Справа № 383/302/14-а
Суддя: Хрусталенко І. П.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 383/302/14-а
Провадження № 2-а/383/7/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 року Бобринецький
районний суд Кіровоградської області у
складі: головуючого - Хрусталенко І.
П.,

при секретарі - Одінцовій Н.Г.,

з участю:

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бобринець в залі
судового засідання Бобринецького
районного суду адміністративну справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
начальника ВДАІ МГБ Бобринецького РВ
УМВС в Кіровоградській області Туніка
Сергія Анатолійовича про скасування
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з
адміністративним позовом до
начальника ВДАІ МГБ Бобринецького РВ
УМВС в Кіровоградській області Туніка
Сергія Анатолійовича, в якому просить
поновити строк для звернення до суду та
скасувати постанову серії АА2
№ 134467 від 02.12.2013 року про притягнення
його до адміністративної
відповідальності.

В обґрунтування позову зазначає, що
вважає постанову такою, яка
постановлена з грубим порушенням
законодавства, а саме в порушення ст. 268
КУпАП позивача не повідомлено належним
чином про час та місце розгляду справи,
тому він був позбавлений можливості
надати відповідні пояснення та докази
щодо спростування пред'явленого йому
звинувачення. Крім того позивач вважає
вищевказану постанову такою, що не
відповідає вимогам чинного в Україні
законодавства з тих підстав, що при
складенні постанови відповідно до ст.
283 КУпАП у змісті постанови необхідно
вказувати на обставини, що встановлені
при розгляді справи, а також зазначати
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
адміністративне правопорушення. В
даному випадку, на думку позивача,
вказані обставини відсутні. Також
позивач зазначає, що був позбавлений
також права передбаченого ст. 287 КУпАП,
на оскарження постанови оскільки не
знав що справа розглядалася та його
притягнуто до адміністративної
відповідальності. В оскаржуваній
постанові в графі «Примірник постанови
отримав» відсутні будь які позначки.

Відповідачем надано заперечення на
позов, відповідно до яких він просить
відмовити в задоволенні позовної заяви
гр. ОСОБА_1, а постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 134467 від 02.12.2013 залишити без змін
виходячи з наступного.

Відповідно до вказаних заперечень
мають місце випадки крадіжок кришок
люків оглядових колодязів та решіток
дощоприймачів, які розміщені на
вулично-дорожній мережі міста. Вказані
факти призводять до пошкодження
транспортних засобів унаслідок
попадання коліс автомобіля у відкритий
люк або травмування чи загибелі людей в
наслідок падіння в оглядовий колодязь.
Для уникнення вище вказаних фактів
було проведено позачергове обстеження
вулично-дорожньої мережі, а саме люків,
оглядових колодязів, дощоприймачів. В
ході даного обстеження було виявлено
відсутність люків в м. Бобринець на
перехресті вулиць
Луначарського-Мельніченка,
Комсомольська-Рози Люксембург, а також
багато оглядових колодязів накрито
підручним матеріалом (дошками,
шифером).

Тому у відповідності до чинного
законодавства було притягнуто до
відповідальності посадову особу яка
контролює дану сферу, і так 27.11.2013 на
гр. ОСОБА_1 було складено
адміністративний протокол АБ2 № 898639
відповідно до ст. 140 ч. 1 КУпАП та
винесено постанову АА2 № 134467 від 02.12.2013
року. Тому, на думку відповідача, дії
працівника ДАІ по складанню протоколу
про адміністративне правопорушення
серії АБ2 № 898639 та під час винесення
постанови начальником ВДАІ МГБ
Бобринецького РВ УМВС в
Кіровоградській області капітаном
міліції Туніком С.А. по справі про
адміністративне правопорушення
відносно позивача вчинені на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України та
законами, обґрунтовано, добросовісно, з
дотриманням принципу рівності перед
законом, з урахуванням права особи на
участь в процесі прийняття рішення,
своєчасно, (п. 3 ст. 2 КАСУ).

