Справа № 2а-6058/12/1370
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 р.
Справа № 876/4866/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва
М.В.,

суддів Шавеля Р.М.,
Гулида Р.М.

за участю секретаря Бєлкіної
Н.І.

представника відповідача Чабана О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Благодійної організації «Святих
слов'янських просвітителів Кирила і
Мефодія» на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
04.02.2013 р. у справі №2а-6058/12/1370 за позовом
Благодійної організації «Святих
слов'янських просвітителів Кирила і
Мефодія» до Державної податкової
інспекції у Франківському районі м.
Львова Львівської області Державної
податкової служби про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень,

встановив:

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 04.02.2013 р. у
справі №2а-6058/12/1370 за позовом
Благодійної організації «Святих
слов'янських просвітителів Кирила і
Мефодія» до Державної податкової
інспекції у Франківському районі м.
Львова Львівської області Державної
податкової служби про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №
від 29.09.2011 р., № від 07.10.2011 р.,
№ від 23.12.2011 р. у позові було
відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі скаржник просить
постанову скасувати та задовольнити
позов. Апеляційна скарга мотивована
неповнотою дослідження матеріалів
справи та порушенням норм права.
Посилається на безпідставність
висновку суду про те, що порушення,
допущені при проведенні перевірки, не є
підставою для звільнення від
відповідальності за фактично допущене
порушення; про те, що скаржник не є
платником податку відповідно до п. 133.1.4.
ПК України, оскільки не має на меті
одержання прибутку і жодного доходу не
отримував.

Представник відповідача апеляційну
скаргу заперечив за безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представників сторін,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як правильно встановив суд першої
інстанції, 26.09.2011 р. відповідачем
проведено невиїзну документальну
перевірку з питань неподання або
несвоєчасного подання податкової
звітності, про що складено акт №
1915/15-1/36659589 про результати камеральної
перевірки своєчасності подання
податкової звітності. Перевіркою
встановлено порушення позивачем п.п.
49.18.2. п. 49.18. ст. 49 ПК України, не подано
звіт про використання коштів
неприбутковими установами та
організаціями за період 2010 р.

29.09.2011 р. відповідачем прийнято
податкове повідомлення - рішення №
, яким згідно з п.п. 54.3.1. п. 54.3. ст. 54,
глави 4 розділу ІІ та п. 120.1. ст. 120 глави 11
розділу ІІ та згідно п. 7 підрозділу 10
розділу ХХ Податкового кодексу
України, на підставі акту перевірки №
1915/15-1/36659589 від 26.09.2011 року встановлено
порушення п.п. 49.18.2. п. 49.18. ст. 49
Податкового кодексу України, у зв'язку
з чим збільшено суму грошового
зобов'язання позивачу за платежем -
податок на прибуток організацій
підприємств споживчої кооперації,
кооперативів та громадських об'єднань
на суму 1,00 грн., в тому числі за основним
платежем - 00,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями - 1,00 грн.

06.10.2011 р. відповідачем проведено
невиїзну документальну перевірку
позивача з питань неподання або
несвоєчасного подання податкової
звітності, про що складено акт №
2355/15-1/36659589 про результати камеральної
перевірки своєчасності подання
податкової звітності. Перевіркою
встановлено порушення позивачем п.п.
49.18.2. п. 49.18. ст. 49 ПК України, не подано
звіт про використання коштів
неприбутковими установами та
організаціями за період 1 квартал 2011 р.

07.10.2011 р. відповідачем прийнято
податкове повідомлення - рішення №
, яким згідно п.п. 54.3.1. п. 54.3. ст. 54,
глави 4 розділу ІІ та п. 120.1. ст. 120 глави 11
розділу ІІ та згідно п. 7 підрозділу 10
розділу ХХ Податкового кодексу
України, на підставі акту перевірки №
2355/15-1/36659589 від 06.10.2011 року, встановлено
порушення п.п. 49.18.2. п. 49.18. ст. 49
Податкового кодексу України, у зв'язку
з чим збільшено суму грошового
зобов'язання позивачу за платежем -
податок на прибуток організацій
підприємств споживчої кооперації,
кооперативів та громадських об'єднань
на суму 1,00 грн., в тому числі за основним
платежем - 00,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями - 1,00 грн.

08.12.2011 р. відповідачем проведено
невиїзну документальну перевірку
позивача з питань неподання або
несвоєчасного подання податкової
звітності, про що складено акт №
3188/15-1/36659589 про результати камеральної
перевірки своєчасності подання
податкової звітності. Перевіркою
встановлено порушення позивачем п.п.
49.18.2. п. 49.18. ст. 49 ПК України, не подано
звіт про використання коштів
неприбутковими установами та
організаціями за період 2 квартал 2011 р.

