Справа № 821/68/14
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 р. м. ХерсонСправа № 821/68/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Івлевій В.О., за участю
представника позивача Сікози В.О.,
представника відповідача Шеремет Л.П.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Чорнобаївське" до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Херсонській області, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - Заступник начальника
Державного архітектурно -
будівельного контролю у Херсонській
області - Руснак Олександр Юрійович
про визнання протиправною та
скасування постанови про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності,

встановив:

Публічне акціонерне товариство
"Чорнобаївське" (далі по тексту - ПАТ
"Чорнобаївське" або позивач) звернулось
до суду з адміністративним позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Херсонській області (далі по тексту -
Інспекція або відповідач), третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - Заступник начальника
Державного архітектурно -
будівельного контролю у Херсонській
області - Руснак Олександр Юрійович
про визнання протиправною та
скасування постанови про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем складено протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності про недопущення службових
осіб відповідача до проведення
перевірки та постанову про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності, які на
думку позивача є незаконними, оскільки
перевірку проведено з порушенням норм
законодавства, а саме: повідомлення про
проведення перевірки не містить всієї
необхідної інформації, строк
проведення перевірки перевищує 3
місяці з дня подання декларацій про
виконання будівельних робіт та
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, окрім того, вважає, що
відповідач не мав повноважень на
проведення вказаної перевірки. Вважає
дії відповідача щодо складання
протоколу про правопорушення
незаконними, також просить визнати
незаконною та скасувати постанову про
накладення штрафу.

Представник позивача в удовому
засідання позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти
позовних вимог заперечував та просив в
їх задоволенні відмовити. Свої
заперечення обґрунтував тим, що
протокол про правопорушення та
постанову про накладення штрафу
винесено правомірно, оскільки
відповідач мав право проводите
перевірки в строк понад 3 місяці,
оскільки було звернення СБУ. Форма
повідомлення, на думку представника
відповідача, відповідає вимогам. Окрім
того, відповідач зазначає, що мав
повноваження на проведення перевірки,
відповідно до законодавства.

Розглянувши подані документи,
врахувавши позицію представника
позивача, представника відповідача,
адміністративний позов та документи
покладені в його основу, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду спору по суті, суд приходить
до наступного: 09.12.2013 року Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Херсонській області
складено Протокол про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності та 23
грудня 2013 року винесено постанову №
201/х про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, а саме п. 1 ч. 4 ст.41 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" та підпункту 1 пункту 11
Порядку здійснення державного
архітектурно - будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 року
№ 553.

З огляду на виниклий адміністративний
спір суд зазначає, що правовідносини,
які виникли між сторонами у даній
справі з приводу правопорушень у сфері
містобудівної діяльності, передбачені
Законом України "Про регулювання
містобудівної діяльності", Порядком
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 року
№ 553.

Відповідно до статті 6 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності", управління у сфері
містобудівної діяльності здійснюється
Верховною Радою України, Кабінетом
Міністрів України, Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
центральним органом виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури, іншими спеціально
уповноваженими органами
містобудування та архітектури,
місцевими державними адміністраціями,
органами місцевого самоврядування.

Згідно із частиною 1 статті 41 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності", державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку № 553 встановлено, що
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами (далі -
інспекції).

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 Порядку № 553
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється посадовими
особами інспекцій відповідно до їх
посадових інструкцій та
функціональних повноважень. Посадові
особи інспекцій мають службові
посвідчення встановленого зразка,
форма якого затверджується
Мінрегіоном, а також особистий штамп із
зазначенням номера і найменування
інспекції, яку вони представляють.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за
територіальним принципом (у межах
областей) у порядку проведення
планових та позапланових перевірок.

Згідно з абз. 2 п. 7 Порядку № 553
позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції. Підставами для
проведення позапланової перевірки є:
зокрема, необхідність проведення
перевірки достовірності даних,
наведених у повідомленні та декларації
про початок виконання підготовчих
робіт, повідомленні та декларації про
початок виконання будівельних робіт,
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, протягом трьох місяців з
дня подання зазначених документів.

Відповідно до абз. 8 п. 7 Порядку № 553
підставами для проведення
позапланової перевірки є вимога
правоохоронних органів про проведення
перевірки.

Так, суд зазначає, що підставою для
проведення перевірки було звернення
заступника начальника Головного
управління по боротьбі з корупцією та
організованою злочинністю Служби
безпеки України до Голови Державної
архітектурно - будівельної інспекції
України від 14.1.2013 р. № 14/1-6611кт та наказу
інспекції архітектурного державно -
будівельного контролю у Херсонській
області від 27.11.2013 р. № 434-П.

Отже, посилання позивача на те, що
відповідач призначив проведення
перевірки в строк, що перевищує 3 місяця
з моменту подання декларації про
початок будівельних робіт та
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації є помилковим, оскільки
перевірка проводилася на вимогу
правоохоронних органів.

