Справа № 462/9447/13а
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 р.
Справа № 876/1227/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва
М.В.,

суддів Шавеля Р.М.,
Гулида Р.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного
районного суду м. Львова від 12.12.2013 р.
про залишення позовної заяви без
розгляду в справі №462/9447/13-а за позовом
ОСОБА_1 до інспектора ДПС Куця Андрія
Васильовича, Управління
державтоінспекції ГУ МВС України у
Львівській області про скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач 08.12.2013 року звернувся до
Залізничного районного суду м. Львова з
позовом про скасування постанови серії
АА2 №827320 від 05.10.2013 року про накладення
на нього адміністративного стягнення
за порушення ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді
штрафу в розмірі 450 грн. та закриття
провадження у справі.

Ухвалою судді Залізничного
районного суду м. Львова від 12.12.2013 року
позовну заяву ОСОБА_1 до ДПС Куця Андрія
Васильовича, управління
державтоінспекції ГУ МВС України у
Львівській області про скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення залишено
без руху.

В апеляційній скарзі скаржник
просить ухвалу скасувати та направити
справу до суду першої інстанції для
продовження розгляду. Апеляційна
скарга мотивована тим, що суд першої
інстанції не дослідив докази
поважності причин пропуску строку
звернення до суду.

Особи, які беруть участь у справі,
в судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомлені про дату, місце та час
розгляду справи, а тому колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розгляду справи в порядку письмового
провадження згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційну скаргу слід
задовольнити з наступних підстав.

Так, матеріалами справи
підтверджується, що 05.10.2013р.
Інспектором ДПС стаціонарного поста №2
роти ДПС ДАІ у Волинській області
винесено постанову в справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 №827320. ОСОБА_1 звернувся до
Пустомитівського районного суду
Львівської області з адміністративним
позовом про скасування постанови по
справі про адміністративне
правопорушення. Ухвалою
Пустомитівського районного сулу
Львівської області від 18.10.2013р.
позовну заяву повернуто позивачу на
підставі п.6 ч.2 ст. 108 КАС України як
таку, що не підсудна даному
адміністративному суду.

08.12.2013 року позивач звернувся з
аналогічним позовом до Залізничного
районного суду м. Львова.

Залишаючи без розгляду
зазначений позов, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач порушив
строки звернення до суду. Зокрема,
вказав на те, що постанова про
адміністративне правопорушення була
винесена повноважним органом 05.10.2013 р.,
а позивач звернувся з позовом до суду
лише 08.12.2013 року, мотивуючи це тим, що
спочатку звертався до
Пустомитівського районного суду м.
Львова, ухвалою суду від 18.10.2013 р.
позовну заяву йому повернуто у зв'язку
із непідсудністю, однак лист надійшов
на його адресу лише 29.11.2013 р. Усупереч
цьому суду жодних доказів на
підтвердження отримання листа 29.11.2013 р.
не надав.

Колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції
з огляду на наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.107 КАС
України суддя після одержання позовної
заяви з'ясовує, чи подано
адміністративний позов у строк,
установлений законом (якщо
адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними).

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(в редакції, чинній на час
постановлення оскаржуваної ухвали)
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Також
цим Кодексом та іншими законами можуть
також встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

З наведених вище приписів КАС
України можна дійти висновку, що ч.2 ст.99
КАС України визначено загальний строк
звернення до адміністративного суду та
порядок його обчислення, за умови якщо
цим Кодексом або іншими законами не
визначено спеціальних строків та
порядок їх обчислення.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу
на постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подано протягом десяти днів з дня
винесення постанови.

Стаття 55 Конституції гарантує
кожному право на захист своїх прав і
свобод у суді, а також на оскарження в
суді рішень, дій чи бездіяльності
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб.

Відповідно до ст.17 Закону України
«Про виконання рішень та застосування
практики Європейського Суду з прав
людини», Європейська Конвенція «Про
захист прав людини і основоположних
свобод» (далі - Конвенція) і практика
Європейського Суду з прав людини є
джерелом права.

Частиною 1 ст.6 Конвенції
передбачено, що кожен має право на
справедливий і публічний розгляд його
справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом.

Згідно з висновками, викладеними
у п.п.23,25 Рішення Європейського Суду з
прав людини у справі «Проніна проти
України», суд зобов'язаний надавати
відповідь на кожен з специфічних,
доречних та важливих доводів заявника,
а також давати обґрунтування своїх
рішень.

У рішенні по справі «Іліан проти
Туреччини» Європейський Суд з прав
людини зазначив, що правило
встановлення обмежень доступу до суду
у зв'язку з пропуском строку звернення
повинно застосовуватися з певною
гнучкістю і без надзвичайного
формалізму, воно не застосовується
автоматично і не має абсолютного
характеру; перевіряючи його виконання
слід звертати увагу на обставини
справи.

На думку колегії суддів, суд
першої інстанції формально підійшов до
вирішення питання щодо пропущення
позивачем строку звернення до суду, не
надавши при цьому жодної оцінки
зазначеним вище доводам позивача з
цього питання, хоч був зобов'язаний їх
перевірити, а лише вказав в
оскаржуваній ухвалі, що підтверджуючих
доказів поважності пропуску строку на
звернення до адміністративного суду
позивач не надав і матеріали позову
таких не містять.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що висновок суду першої
інстанції про відсутність поважних
причин пропуску ОСОБА_1 строку
звернення до суду з даним позовом є
передчасним та необґрунтованим, що
суперечить вимогам ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів дійшла висновку, що оскаржувана
ухвала постановлена з порушенням норм
процесуального справа, тому її слід
скасувати та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 204, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати ухвалу Залізничного
районного суду м. Львова від 12.12.2013 р. в
справі №462/9447/13-а та направити справу
для продовження розгляду до суду
першої інстанції.

Ухвала є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя :
Костів М.В.

Судді:
Шавель Р.М.

Гулид Р.М.