Справа № 204/9449/13-а
Суддя: Нізік О. В.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/9449/13-а
Провадження № 2-а/204/29/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого - судді Нізік О.В.

при секретарі - Таран К.В.

за участю: представників позивачки -
ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача - Бестаєва
І.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську справу
за адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Міністерства Юстиції України в особі
відділу примусового виконання рішень
Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області управління
Державної виконавчої служби, Державної
казначейської служби Головного
управління державного Казначейства у
Дніпропетровській області про
визнання протиправною бездіяльності,
відшкодування шкоди, зобов'язання
вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

20 серпня 2012 року позивачка звернулась
до суду з вищевказаним позовом. В
обґрунтування заявлених позовних
вимог посилається на те, що постановою
від 24 червня 2011 року в справі № 2а-39322011
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська зобов'язав
Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська нарахувати та
виплачувати мені з 19 листопада 2010 року
до 01 жовтня 2012 року державну та
додаткову пенсію за шкоду заподіяну
здоров'ю внаслідок впливу наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС першої
категорії, інваліду з дитинства 2 групи,
у відповідності з вимогами,
встановленими ст. 50 та частиною
четвертою ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі
восьми мінімальних пенсій для
розрахунку пенсії по інвалідності та 75%
від прожиткового мінімуму для
розрахунку додаткової щомісячної
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю з
урахуванням частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», із законодавчо
визначеного розміру мінімальної
пенсії за віком, зарахувавши здійснені
виплати у відповідний період (Доказ:
зазначена постанова суду), і видав їй
виконавчий лист. 25 серпня 2011 р. вона
подала виконавчий лист до
вищезазначеного відділу, який
постановою від 29 серпня 2011р. відкрив
виконавче провадження ВП № 28552496.
Жодних відомих їй дій з виконання
рішення відповідач не здійснив,
постанови про примусове виконання
рішення не виніс, дій з примусового
виконання рішень не здійснив і
вищезазначеного рішення не виконав. 17
серпня 2012 р. їй від відповідача
надійшов лист в якому містилось
постанова від 27 червня 2012р. (надіслана 09
серпня 2012р.) про повернення виконавчого
листа. Постанова мотивована
відсутністю коштів у відповідача, але
доказів на підтвердження такої
відсутності постанова не містить і
жодних дій для оцінки фінансового та
майнового стану боржника відповідач не
здійснив і не бажав здійснити. Доказом
такого небажання є скасування арешту
майна боржника. Ніхто і ніщо не заважав
відповідачеві реалізувати арештоване
майно боржника і за рахунок отриманих
коштів погасити борг. Відповідач не
надав їй переліку арештованого майна і
не запропонував погасити борг майном.
Вищезазначеними бездіяльністю,
відмовою виконати судове рішення,
поверненням виконавчого листа без
виконання відповідач завдав їй
майнової шкоди у вигляді у пущеної
вигоди в сумі 46 797,29 грн. Розрахунок суми
завданої шкоди зробили УПФ України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська та прокурор
Красногвардійського району м.
Дніпропетровська доказами чого є лист
№Ц-103 7 від 21.12.11р. начальника ПФ України
в Красногвардійського району м.
Дніпропетровська та лист № 6735911 від
26.12.11р. прокурора Красногвардійського
району м. Дніпропетровська. Просила
визнати протиправною бездіяльність
відповідача з примусового погашення
боргу за рахунок майна боржника;
визнати протиправним невиконання
відповідачем постанови
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 24 червня 2011 року в
справі № 2а-39322011, та виконавчого листа
від 24 серпня 2011 р.; стягнути з
відповідача на мою користь суму боргу 46
797,29 грн., яку відповідач відмовився
стягнути з мого боржника; зазначену
суму стягнути з Державної
казначейської служби Головного
управління державного Казначейства у
Дніпропетровській області.