Щодо посилань представника позивача на
те, що відповідач взагалі не мав
повноважень проводити перевірку
об'єкту містобудування ІІІ категорії
складності, оскільки затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 23 травня 2011 р. № 553 "Порядком
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю"
визначено, що він застосовується при
перевірці дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності на об'єктах містобудування
IV і V категорії складності, суд вважає
за необхідне зазначити наступне.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 27.02.2012 р. № 148 внесені зміни
до вказаного вище Порядку, а саме у
тексті Порядку слова "господарська
діяльність, пов'язана із створенням
об'єктів будівництва" та "господарська
діяльність, пов'язана із створенням
об'єктів архітектури" у всіх відмінках
замінено словами "господарська
діяльність, пов'язана з будівництвом
об'єкта архітектури, який за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності "у
відповідному відмінку.

Проте аналіз змісту постанов Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 р. № 553 та
від 27.02.2012 р. № 148 не дає підстав для
висновку про те, що на даний час
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю
позбавлена повноважень здійснювати
заходи, спрямовані на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил на
об'єктах всіх категорій складності.

Суд погоджується з доводами
представника відповідача про те, що в
результаті внесення змін до Порядку
обмежені повноваження Інспекції лише
щодо контролю за дотриманням
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до І-ІІІ категорії складності.

Таким чином, суд вважає, що доводи
представника позивача про відсутність
у Інспекції повноважень здійснювати
перевірку додержання вимог
містобудівного законодавства на
об'єктах І-ІІІ категорії складності є
помилковими.

Щодо направлення на проведення
перевірки суд зазначає, що додатком 9 до
наказу Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України "Про затвердження форм актів та
інших документів, які складаються під
час або за результатами здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю" від 15.05.2012 № 240 передбачено
форму направлення на позапланову
перевірку.

Так, суд дослідивши направлення на
здіснення позапланової перевірки № 2031
від 27.11.2013 р., яке належним чином
завірене печаткою Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю в Херсонській області
приходить до висновку, що направлення
містить всю необхідну інформацію, яка є
обов'язковою для заповнення та містить
підпис уповноваженої особи, який
засвідчено печаткою.

Отже, посилання позивача, що
повідомлення про проведення перевірки
не містить необхідну інформацію в
повному обсязі є помилковим.

Суд не приймає до уваги твердження
позивача, що в постанові про накладення
штрафу не зазначено відомості про
одержання примірника постанови чи
надіслання поштою, оскільки з
матеріалів справи вбачається, що
позивачем вказану постанову отримано.
Окрім того, озивач скористався правом
на її оскарження.

Серед критеріїв оцінювання судом
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, які одночасно є
принципами адміністративної
процедури, є принцип законності, що
закріплений у ч.2 ст.19 Конституції
України, відповідно до якого органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони, зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема, з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються вимоги
та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд вважає, що в даному випадку не
надано достатньо доказів
правомірності своїх позовних вимог,
щодо наявності підстав для
задоволення позову.

У зв'язку з цим, суд, аналізуючи
викладене приходить до висновку, що
позов Публічного акціонерного
товариства "Чорнобаївське" до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Херсонській області про визнання
протиправною та скасування постанови
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності не підлягає задоволенню.

Окрім того, правові засади справляння
судового збору, платників, об'єкти та
розміри ставок судового збору, порядок
сплати, звільнення від сплати та
повернення судового збору визначає
Закон України "Про судовий збір" від
08.07.2011 р., № 3674-VI (далі - Закон №3674) зі
змінами, внесеними згідно Закону № 590-VII
від 19.09.2013 р.

Частиною 3 статті 6 Закону № 3674-VI
встановлено, що за подання позовної
заяви, що має одночасно майновий та
немайновий характер, судовий збір
сплачується за ставками, встановленими
для позовних заяв майнового та
немайнового характеру.

Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.4 Закону №
3674 ставка збору за подання до
адміністративного суду немайнового
позову складає 0,06 розміру мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Станом 01.01.2014 року розмір мінімальної
заробітної плати складає 1218 грн., а тому
розмір судового збору складає 73,08 грн.
(1218*0,06=73,08 грн).

Ставка збору за одання позову
майнового характеру складає 2 відсотки
розміру майнових вимог, але не менше 1, 5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше чотирьох розмірів
мінімальних заробітних плат.

Позивачем при поданні
адміністративного позову судовий збір
за подання позову немайнового
характеру не сплачено.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 12,17,18, 19,128, ч. 1 ст. 158,
159, 160-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

В задоволенні адміністративного
позові відмовити в повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Чорнобаївське" судовий
збір за подання адміністративного
позову до суду в розмірі 1717 (одна тисяча
сімсот сімнадцять) грн. 38 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 25 березня 2014 р.

Суддя
Василяка
Д.К.

кат. 6.1