Справа № 805/1497/14
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2014 р.
Справа №805/1497/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 12:30 год.

приміщення суду за адресою: м. Донецьк,
вул. 50 Гвардійської Дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді
Галатіної О.О.,

за участю:

секретаря
Кузьменко Н.С.,

представника позивача
Нікішина Д.В.,

представника відповідача
Бойко О.В., Кравченко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
адміністративним позовом Приватного
акціонерного товариства
"Донагроімпекс" до Державної
податкової інспекції у
Ворошиловському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про скасування
податкових повідомлень - рішень
№, №, № від 02.09.2013,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне
товариство "Донагроімпекс" звернулось
до суду з позовною заявою до Державної
податкової інспекції у
Ворошиловському районі м. Донецька
Донецької області Державної
податкової служби про скасування
податкових повідомлень - рішень
№, №, № від 02.09.2013 /том 1
а.с.4-9/.

В обґрунтування позову зазначив, що
відповідачем за наслідками проведеної
документальної планової виїзної
перевірки Приватного акціонерного
товариства "Донагроімпекс" з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.04.2011 по 31.12.2012, встановлені
порушення та складено акт №62/22-01/25333903
від 09.08.2013.

На підставі акта перевірки,
відповідачем було прийнято податкові
повідомлення-рішення від 02.09.2013 №
, № , № , що є предметом
оскарження у даній справі.

Не погоджується із спірними
податковими повідомленнями-рішеннями,
оскільки висновки акту перевірки щодо
порушень встановлених з боку
відповідача не відповідають фактичним
обставинам справи.

Просить суд скасувати податкові
повідомлення-рішення №, №,
№ від 02.09.2013 /т.1 а.с.3-9/

Представник позивача у судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
підтримав, надав пояснення аналогічні
викладеним у позові, просив суд
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Представники відповідача у судовому
засіданні заперечували проти
задоволення позовних вимог з підстав
викладених у письмових запереченнях
від 17.02.2014 /т.1 а.с.124-126/, просили суд
відмовити позивачу в задоволенні
заявлених вимог в повному обсязі. За
змістом наданих заперечень, в
обґрунтування незгоди із позовом
відповідачем визначено, що доводи
адміністративного позову не
спростовують встановлених порушень з
боку позивача.

Вважають висновки акту перевірки
документально обґрунтованими і такими,
що відповідають дійсним обставинам
справи, а оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, такими, що
прийняті правомірно.

Суд, заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, встановив
наступне.

Позивач, - Приватне акціонерне
товариство "Донагроімпекс" (Далі -ПАТ
"Донагроімпекс"), - є юридичною особою
/т.1 а.с.10-13/ та згідно ст. 48 КАС України
здатний особисто здійснювати свої
адміністративні процесуальні права та
обов'язки. Згідно свідоцтва № 100337154 є
платником податку на додану вартість
/т.1 а.с.15/.

Відповідач, - Державна податкова
інспекція у Ворошиловському районі м.
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області (Далі,-
ДПІ у Ворошиловському районі м.
Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій
області), є суб'єктом владних
повноважень, згідно ст. 48 КАС України
здатний особисто здійснювати свої
адміністративні процесуальні права та
обов'язки.

ДПІ у Ворошиловському районі м.
Донецька Донецької області ДПС, за
наслідками проведеної документальної
планової виїзної перевірки Приватного
акціонерного товариства
"Донагроімпекс" з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2011 по
31.12.2012, встановлені порушення та
складено акт №62/22-01/25333903 від 09.08.2013 (Далі
за текстом, - акт перевірки) /т.1 а.с. 20-70/.

