Справа № 752/18979/13-а (2-а/752/297/13-а)
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Пасинок В. С.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

26 березня 2014 року

м. Київ

Київського апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Старової Н. Е.

суддів: Файдюка
В. В., Чаку Є. В.

розглянувши у письмовому
провадженні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва на
постанову Голосіївського районного
суду м. Києва у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі
позивач, ОСОБА_2) до Управління
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва (далі
відповідач, УПФУ), третя особа -
Генеральна прокуратура України про
скасування рішення, зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Голосіївського
районного суду м. Києва з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва, третя
особа - Генеральна прокуратура України
про скасування рішення відповідача №
20161/11 від 02.10.2013 року «Про відмову у
призначенні пенсії за вислугу років»,
зобов`язання зарахувати половину
строку навчання на юридичному
факультеті Єреванського державного
університету до спеціального стажу,
який дає право на призначення пенсії за
вислугою років, відповідно до ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру».

Постановою Голосіївського районного
суду м. Києва від 04.12.2013 року позов
задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду
першої інстанції скасувати, та
ухвалити нове судове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Справа розглянута відповідно до вимог
п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач з 10.01.1994 року по теперішній час
працює в органах прокуратури України,
стаж роботи на яких дає право на
призначення пенсії за вислугою років,
відповідно до Закону України «Про
прокуратуру» (а. с. 12-16).

Згідно диплому НОМЕР_1, позивач
закінчила Єреванський державний
університет імені Івана Франка за
спеціальністю «Правознавство», в якому
навчалась з 01.09.1987 року по 15.06.1993 року на
заочному відділенні юридичного
факультету (а. с. 17).

27.09.2013 року позивач звернулась до
Управління Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва з заявою
про призначення пенсії за вислугою
років відповідно до ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» та отримала
відмову вмотивовану відсутностю
необхідного 21-річного спеціального
стажу на день звернення (а. с. 6-7).

Колегія суддів не вбачає порушень
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
на які посилається апелянт, та вважає,
що судом надана їм правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
регулює спірні правовідносини.

З аналізу оскаржуваного рішення
УПФУ вбачається, що відсутність
необхідного 21-річного спеціального
стажу на день звернення за
призначенням пенсії за вислугу років
обгрунтована трьома обставинами:
позивач проходила навчання в
Єреванському державному університеті
імені Івана Франка на заочному, а не
денному відділенні; Єреванський
державний університет імені Івана
Франка - не є вищим юридичним
навчальним закладом; під час навчання
(1987-1993 рік) в університеті позивач
працювала на посадах, робота на яких не
враховується до 21-річного стажу роботи,
що дає право на пенсію за вислугою
років, тобто на позивача не поширюються
вимоги ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру».

Однак, колегія суддів зауважує, що
у відповідності до ст. 43 Закону України
«Про освіту», Єреванський державний
університет імені Івана Франка є вищим
навчальним закладом, в якому позивач
отримала диплом за спеціальністю
«Правознавство», кваліфікацією
«юрист», «спеціаліст», який згідно зі
ст. 5 угоди між Кабінетом Міністрів
України та Урядом Республіки Вірменія
«Про взаємне визнання та
еквівалентність документі про освіту і
вчені звання» від 01.03.2001 року
відповідає такому ж диплому, але
виданому вищим навчальним закладом
України.

Крім того, ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» (в редакції чинній на
момент звернення ОСОБА_2 з заявою про
призначення пенсії до УПФУ) не
конкретизує форму навчання, яка може
бути зарахована до стажу роботи, що дає
право на пенсію за вислугою років,
зазначаючи «половина навчання у вищих
юридичних навчальних закладах» та не
встановлює обмеження щодо зарахування
часу навчання у вищому юридичному
навчальному закладі до вислуги років у
випадку, якщо заявник працював
паралельно з навчанням.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції,що період навчання у
Єреванському державному університеті
(заочна форма), після навчання в якому
позивач отримала вищу юридичну освіту
за спеціальністю «правознавство»,
підлягає зарахуванню до стажу роботи,
що дає право позивачу на пенсію за
вислугою років, згідно Закону України
«Про прокуратуру», а отже, позовні
вимоги щодо скасування рішення
відповідача № 20161/11 від 02.10.2013 року «Про
відмову у призначенні пенсії за
вислугу років» та зобов`язання
зарахувати половину строку навчання на
юридичному факультеті Єреванського
державного університету до
спеціального стажу, який дає право на
призначення пенсії за вислугою років,
відповідно до ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» є обгрунтованими та
підлягають задовленню.

За таких обставин, судова колегія
апеляційної інстанції не вбачає
порушень судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
на які посилається відповідач в
апеляційній скарзі, та вважає, що судом
першої інстанції повно встановлені
обставини справі, яким надана
правильна правова оцінка на підставі
законодавства, яке врегульовує спірні
правовідносини.

Доводи апеляційної скарги, не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені у постанові від
04.12.2013 року, та не можуть бути підставою
для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до
ст. 200 КАС України, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись статтями 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва
залишити без задоволення, а постанову
Голосіївського районного суду м. Києва
від 04.12.2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Старова Н.Е.

Судді:
Файдюк В.В.

Чаку Є.В.