Справа № 484/6085/13-а
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 484/6085/13-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Маржина Т.В.

Одеський апеляційний
адміністративний суд, у складі колегії:

головуючого -Яковлєва О.В.,суддів -Бойко
А.В., Танасоголо Т.М.,розглянувши в
порядку письмового провадження
апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в
м.Первомайську та Первомайському
районі Миколаївської області на
постанову Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 24 грудня 2013 року, у справі
за позовом Гершковича Анатолія
Мойсейовича до Управління пенсійного
фонду України в м.Первомайську та
Первомайському районі Миколаївської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А
Н О В И В:

Постановою Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 24 грудня 2013 року задоволено
позов про зобов'язання пенсійний орган
здійснити перерахунок поновленої
позивачу пенсії за віком, з 12.01.2012 року.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати оскаржуване судове рішення
та постановити нове, яким в задоволені
позову відмовити.

Судова колегія вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, доводи апеляційної скарги,
вважає, що остання не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що позивач є громадянином
України та з 1991 року йому призначено
пенсію за віком. У 1999 році позивач
виїхав на постійне місце проживання до
Ізраїлю, а тому пенсійним органом
зупинено виплату йому пенсії.

Постановою Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 22.03.2012 року, залишеною без
змін ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 20.02.2013 року,
зобов'язано пенсійний орган поновити
позивачу пенсію з 12.01.2012 року. Вказану
пенсію відновлено, але при цьому
відповідачем не зроблено її
перерахунок та виплачено пенсію у
розмірі, який позивач отримував у 1999
році.

За результатом встановлених
обставин судом першої інстанції
зроблено висновок щодо
обґрунтованості позовних вимог, з яким
погоджується судова колегія з огляду
на наступне.

Відповідно до ст.46 Конституції
України - громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Статтею 24 Конституції України
передбачено, що громадяни мають рівні
конституційні права і свободи та є
рівними перед законом. Не може бути
привілеїв чи обмежень за ознаками раси,
політичних, релігійних та інших
переконань, статі, етнічного та
соціального походження, майнового
стану, місця проживання, за мовними або
іншими ознаками.

Стаття 1 Протоколу №12 до
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод передбачає
аналогічні положення недопущення
дискримінації гарантованих законом
прав, а саме здійснення будь-якого
передбаченого законом права
забезпечується без дискримінації за
будь-якою ознакою, наприклад за ознакою
статті, раси, кольору шкіри, мови,
релігії, політичних чи інших
переконань, національного чи
соціального походження, належності до
національної меншини, майнового стану,
народження або іншою ознакою.

Згідно з ч.1 ст.7 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» - загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
здійснюється за принципами:
рівноправності застрахованих осіб
щодо отримання пенсійних виплат та
виконання обов'язків стосовно сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" -
мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 35 років, а у жінок
30 років страхового стажу
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.

Частиною 2 ст. 28 вищевказаного
Закону передбачено, що за кожний повний
рік страхового стажу понад 35 років
чоловікам і 30 років жінкам пенсія за
віком збільшується на 1 відсоток
розміру пенсії, обчисленої відповідно
до статті 27 цього Закону, але не більш
як на 1 відсоток мінімального розміру
пенсії за віком, зазначеного в абзаці
першому цієї частини.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.27
вищевказаного Закону - розмір пенсії
за віком, обчислений за раніше
діючим законодавством, підвищується з
дня набрання чинності цим Законом до
дня її призначення в порядку,
передбаченому частинами першою та
другою статті 42 цього Закону.

Згідно з ч.3 статті 42 цього ж
Закону - у разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, підвищується розмір пенсії,
обчислений відповідно до статті 28
цього Закону (крім пенсіонерів, які
працюють (провадять діяльність,
пов'язану з отриманням доходу, що є
базою нарахування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування). Перерахунок
пенсії проводиться з дня встановленого
прожиткового мінімуму.

Статтею 43 цього ж Закону
передбачено, що перерахунок пенсій за
віком, по інвалідності, в разі втрати
годувальника, за вислугу років,
призначених до набрання чинності цим
Законом, здійснюється за нормами
цього Закону на підставі документів
про вік, страховий стаж, заробітну
плату (дохід) та інших документів, що
знаходяться на час перерахунку у
пенсійній справі та відповідають
вимогам законодавства, що діяло раніше,
а також додаткових документів,
одержаних органами Пенсійного фонду.

Судовою колегією встановлено, що у
серпні 2013 року позивачем подано заяву
до пенсійного органу про перерахунок
відновленої за судовими рішеннями
пенсії, проте відповідачем відмовлено
у задоволені даної заяви, про що надано
відповідь №60-Г-08 від 11.09.2013 року. Єдиною
підставою для відмови у перерахунку
пенсії є відсутність законодавчого
механізму для перерахунку пенсії
громадянам України, які проживають за
кордоном (а.с.13). Отже на момент подання
позову до суду позивач отримує пенсію,
розмір якої визначено станом на момент
припинення її виплати у 1999 році.

Колегія суддів не погоджується з
такими діями пенсійного органу,
оскільки вищевказаними положеннями
Конституції України, які є нормами
прямої дії, прямо зазначено, що усі
громадяни України мають однакове право
на соціальний захист, в даному випадку
на перерахунок призначеної пенсії,
незалежно від їх місця проживання.
Оскільки з моменту припинення виплати
пенсії позивачу та на момент подання
позову до суду, розмір пенсії за віком
суттєво змінився - то відповідно
позивач має право на перерахунок своєї
пенсії, як це передбачено відповідним
законом у сфері загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування, а
тому судом першої інстанції правомірно
зобов'язано провести відповідний
перерахунок з моменту відновлення
виплати пенсії, тобто з 12.01.2012 року.

Враховуючи вищевикладене судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд -

У Х В
А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в
м.Первомайську та Первомайському
районі Миколаївської області -
залишити без задоволення, а постанову
Первомайського міськрайонного суду
Миколаївської області від 24 грудня 2013
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через 5 днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
О.В. Яковлєв

Судді:
А.В. Бойко

Т.М. Танасогло