Згідно висновків акта перевірки з боку
ПАТ "Донагроімпекс" встановлено
наступні порушення:

- п.п.14.1.3. п.14.1 ст.14, п.п.14.138 п.14.1 ст.14,
п.44.1 ст.44, п.44.2 ст.44, п.138.1ст.138, п.138.2 ст.138,
п.138.4 сть.138, п.138.8 ст.138, п.юп.139.1.9 п.139.1
ст.139, п.141.1 ст.141 ПКУ, в результаті чого
встановлено заниження податку на
прибуток у сумі 821 608грн., у т.ч. ІІ
квартал 2012 року - 669 635грн., ІІІ квартал
2012 року - 3326грн., 2012 рік - 148 647грн.;

- п.п.184.7 ст.184, п.198.3 ст.198, п.198.5 ст.198,
п.201.6 ст.201 ПКУ, в результаті чого
встановлено заниження податку на
додану вартість на загальну суму 169
860грн., в т.ч. за червень 2012 року на 146
870грн., за серпень2012 року - 22 990грн.,
зменшено від'ємне значення, яке після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду на суму
877 622грн./т.1 а.с.69/.

Не погодившись із висновками Акту
перевірки, ПрАТ "Донагроімпекс",подало
до податкового органу заперечення до
акту перевірки №146 від 20.08.2013.

За результатами розгляду заперечень до
акту перевірки, ДПІ у Ворошиловському
районі м. Донецьку ГУ Міндоходів у
Донецькій області листом від 29.08.2013
№6348/10/05-62-22-01 повідомлено позивача про
залишення висновків Акту перевірки без
змін.

На підставі акта перевірки,
відповідачем було прийнято податкові
повідомлення-рішення від 02.09.2013 №
, № , № , що є предметом
оскарження у даній справі (Далі за
текстом,- спірні рішення) /т.1 а.с. 17-19/.

Спірним рішенням від 02.09.2013 № на
підставі п. 54.3 ст. 54 та п. 123.1 ст.123
Податкового кодексу України (Далі,-ПКУ)
за порушення п.п.14.1.3. п.14.1 ст.14, п.п.14.138
п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.44.2 ст.44, п.138.1ст.138,
п.138.2 ст.138, п.138.4 сть.138, п.138.8 ст.138,
п.юп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.141.1 ст.141 ПКУ, ПАТ
"Донагроімпекс" збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток приватних підприємств на 1 270
010грн., у тому числі: за основним
платежем 821 608грн.; за штрафними
(фінансовими) санкціями 205 402грн. /т.1
а.с.17/.

Спірним рішенням від 02.09.2013 № на
підставі п. 54.3 ст. 54 та п. 123.1 ст.123
Податкового кодексу України (Далі,-ПКУ)
за порушення п.184.7 ст.184, п.198.3 ст.198, п.198.5
ст.198, п.201.6 ст.201, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188,
п.198.2, п.198.3, 198.6 ст.198, п.201.4, п.201.10 ст.201 ПКУ,
ПАТ "Донагроімпекс" збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на 212 325грн., у тому
числі: за основним платежем 169 860грн.; за
штрафними (фінансовими) санкціями 42
465грн. /т.1 а.с.18/.

Спірним рішенням від 02.09.2013 № на
підставі п. 54.3 ст. 54, п.58.1 ст.58 та п. 123.1
ст.123 Податкового кодексу України
(Далі,-ПКУ) за порушення п.184.7 ст.184, п.198.3
ст.198, п.198.5 ст.198, п.201.6 ст.201, п.185.1 ст.185,
п.188.1 ст.188, п.198.2, п.198.3, 198.6 ст.198, п.201.4,
п.201.10 ст.201 ПКУ, ПАТ "Донагроімпекс"
зменшено розмір від'ємного значення з
податку на додану вартість на 877
622грн./т.1 а.с.19/.

Отримавши спірні податкові
повідомлення-рішення, ПрАТ
"Донагроімпекс" скористалось
процедурою адміністративного
оскарження. За результатами
адміністративного оскарження, скарга
позивача залишена без задоволення.

Крім того, за результатами розгляду
скарги та відповідно до п.п.78.1.5 п.87.1 ст.78
ПКУ та за дорученням ГУ Міндоходів у
Донецькій області, ДПІ у
Ворошиловському районі м. Донецька ГУ
Міндоходів у Донецькій області
проведено документальної позапланову
виїзну перевірку Приватного
акціонерного товариства
"Донагроімпекс" з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2011 по
31.12.2012, встановлені порушення та
складено акт №253/22-01/25333903 від 07.11.2013/т.1
а.с.71-119/.