Позивачем в судовому засіданні надано
додаткові пояснення відповідно до яких
позивач, як директор Бобринецького КП
«Міськводоканал», до утримання
автомобільних доріг і вулиць, як
передбачено в ч. 1 ст. 140 КУпАП, не має
ніякого відношення та на обґрунтування
цього надав до суду контракт, з якого
видно, що він забезпечує належне
водопостачання та водовідведення
(а.с.7-9). Крім того в постанові зазначено,
що позивач порушив п 1.5. Правил
дорожнього руху, яка передбачає, що дії
або бездіяльність учасників
дорожнього руху та інших осіб не
повинні створювати небезпеку чи
перешкоду для руху, загрожувати життю
або здоров'ю громадян, завдавати
матеріальних збитків. Позивач як
директор КП «Міськводоканал» в даному
випадку взагалі не був учасником
дорожнього руху та не створював
перешкод для руху.

Крім того на відеозапису, наданого
відповідачем, відповідно до пояснень
позивача є один люк, що перебуває на
балансі Бобринецького КП
«Міськводоканалу», а саме як видно з
запису на узбіччі перехрестя вулиць
Дімітрова - Комсомольська, що ніяк не
обґрунтовує зазначене в постанові
перехрестя вулиць (Луначарського -
Мельніченка та Комсомольська - Рози
Люксембург), їх на записі взагалі не
показано, а натомість показані люки які
не перебувають на балансі
«Міськводоканалу», а рахуються
приватними врізками, а також
зафільмовано люки, які як відомо
позивачу, перебувають на балансі
«Укртелекому», та всі зафільмовані
люки не знаходяться на автомобільній
дорозі чи вулиці, як це вимагає ч. 1 ст. 140
КУпАП.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступних висновків.

27 листопада 2013 року відносно директора
Бобринецького МКП «Міськводоканал»
відповідачем складений протокол про
адміністративне правопорушення серія
АБ2№898639 відповідно до якого посадова
особа порушила вимоги п. 1.5 Правил
дорожнього руху України за що
передбачена відповідальність ч. 1 ст. 140
КУпАП.

02 грудня 2013 року начальником ВДАІ МГБ
Бобринецького РВ УМВС в
Кіровоградській області Туніком С.А.
винесено постанову по справі про
адміністративне правопорушення про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.140 КУпАП і накладення на нього
адміністративного стягнення у виді
штрафу в сумі 1020 грн. Згідно змісту
вказаної постанови ОСОБА_1 перебуваючи
на посаді директора МКП
«Міськводоканал» не забезпечив
належне утримання вулично-дорожньої
мережі, а саме на перехресті вулиць
Луначарського-Мельниченка,
Комсомольська-Рози Люксембург
відсутні два оглядові люки колодязя, за
що передбачена відповідальність ч. 1
ст.140 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху.

Ст. 280 КУпАП визначено, що орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 КАС України усі
учасники адміністративного процесу є
рівними перед законом і судом. ч. 1 ст. 11
КАС України визначено, що розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

В адміністративних справах по
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС
України).

Пунктом 1.5. Правил дорожнього руху
визначено, що дії або бездіяльність
учасників дорожнього руху та інших
осіб не повинні створювати небезпеку
чи перешкоду для руху, загрожувати
життю або здоров'ю громадян, завдавати
матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови,
зобов'язана негайно вжити заходів до
забезпечення безпеки дорожнього руху
на цій ділянці дороги та вжити всіх
можливих заходів до усунення перешкод,
а якщо це неможливо, попередити про них
інших учасників дорожнього руху,
повідомити підрозділ міліції, власника
дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до п. 1.10. ПДР терміни, що
наведені у цих Правилах, мають таке
значення:

автомобільна дорога, вулиця (дорога) -
частина території, зокрема в
населеному пункті, з усіма
розташованими на ній спорудами
(мостами, шляхопроводами, естакадами,
надземними і підземними пішохідними
переходами) та засобами організації
дорожнього руху, призначена для руху
транспортних засобів і пішоходів та
обмежена по ширині зовнішнім краєм
тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей
термін включає також спеціально
побудовані тимчасові дороги, крім
довільно накатаних доріг (колій).