08 квітня 2013 року позивачка уточнила
заявлені вимоги (а. с. 67-72) та просила:
визнати противоправною бездіяльність
ГУ юстиції в Дніпропетровській області
по незабезпеченню виконання Постанови
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 24 червня 2011 року,
на підставі якої 25 серпня 2011 року
виданий виконавчий лист №2а-393 2/2011;
зобов'язати Державну казначейську
служби України виплатити ОСОБА_4 в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди 46 797, 29 грн. та в рахунок
відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.
за рахунок коштів Державного бюджету.

У судовому засіданні представники
позивачки заявлені позовні вимоги
підтримали та просили їх задовольнити
у повному обсязі.

У судовому засіданні представник
відповідача ГУЮ у Дніпропетровській
області заперечував проти заявленого
позову та просив в задоволені вимог
позивачки відмовити у повному обсязі,
застосувати строки позовної давності
та залишити позов без розгляду. Надав
до суду письмові заперечення.

Представник відповідача ГУ Державної
казначейської служби У країни у
Дніпропетровській області у судове
засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи повідомлений належним
чином, причину неявки не повідомив.
Надав до суду письмові заперечення, в
яких просив в задоволенні позову
відмовити (а. с. 50-52).

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, 29
серпня 2011 року старшим державним
виконавцем Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області винесено
постанову ВП № 28552496 про відкриття
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа № 2а-3932/2011 виданого
25.08.2011 р. Красногвардійським районним
судом м. Дніпропетровська про
зобов'язання УПФ фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська нарахувати та
виплачувати ОСОБА_4 з 19 листопада 2010
року до 01 жовтня 2012 року державну та
додаткову пенсію за шкоду заподіяну
здоров'ю внаслідок впливу наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС першої
категорії, інваліду з дитинства 2 групи,
у відповідності з вимогами,
встановленими ст. 50 та частиною
четвертою ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі
восьми мінімальних пенсій для
розрахунку пенсії по інвалідності та 75
% від прожиткового мінімуму для
розрахунку додаткової щомісячної
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю з
урахуванням частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», із законодавчо
визначеного розміру мінімальної
пенсії за віком, зарахувавши здійснені
виплати у відповідний період.

Відділом примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у Дніпропетровській
області на адресу начальника УПФУ в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська направлена вимога
державного виконавця. На адресу
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у Дніпропетровській
області від УПФУ в Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська 28.11.2011 року
за вх. № 8694 надійшла відповідь, якою
повідомлено, що виплати по
вищевказаним громадянам, зокрема
ОСОБА_4, були сформовані на додаткову
відомість жовтня 2011 року, але за
відсутності фінансування бюджету
Пенсійного фонду України, ця сума
сформована в додаткову відомість на
листопад 2011 року, та за наявності
фінансування бюджету буде виплачена в
грудні 2011 року.

27.02.2012 року до Відділу примусового
виконання рішень управління ДВС ГУЮ у
Дніпропетровській області від УПФУ в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська надійшов лист з
обґрунтуванням неможливості виконання
вищезазначеного виконавчого листа. На
підставі вказаного повідомлення 27.06.2012
року державним виконавцем винесена
постанова про повернення виконавчого
документа стягувачеві.

Законом України «Про виконавче
провадження» визначено умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

У відповідності до ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

В силу частини 2 статті 30 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, а з виконання рішення
немайнового характеру - у двомісячний
строк.

Згідно ст. 32 Закону України «Про
виконавче провадження» заходами
примусового виконання рішень є: 1)
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; 2) звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення
в боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; 4) інші
заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до резолютивної частини
постанови Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
24.06.2011 року у справі №2а-3932/2011, на
підставі якої 25.08.2011 року виданий
виконавчий, лист зазначено, зокрема,
наступне: «Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська нарахувати та
виплачувати ОСОБА_4 з 19 листопада 2010
року до 01 жовтня 2012 року державну та
додаткову пенсію за шкоду заподіяну
здоров'ю внаслідок впливу наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС першої
категорії, інваліду з дитинства 2 групи,
у відповідності з вимогами,
встановленими ст.50 та частиною
четвертою ст.54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі
восьми мінімальних пенсій для
розрахунку пенсії по інвалідності та 75
% від прожиткового мінімуму для
розрахунку додаткової щомісячної
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю з
урахуванням частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», із законодавчо
визначеного розміру мінімальної
пенсії за віком, зарахувавши здійснені
виплати у відповідний період».

Реалізація нормативних приписів і
пенсійних програм здійснюється шляхом
фінансування пенсійних виплат за
рахунок чітко визначених прибутковою
частиною бюджету Пенсійного фонду
джерел відповідно до конкретних
напрямів витратної частини бюджету
Пенсійного фонду України. Бюджет
Пенсійного фонду України щорічно
затверджується Кабінетом Міністрів
України. Виключно Законом України про
Державний бюджет України визначаються
будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків.
Управління ПФУ в Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська не
являється розпорядником коштів, а
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету.

У відповідності до рішення
Конституційного суду України № 20-рп/2011
від 26.12.2011 року по справі № 1-42/20114,
Кабінет міністрів України як вищий
орган у системі органів виконавчої
влади наділений конституційними
повноваженнями спрямовувати і
координувати діяльність міністерств,
інших органів виконавчої влади, до яких
належить і Пенсійний фонд України.
Відповідно до Положення про Пенсійний
фонд України бюджет Пенсійного фонду
України затверджує Уряд України.

Таким чином, Кабінет Міністрів України
є органом, який забезпечує проведення
державної політики у соціальній сфері,
а Пенсійний фонд України - органом, який
реалізує таку політику, в тому числі за
рахунок коштів Державного бюджету
України. У Рішенні від 26 грудня 2011 року
№20-рп/2011 Конституційний суд України
зазначив, що розміри соціальних виплат
залежать від соціально-економічних
можливостей держави.

Конституцією України закріплено, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи, зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Кабінет міністрів України є вищим
органом у системі органів виконавчої
влади, який розробляє проект закону про
державний бюджет України на наступний
рік і подає його до Верховної Ради
України, забезпечує виконання
затвердженого Верховною Радою України
Державного бюджету України, звітує
перед Верховною Радою про його
виконання. Ефективне здійснення
Кабінетом Міністрів України цих
повноважень є основою для вжиття ним
заходів щодо забезпечення прав і
свобод людини і громадянина,
проведення політики у сфері
соціального захисту, фінансової та
податкової політики.

Рішенням Конституційного суду України
№3-рп/2012 від 25.01.2012 року по справі
№1-11/2012, установлено, що надання
Верховною Радою України права Кабінету
Міністрів України встановлювати у
випадках передбачених законом, порядок
та розмірі соціальних виплат та
допомоги, які фінансуються за рахунок
коштів Державного бюджету України,
пов'язується з його функціями,
визначеними в пп.2,3 ст.116 Конституції
України. Отже, Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

У відповідності до рішення
Конституційного суду України №3-рп/2012
від 25.01.2012 року по справі № 1-11/2012,
повноваження Кабінету Міністрів
України щодо розробки проекту закону
про Державний бюджет України та
забезпечення виконання відповідного
закону пов'язані з його функціями, в
тому числі щодо реалізації політики у
сфері соціального захисту та в інших
сферах. Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України.

Тобто, законодавчо встановлені
обмеження щодо можливості виплати
коштів державної та додаткової пенсії
за шкоду заподіяну здоров'ю внаслідок
впливу наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, зокрема у зв'язку з
недостатністю фінансування.

Частиною 9 статті "47 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувану у разі, якщо наявна
встановлена законом заборона щодо
звернення стягнення на майно чи кошти
боржника, якщо у нього відсутнє інше
майно чи кошти, на які можливо звернути
стягнення, а також щодо проведення
інших виконавчих дій стосовно
боржника, що виключає можливість
виконання відповідного рішення.