Висновки акту №253/22-01/25333903 від 07.11.2013
аналогічні висновкам акту перевірки
№62/22-01/25333903 від 09.08.2013.

Не погодившись із прийнятими
податковими повідомленнями рішеннями,
позивач звернувся до суду із даним
позовом.

Згідно з частиною другою статті 19
Конституції України органи державної
влади й органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією і законами
України.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд приходить до висновку, що
відповідач не довів правомірність
прийнятих ним податкових
повідомлень-рішень з наступних
підстав.

Висновок податкового органу щодо
заниження ПрАТ "Донагроімпекс" податку
на прибуток та податку на додану
вартість за І-ІІ квартали 2012 року
внаслідок завищення податкових витрат
у розмірі 2 915 487грн. та податкового
кредиту в розмірі 583 097грн. обґрунтовано
тим, що позивачем за вказаний період
було завищено обсяг операцій придбання
сільськогосподарської
продукції(соняшнику) за
взаєморозрахунками з ТОВ «Будагротех».

Даний висновок зроблено податковим
органом на підставі акту
Індустріальної МДПІ м. Харкова
Харківської області ДПС від 29.03.2013
№359/22-207/34017352 про неможливість
проведення зустрічної перевірки ТОВ
«Будагротех», щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків та зборів за період з 01.01.2012 по
31.12.2012 року /т.1 а.с.137-153/ та листа-запиту
до УСБУ в Харківській області №3995/10/22-218
від 28.12.2012 щодо наявності (відсутності)
первинних бухгалтерських документів,
необхідних для перевірки за період з
01.07.2012 по 30.09.2012 та Листав відповіді від
УСБУ в Харківській області №70/6/846 від
15.03.2013.

Проте, суд не може погодитися із
висновками акту перевірку з огляду на
наступне.

Так, посилаючись на акт перевірки
Індустріальної МДПІ м. Харкова
Харківської області ДПС від 29.03.2013
№359/22-207/34017352 про неможливість
проведення зустрічної перевірки ТОВ
«Будагротех», щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків та зборів за період з 01.01.2012 по
31.12.2012 року, ДПІ у Ворошиловському
районі м. Донецька ГУ Міндоходів у
Донецькій області зазначає, що до
податкової перевірки не надано
первинні документи та регістри обліку,
які підтверджують визначення
податкових зобов'язань, а також
відсутні рух активів, зобов'язань чи
власного капіталу у процесі здійснення
господарської діяльності.

Суд зазначає, що вказані висновки не
можуть бути зроблені, так як
Індустріальною МДПІ м. Харкова
Харківської області ДПС не
здійснювалась документальна перевірка
ТОВ «Будагротех» - оскільки складено
акт про неможливість проведення
перевірки, отже документи ТОВ
«Будагротех» не перевірялись.

Крім того податковий орган посилається
в акті перевірки на лист УСБУ в
Харківській області № 3995/10/22-218 від
28.12.2012 щодо наявності (відсутності)
первинних бухгалтерських документів,
необхідних для перевірки за період з
01.07.2012 по 30.09.2012, тоді як поставка
продукції між ПрАТ "Донагроімпекс" і
ТОВ «Будагротех» мали місце у
березні-квітні 2012 року.

Отже, вищенаведені документи не можуть
однозначно свідчити про наявність чи
відсутність операцій між ПрАТ
"Донагроімпекс" і ТОВ «Будагротех».

Також судом встановлено, що між ПрАТ
"Донагроімпекс" (Покурпець» і ТОВ
«Будагротех» (Поставщик) укладені
договори сільськогосподарської
продукції - соняшника, а саме :

- договір поставки №03-КП від 19.03.2012
на поставку соняшника у кількості
500тон/т.1 а.с.197/;

- договір поставки №17-КП від 11.04.2012
на поставку соняшника у кількості
250тон/т.1 а.с.299/;

- договір поставки №21-КП від 18.04.2012
на поставку соняшника у кількості
20тон/т.1а.с.263/;

- договір поставки №25-КП від 20.04.2012
на поставку соняшника у кількості
300тон/т.1 а.с.246/.