23.12.2011 р. відповідачем прийнято
податкове повідомлення - рішення №
, яким згідно п.п. 54.3.1. п. 54.3. ст. 54,
глави 4 розділу ІІ та п. 120.1. ст. 120 глави 11
розділу ІІ та згідно п. 7 підрозділу 10
розділу ХХ Податкового кодексу
України, на підставі акту перевірки №
3188/15-1/36659589 від 08.12.2011 року, встановлено
порушення п.п. 49.18.2. п. 49.18. ст. 49
Податкового кодексу України, у зв'язку
з чим збільшено суму грошового
зобов'язання позивачу за платежем -
податок на прибуток організацій
підприємств споживчої кооперації,
кооперативів та громадських об'єднань
на суму 1020 грн., в тому числі за основним
платежем - 00,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями - 1020 грн.

При вирішенні справи суд першої
інстанції підставно виходив з того, що
згідно з п. 49.2. ст. 49 цього ж Кодексу
платник податків зобов'язаний за
кожний встановлений цим Кодексом
звітний період подавати податкові
декларації щодо кожного окремого
податку, платником якого він є,
відповідно до цього Кодексу незалежно
від того, чи провадив такий платник
податку господарську діяльність у
звітному періоді. Згідно з п.п. 49.18.2 п.
49.18. ст. 49 цього ж Кодексу податкові
декларації подаються за базовий
звітний (податковий) період, що
дорівнює календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі в
разі сплати квартальних або піврічних
авансових внесків) - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя).
Згідно з п.п. 54.3.1. п. 54.3. ст. 54 цього ж
Кодексу контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо платник
податків не подає в установлені строки
податкову (митну) декларацію. Згідно з
п. 120.1. ст. 120 цього ж Кодексу неподання
або несвоєчасне подання платником
податків або іншими особами,
зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори, податкових
декларацій (розрахунків), - тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 170
гривень, за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання. Ті самі дії,
вчинені платником податків, до якого
протягом року було застосовано штраф
за таке порушення, - тягнуть за собою
накладення штрафу в розмірі 1020 гривень
за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання. Згідно з п. 7
підрозділу 10 розділу ХХ цього ж Кодексу
штрафні санкції за порушення
податкового законодавства за період з 1
січня по 30 червня 2011 року
застосовуються у розмірі не більше 1
гривні за кожне порушення.

Суд першої інстанції підставно не взяв
до уваги обґрунтування позовних вимог
щодо порушення відповідачем Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства та Правил надання послуг
поштового зв'язку, оскільки наявність
формальних порушень з боку посадових
осіб податкового органу не може бути
підставою для звільнення суб'єкта
господарювання від відповідальності
за порушення податкового
законодавства. Таких наслідків, за
умови підставного встановлення
порушення, законодавство не
передбачає.

Скаржник включений до реєстру
неприбуткових організацій (установ), що
підтверджується рішенням від 11.03.2010
року. Відповідно на позивача
законодавцем покладений обов'язок за
кожний встановлений ПК України звітний
період подавати, в тому числі,
податковий звіт про використання
коштів неприбутковими установами й
організаціями, незалежно від того чи
провадив позивач діяльність у звітному
періоді, при тому, що в матеріалах
справи є довідка від 04.02.2013 року №2269/9/15-1
про те, що позивачем за період 2010 - 2012
роки подавалась податкова звітність
про використання коштів
неприбутковими установами й
організаціями за перше півріччя 2010
року, за 2-4 квартали 2011 року, за 1
квартал, 1 півріччя, 9 місяців та за 2012
рік. Однак, доказів подання позивачем
до відповідача податкового звіту про
використання коштів неприбутковими
установами й організаціями за періоди -
2010 рік, 1, 2 квартали 2011 року скаржником
не надано.

Та обставина, що в силу неприбуткового
статусу та неотримання доходу у
відповідному періоді скаржник
стверджує про те, що він не належить до
платників податку, не впливає на
юридичну характеристику спірних
відносин, оскільки не звільняє
скаржника від обов'язку подавати
відповідну звітність у встановлені
терміни.

Згідно зі ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.
Скаржник у встановленому законом
порядку не довів наявність
передбачених законом підстав для
скасування постанови суду, не надав
інших доказів, які б не подавались суду
першої інстанції з обґрунтуванням
неможливості їх подання такому суду.

Враховуючи наведене, судове
рішення відповідає закону та
матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Благодійної
організації «Святих слов'янських
просвітителів Кирила і Мефодія»
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 04.02.2013 р. у
справі №2а-6058/12/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили
негайно після проголошення та може
бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20-ти днів після набрання нею
законної сили, а уразі складення такої
в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України,
протягом того ж строку з часу складення
в повному обсязі.

Головуючий суддя :
Костів М.В.

Судді:
Шавель Р.М.

Гулид Р.М.

Повний текст ухвали складений 21.03.2014
року.