Справа № 2-а-43523/2011
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

06 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Безименної Н.В.

суддів: Бєлової Л.В.
та Аліменка В.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м. Біла Церква на постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 26.12.2011 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у м. Біла
Церква про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 26.12.2011року позов задоволено. Суд
визнав неправомірними дії відповідача
та зобов'язав його провести
перерахунок і виплатити позивачу
недоплачену доплату до пенсії.

На вказану постанову відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить її
скасувати і винести нову про відмову в
задоволенні позову.

Судом першої інстанцій встановлено, що
позивач є непрацюючим пенсіонером,
який проживає у зоні посиленого
радіоекологічного контролю, а також є
особою, віднесеною до 4 категорії,
перебуває на обліку у відповідача.

Згідно ст. 49 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", пенсії особам, віднесеним
до категорій 1,2,3,4, встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Згідно до ч. 2 ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають у зоні посиленого
радіоекологічного контролю, мають бути
підвищені у розмірі на одну мінімальну
заробітну плату.

Суд першої інстанції при задоволенні
позову правомірно виходив з принципу
пріоритетності законів над
підзаконними актами при визначенні
розміру виплат позивачу та застосував
зазначені вище норми Закону, не взявши
до уваги вимоги положень постанови КМ
України № 836 від 26.07.1996, на підставі яких
проводилося нарахування спірних
виплат позивачу раніше, оскільки
останні істотно звужують обсяг
встановлених законом прав позивача.

Посилання апелянта на те, що оскільки
позивач по сьогоднішній день є
працюючим, тому Управління Пенсійного
фонду України у м. Білій Церкві не є
належним відповідачем, колегія суддів
не приймає до уваги враховуючи
положення Порядку використання коштів
державного бюджету для виконання
програм, пов'язаних із соціальним
захистом громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженого Постановою КМ України
від 20.09.2005 № 936. При цьому, колегія
суддів звертає увагу відповідача на те,
що предметом спору в даному випадку є
доплата пенсіонеру саме за проживання
у зоні добровільного відселення, а не
за роботу у вказаній зоні.

Крім того, всупереч вимог ст. ч. 2 ст. 71
КАС України відповідачем не надано
належних доказів того, що позивач
дійсно є працюючим пенсіонером.

На підставі викладеного, враховуючи, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Біла
Церква - залишити без задоволення, а
постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 26.12.2011 року - без змін.

Ухвала є остаточною, оскарженню не
підлягає та набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 КАС
України.

Головуючий суддя:
Н.В. Безименна

Судді:

.

Головуючий суддя
Безименна Н.В.

Судді:
Бєлова Л.В.

Аліменко В.О.