Так, відповідно до частини першої
статті 638 Цивільного кодексу України,
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Частинами першою-третьою статті 180
Господарського кодексу України
передбачено, що зміст господарського
договору становлять умови договору,
визначені угодою його сторін,
спрямованою на встановлення, зміну або
припинення господарських зобов'язань,
як погоджені сторонами, так і ті, що
приймаються ними як обов'язкові умови
договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у
передбачених законом порядку та формі
досягнуто згоди щодо усіх його
істотних умов. Істотними є умови,
визнані такими за законом чи необхідні
для договорів даного виду, а також
умови, щодо яких на вимогу однієї із
сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору
сторони зобов'язані у будь-якому разі
погодити предмет, ціну та строк дії
договору.

Частиною першою статті 265
Господарського кодексу України
встановлено, що за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Вказані договори поставки з ТОВ
«Будагротех» укладені з урахуванням
вищенаведених положень Цивільного та
Господарського кодексів України.

Крім того, в судовому порядку
вищенаведені договори недійсними не
визнавались, в силу закону вони не є
нікчемними. До того ж, податковим
органом зауважень до договорів
поставки під час проведення перевірки
не висловлювалось.

На підставі укладених договорів
поставки ТОВ «Будагротех» виписано
ПрАТ "Донагроімпекс" видаткові
накладні від 23.03.2012 №240312-2, від 24.03.2012
№240312-1, від 25.03.2012 №250312-2, від 28.03.2012
№280312-1, від 29.03.2012 №290312-2, від 31.03.2012
№310312-1, від 30.03.2012 №310312-2, від 01.04.2012
№010412-1, від 02.04.2012 №020412-1, від 03.04.2012
№030412-2, від 04.04.2012 №040412-1, від 12.04.2012
№120412-1,№120412-2, від 13.04.2012 №130412-1, від
18.04.2012 №180412-2, від 19.04.2012 №190412-2, від 20.04.2012
№200412-3 від 23.04.2012 №230412-1, від 24.04.2012
№240412-1, всього на суму разом з ПДВ 3 498
584,40грн.(583097,40грн.сумаПДВ)/т.1а.с.204-206, 217,
226, 248, 252, 257, 264, 268, 275, 281, 288, 300, 301, 312/, а
також податкові накладні від 23.03.2012
№62/2, від 24.03.2012 №63/2, від 25.03.2012 №35/2, від
28.03.2012 69/2, від 29.03.2012 №72/2, від 30.03.2012 №77/2,
від 31.03.2012 №79/2, від 01.04.2012 №1/2, від 02.04.2012
№2/2, від 03.04.2012 №4/2, від 04.04.2012 №6/2, від
12.04.2012 №15/2, від 13.04.2012 №18/2, від 18.04.2012
№22/2, від 19.04.2012 №23/2, від 20.04.2012 №29/2, від
23.04.2012 №30/2, від 24.04.2012 №31/2 на суму ПДВ 583
097,40/т1 а.с.211-213, 231-232, 234, 239, 251, 256, 260, 267, 271,
280, 287, 291, 295, 311/.

Вартість постановленого товару
(соняшнику) сплачено в повному обсязі у
сумі 3 498 585грн.(разом з ПДВ), що
підтверджується копіями банківських
виписок / т.1 а.с.214, 239, 261-262, 272-273, 296-298319-321/.

Поставка товару відповідно до умов
договорів здійснена на склад
переробного підприємства ТОВ «ТК
«Урожай», з яким ПрАТ «Донагроімпекс»
укладено договір на переробку
сировини, що має відповідне обладнання
для навантаження/розвантаження
сировини та має право здійснювати
оцінку якості сировини. Дана обставина
підтверджується відповідними
товарно-транспортними накладними
наявними в матеріалах справи.

