
укладенням відповідних договорів на
платне користування з Привітненською
сільською радою та оформлення радою
свідоцтв про право власності на
джерело мінеральної води
«Айвазовська» на території
Привітненської сільської ради.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Привітненської
сільської ради Кіровського району
Автономної Республіки Крим - залишити
без задоволення, а постанову
Кіровського районного суду Автономної
Республіки Крим від 23.01.2013 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 10.04.2013 року
у справі за позовом Гідрогеологічної
режимно-експлуатаційної станції
«Феодосіякурорт» до Привітненської
сільської ради Кіровського району
Автономної Республіки Крим, треті
особи: Феодосійська територіальна рада
по управлінню курортами Профспілок,
Республіканський комітет Автономної
Республіки Крим з охорони
навколишнього природного середовища,
про визнання недійсним рішення - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз