Справа № 2а-231/10
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 березня 2014 року Справа № 6829/13/876

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Гулида Р.М.,

суддів -
Кузьмича С.М., Улицького В.З.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу Франківського відділу
соціального захисту Управління
соціального Департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради на
постанову Франківського районного
суду м. Львова від 04 лютого 2010 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до
Франківського відділу соціального
захисту Управління соціального
Департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради про визнання
дій незаконними та стягнення сум
недоплаченої щомісячної грошової
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
Франківського відділу соціального
захисту Управління соціального
Департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради в якому,
уточнивши свої позовні вимоги, просить
визнати дії незаконними та стягнути
суми недоплаченої щомісячної грошової
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що вона є матір'ю
малолітньої дитини - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 і згідно з Законом України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку. Відповідно до ст. 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
їй, як особі, яка фактично здійснює
догляд за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, щомісячно повинна
надаватись грошова допомога в розмірі
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для дітей до
шести років. Відповідачем розмір такої
допомоги визначився не в повному
розмірі, згідно положення Закону
України «Про державний бюджет України
на 2007 рік». Однак, вищевказана норма
рішенням Конституційного Суду України
від 09 липня 2007 року визнана
неконституційною, а отже є такою що
втратила чинність. Враховуючи
вищенаведене, просить позов
задоволити, визнати дії посадових осіб
Франківського відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради щодо
нарахування, призначення та виплати їй
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку незаконними, стягнути з
відповідача на її користь недоотриману
суму державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Постановою Франківського районного
суду м. Львова від 04 лютого 2010 року,
позов задоволено.

Визнано дії посадових осіб
Франківського відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради, щодо
недонарахування та виплати ОСОБА_1
щомісячної грошової допомоги по
догляду за дитиною до досягнення
трирічного віку,- незаконними.

Зобов'язано Франківський відділ
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради провести перерахунок
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення трирічного віку
призначеної ОСОБА_1 за період з 09 липня
2007 року по 31 грудня 2007 року, з
врахуванням, що розмір такої становить
прожитковий мінімум для дітей віком до
6 років та здійснити виплату
нарахованої їй суми.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, Франківський відділ
соціального захисту Управління
соціального Департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради подав
апеляційну скаргу до Львівського
апеляційного адміністративного суду, в
якій просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою в
задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що приймаючи
оскаржувану постанову суд першої
інстанції порушив норми матеріального
права, а допущена упереджена оцінка
зібраних доказів та довільне
трактування законодавства за текстом
постанови, не відповідає фактичним
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи по суті
позовних вимог.

Сторони в судове засідання не прибули,
хоч про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, а тому, колегія суддів, у
відповідності до ч.1 п.2 ст.197 КАС
України, вважає за можливе розглядати
справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідача - суддю
Львівського апеляційного
адміністративного суду, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 являється матір'ю малолітньої
дитини - дочки ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про
народження від 06.03.2007 року, виданим
міським відділом реєстрації актів
цивільного стану Львівського міського
управління юстиції.

Колегія судді апеляційної інстанції
акцентує, що згідно вимог ст.ст. 13,14
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», особа, яка фактично
здійснює догляд за дитиною, має право
на допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, яка
виплачується щомісяця з дня
призначення допомоги по догляду за
дитиною по день досягнення нею
вказаного віку.

Відповідно до вимог ст.15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до шести років. Допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається на кожну
дитину, незалежно від кількості
народжених (усиновлених, взятих під
опіку) дітей у сім'ї, по догляду за якими
надається допомога.

Рішенням Конституційного суду України
від 09.07.2007 року №6-рп/2007 визнані
неконституційними положення п.14 ст.71
Закону України «Про державний бюджет
України на 2007 рік», якими було зупинено
дію ч.1 ст.15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
щодо встановлення розміру допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. Дане рішення
Конституційного України має
преюдиційне значення для усіх судів
при розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положення статей
зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Отже, позивачка мала право на виплату
грошової допомоги з врахуванням вимог
ст.15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» за період з 9
липня 2007 року по 31 грудня 2007 року
(Рішення Конституційного суду України
від 09.07.2007 року №6-рп/2007).

Відповідно до вимог ст.ст. 99, 100 КАС
України, для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод та
інтересів. Пропущення строку звернення
до адміністративного суду є підставою
для відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна зі сторін
(в редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин).

Оскільки Рішення Конституційного Суду
України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 було
опубліковане 12.07.2007 року, то позивач
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення свого права на виплату
допомоги в липні 2007 року.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 звернулася до суду з даним
позовом лише 16.07.2009 року, а відповідач
під час розгляду справи наполягав на
застосуванні строків звернення до суду
(а.с.38-39). В матеріалах справи відсутні
будь-які докази позивачки, які б
свідчили про поважність причин
пропуску нею строку звернення до суду.

Враховуючи наведене, суд апеляційної
інстанції зазначає, що оскільки
позивачем без поважних причин
пропущено строк звернення до суду, а
тому не підлягають до задоволення
позовні вимоги в частині виплати їй
допомоги по догляду за дитиною за
період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Відтак, колегія суддів апеляційної
інстанції приходить до переконання про
те, що не підлягають задоволенню
позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
виплати їй щомісячної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за межами пропущеного
нею строку на звернення до суду за
захистом своїх прав.

Отже, оскаржувана постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що відповідно до ст. 202 КАС
України є підставою для скасування та
прийняття нової постанови.

Керуючись ст. 160, ст.ст. 195, п.п. 1, 2, ч.1 ст.
197, п.3 ч.1 ст.198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Франківського
відділу соціального захисту
Управління соціального Департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради - задовольнити.

Постанову Франківського районного
суду м. Львова від 04 лютого 2010 року у
справі №2а-231/2010 скасувати та прийняти
нову постанову, якою у задоволенні
позову ОСОБА_1 до Франківського відділу
соціального захисту Управління
соціального Департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради про
стягнення грошової допомоги по догляду
за дитиною - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
Р.М. Гулид

Судді:
С.М. Кузьмич

В.З.
Улицький