Перевезення соняшнику підтверджується
товарно-транспортними накладними /т.1
а.с.208-210, 219-225, 228-230,237-238, 250, 254-255, 259, 266, 270,
277-279, 283-286, 290, 294, 303-310, 315-317/. Дані
товарно-транспортні накладні
відповідають вимогам Правил
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні, затверджені
наказом Міністерства транспорту
України від 14.10.1997 №363 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за
№128/2568).

Списання(оприбуткування) придбаного
товару (соняшнику) підтверджується
документами бухгалтерського обліку,
відповідними регістрами
бухгалтерського обліку.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначено, що
первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Водночас, ч.ч. 1, 2 ст. 9 цього Закону
встановлюються вимоги до первинного
документу та визначена сфера
застосування первинного документу.

Так, підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Надані позивачем документи на
підтвердження здійснення
господарських операцій за договорами
поставки із ТОВ «Будагротех»
відповідають наведеним вище вимогам до
первинних документів згідно Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні».

Щодо висновку податкового органу про
заниження ПрАТ «Донагроімпекс»
податку на прибуток та ПДВ за ІІ-ІV
квартали 2012 року внаслідок завищення
податкових витрат в розмірі 559 993грн. та
заниження податкових зобов'язань з ПДВ
у розмірі 111 936грн. суд зазначає
наступне.

На протязі періоду, що перевірявся
податковим органом, ПрАТ
«Донагроімпекс» здійснювалась
закупівля соняшнику у
підприємств-сільгоспвиробників на
підставі відповідних договорів
поставки.

Однією із суттєвих умов договорів є
вимоги щодо якості товару на момент
його поставки, а саме: показники якості
товару повинні відповідати ДСТУ 46946:2006 -
у т.ч. вологість не більше 8%, сорні
домішки - не більше 3%.

Відповідно до умов договорів поставки,
що містяться в матеріалах справи,
доставку товару здійснювалась
транспортом ПрАТ «Донагроімпекс» зі
складу підприємств-сільгоспвиробників
по заліковій вазі і якості,
встановленими ТОВ «ТК «Укрожай» (м.
Слов'янськ, Донецької області), з яким
ПрАТ «Донагроімпекс» було укладено
договір на переробку сировини №02/03/12
від 02.03.2012 /т.1 а.с.323-326/.

У зв'язку із цим першочергове
зважування товару відбувалось в момент
завантаження на автотранспорт зі
складу продавця і ці кількісні
показники відображені в
товарно-транспортних накладних, які
оформлені на кожну завантажену машину.
Оскільки перевезення здійснювалось
власним автотранспортом підприємства,
факт перевезення додатково
підтверджується подорожніми листами,
які наявні в матеріалах справи.

Якість продукції, що поставлялась
підтверджено лабораторією ТОВ «ТК
«Урожай», у зв'язку із чим сертифікати
якості на кожну партію соняшнику
сільгосппідприємства не надавали.

Так, якість товару встановлена
наступним чином.

Якісно-кількісні показники відповідно
до умов договорів визначені
лабораторією ТОВ «ТК «Урожай»
(свідоцтво №ВЛ-094/2011, видане 26.04.2011 по
25.04.2014) та відображені в документі
«Приход семян подсолничника» за кожний
місяць.

На кожну першу партію продукції (1000тон)
були здійснені проби Державним
підприємством
«Донецькстандартметрологія»
(протоколи випробовувань продукції №796
від 14.09.2012).

Оскільки для процесу переробки
показники якості соняшнику повинні
відповідати певним нормам (ДСТУ4492:2005 і
ДСТУ 4638:2006), переробні підприємства
використовуючи вказані норми, доводять
сировину до необхідних кондицій
якості.

Різниця у вазі товару при прийнятті на
зберігання на склади переробного
підприємства виникла саме внаслідок
доведення сировини до норм, придатних
для переробки.

Дані обставини підтверджуються
наявними в матеріалах справи
документами бухгалтерського та
податкового обліку, які відповідають
вимогам Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні».

Щодо висновку відповідача про
заниження ПрАТ «Донагроімпекс»
податку на прибуток за ІІ- ІV квартали
2011 року та 2012 рік внаслідок завищення
податкових витрат у розмірі 3 835 562грн.
суд зазначає наступне.