Статтею 1 Закону України «Про
автомобільні дороги» визначено, що:

- вулиця - автомобільна дорога,
призначена для руху транспорту і
пішоходів, прокладання наземних і
підземних інженерних мереж у межах
населених пунктів;

Відповідно до ст. 17 зазначеного Закону
управління функціонуванням та
розвитком вулиць і доріг міст та інших
населених пунктів здійснюється
відповідними органами місцевого
самоврядування, у віданні яких вони
знаходяться.

Статтею 18 Закону України «Про
автомобільні дороги» визначено, що
складовими вулиць і доріг міст та інших
населених пунктів є: проїзна частина
вулиць і доріг, трамвайне полотно,
дорожнє покриття, штучні споруди,
споруди дорожнього водовідводу,
технічні засоби організації
дорожнього руху, зупинки міського
транспорту, тротуари, пішохідні та
велосипедні доріжки, зелені
насадження, наземні та підземні мережі.

Статтею 19 ЗУ «Про автомобільні
дороги» визначено, зокрема, основними
обов'язками органів місцевого
самоврядування у частині управління
функціонуванням і розвитком вулиць і
доріг міст та інших населених пунктів
є:

- забезпечення безперервних,
безпечних, економічних та зручних умов
руху транспортних засобів і пішоходів
вулицями і дорогами міст та інших
населених пунктів;

Відповідальність за стан вулиць і
доріг міст та інших населених пунктів
відповідно до діючих норм, у тому числі
щодо безпеки руху транспортних засобів
і пішоходів згідно приписів ст.21 ЗУ
«Про автомобільні дороги» несуть
органи місцевого самоврядування, що
управляють функціонуванням та
розвитком вулиць і доріг міст та інших
населених пунктів.

Частиною 1 ст. 140 КУпАП передбачена
відповідальність посадових осіб за
порушення правил, норм і стандартів, що
стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху при утриманні
автомобільних доріг і вулиць,
залізничних переїздів, інших дорожніх
споруд, невжиття заходів щодо
своєчасної заборони або обмеження руху
при виникненні умов, які загрожують
безпеці руху, або неприйняття
своєчасних заходів до відновлення
безпечних умов для руху, у вигляді
штрафу від шістдесяти до вісімдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Об'єктом правопорушень,
передбачених ст. 140 КУпАП, є суспільні
відносини у сфері забезпечення безпеки
дорожнього руху.

Об'єктивна сторона цих
правопорушень полягає у недодержані
правил, норм і стандартів при утриманні
шляхів та невжитті заходів щодо
своєчасної заборони або обмеження руху
чи позначення на дорогах місць
провадження робіт.

Суб'єктивна сторона
правопорушень характеризується
наявністю як умислу, так і
необережності.

Суб'єктами правопорушень,
передбачених ч. 1 ст. 140 КУпАП можуть
бути лише посадові особи, до
компетенції належить додержання
правил, норм і стандартів при утриманні
шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної
заборони або обмеження руху чи
позначення на дорогах місць
провадження робіт.

Відтак, враховуючи зазначене, суд
прийшов до висновків про відсутність
події та складу адміністративного
правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 140
КУпАП відносно позивача, про
незаконність оскаржуваної постанови
та про наявність правових підстав для
задоволення адміністративного позову.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 10,11,71, 158,159-163 КАС
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до начальника ВДАІ МГБ
Бобринецького РВ УМВС в
Кіровоградській області Туніка Сергія
Анатолійовича про скасування
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності -
задовольнити.

Визнати незаконною постанову серії АА2
№ 134467 від 02.12.2013 року, винесену
начальником ВДАІ МГБ Бобринецького РВ
УМВС в Кіровоградській області
Туніком Сергієм Анатолійовичем про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.140 КУпАП та накладення штрафу в
розмірі 1020грн.

Скасувати постанову серії АА2 № 134467 від
02.12.2013 року, винесену начальником ВДАІ
МГБ Бобринецького РВ УМВС в
Кіровоградській області Туніком
Сергієм Анатолійовичем про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.140 КУпАП та накладення штрафу в
розмірі 1020грн.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя
І. П.
Хрусталенко