За таких обставин, дії державного
виконавця щодо примусового виконання
постанови Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
24.06.2011 року у справі №2а-3932/2011 є такими,
що здійснені в межах, на підставі та у
спосіб, визначений виконавчим
документом, а тому, всупереч доводам
позивача, не є протиправними та не
допущено бездіяльності.

Не погоджуючись з діями Управління
Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська щодо перерахунку
пенсії з 19.11.2010 року по 22.07.2011 року та
відмови в її виплаті на підставі
відсутності відповідного
фінансування, ОСОБА_4 звернулася з
відповідною скаргою до прокуратури
Красногвардійського району м.
Дніпропетровська.

Відповіддю від 26.12.2011 року за №67/359/11
прокуратура Красногвардійського
району м. Дніпропетровська повідомила
про відсутність правових підстав для
застосування заходів прокурорського
реагування. У даній відповіді також
зазначено, що згідно із постановою
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська управління здійснило
перерахунок пенсії з 19.11.2010 року по
22.07.2011 року. Доплата по перерахунку була
сформована на додаткову відомість у
листопаді 2011 року у сумі 46797,29 грн., але
додаткова відомість не була
профінансована - за відсутності
фінансування бюджету Пенсійного фонду
України.

Статтею 1173 Цивільного кодексу України
(надалі ЦК України) передбачено, що
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі незаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування при здійсненні ними
своїх повноважень, відшкодовується
державою, Автономною Республікою Крим
або органом місцевого самоврядування
незалежно від вини цих органів.

Відповідно до частини 2 статті 16 ЦК
України, способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути, зокрема,
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди,
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди.

Згідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, мін право на їх
відшкодування. Збитками, зокрема є
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки).

Для застосування вказаної вище міри
відповідальності, як стягнення
збитків, потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення, а саме: протиправної
поведінки, збитків, причинного зв'язку
між протиправною поведінкою та
збитками, вини. За відсутності хоча б
одного з цих елементів
цивільно-правова відповідальність не
настає.

Враховуючи той факт, що під час
виконання рішення суду Відділом
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у Дніпропетровській
області не було допущено порушень
чинного законодавства, відтак на
суб'єкта владних повноважень не може
бути покладено обов'язку щодо
відшкодування завданих збитків.

Також, ОСОБА_4 не позбавлена права у
відповідності до вимог ч. 5 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження» на
повторне пред'явлення до виконання
виконавчого документу з метою
примусового стягнення коштів в сумі 46
797 грн. 29 коп.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Підстав
звільнення від доказування сторонами
не заявлено, судом не встановлено.
Надані позивачем докази та
обґрунтування позову не доведені в
судовому засіданні. Відповідачем
Управлінням Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Дніпропетровській області доведено
правомірність своїх дій, що стосуються
предмету позову. Факти, встановлені
судом, та відповідні їм правовідносини
підтверджуються наявними в матеріалах
справи та дослідженими в судовому
засіданні доказами. Вказане є
підставою для відмови у задоволенні
позову.

Відповідно до ст. 94 КАС України,
враховуючи результат розгляду справи
те, що позивачка звільнена від сплати
судового збору, суд вважає за необхідне
судові витрати по сплаті судового
збору віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 69, 71, 94, 122, 158-163, 167 КАС України,
суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до
Міністерства Юстиції України в особі
відділу примусового виконання рішень
Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області управління
Державної виконавчої служби, Державної
казначейської служби Головного
управління державного Казначейства у
Дніпропетровській області про
визнання протиправною бездіяльності,
відшкодування шкоди, зобов'язання
вчинити певні дії - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок
держави.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського адміністративного
апеляційного суду через
Красногвардійський районний суд
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Постанова набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 КАС України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки встановлені ст. 186 КАС України.

Суддя
О. В.
Нізік