ПрАТ «Донагроімпекс» в перевіряємому
періоді здійснювалось перевезення
вантажів власним автомобільним
транспортом.

Так, на балансі підприємства
обліковується 22 вантажних автомобіля і
17 причепів для перевезення
сільськогосподарської продукції.
Основне спрямування використання
вантажного автотранспорту -
перевезення продукції для власних
потреб підприємства.

В бухгалтерському обліку, витрати
пов'язані з використанням і
обслуговуванням вантажного
транспорту, відображаються на рахунку
91 «загальногосподарські витрати».

В податковому обліку
загальногосподарські витрати
сформовано на підставі даних
бухгалтерського обліку та
підтверджуються відповідними
первинними документами в обсязі
використаних в операційній діяльності.

Дані про рівень доходів та від
операційної діяльності відображено в
податкових деклараціях з податку на
прибуток за ІІ-ІV квартали 2011 року та 2012
рік.

Висновок податкового органу щодо
заниження Позивачем податку на
прибуток за ІІ-ІV квартали 2011 року
внаслідок завищення податкових витрат
в розмірі 4 392 733грн. ґрунтується на тому,
що ПрАТ «Донагроімпекс» до складу
податкових витрат віднесено суми
видатків, не пов'язаних з господарською
діяльністю.

Проте суд не може погодитися із даним
висновком ДПІ у Ворошиловському районі
м. Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій
області.

Так, 2007 році ПрАТ «Донагроімпекс» було
отримано кредитні кошти від компанія
Sogemin Finans Limited за договром №0111/07 від
01.11.2007 року в розмірі USD $ 10 000 000 на
поточну діяльність підприємства та
ведення статутної діяльності /т.19
а.с.148-149/.

В 2009 році відбулася заміна кредитора з
Sogemin Finans Limited на Gelmare Enterpraises Limited (Cyprus)
кредитного договору №27/08/09 від 27.08.2009
/том 19 а.с.180-183/. Кошти за даним договором
отримувались ПрАТ «Донагроімпекс»
протягом 2009 року.

Згідно даного договору сума кредиту
становила USD $ 10 000 000, процентна ставка 15%
(зменшено до 10% відповідно до
додаткової угоди №1 від 21.04.2011), термін
погашення - до 29.12.2011 року.

На кінець 2011 року заборгованість за
вищезазначеними договорами позивачем
погашена.

Кошти отримані за договорами з Sogemin Finans
Limited та Gelmare Enterpraises Limited (Cyprus) , були
витрачені на поточні потреби ПрАТ
«Донагроімпекс» (придбання
сігосппродукції, оплата послуг
сторонніх організацій , у т.ч. погашення
заборгованостей, що виникли внаслідок
фінансово-господарської діяльності
підприємства), що є їх цільовим
використанням.

Відповідно до п.п.14.1.3 п.14.1 ст.14 ПКУ
амортизація - систематичний розподіл
вартості основних засобів, інших
необоротних та нематеріальних активів,
що амортизується, протягом строку їх
корисного використання (експлуатації).

Підпунктом 14.1.38 п.14.1 ст.14 ПКУ визначено,
що грошове зобов'язання в міжнародних
правовідносинах - зобов'язання
платника податків сплатити до бюджету
іноземної держави відповідну суму
коштів у порядку та строки, визначені
законодавством такої іноземної
держави.

Згідно п.44.1 ст.44 ПКУ для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216
Цивільного кодексу України, платники
податків мають право вносити
відповідні зміни до податкової
звітності у порядку, визначеному
статтею 50 цього Кодексу.

Пунктами 138.1, 138.2 , 138.4, п.138.8 ст.138 ПКУ
встановлено, що Витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із:витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті:інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює
виробництво товарів, виконання робіт,
надання послуг з довготривалим (більше
одного року) технологічним циклом
виробництва за умови, що договорами,
укладеними на виробництво таких
товарів, виконання робіт, надання
послуг, не передбачено поетапної їх
здачі, до витрат звітного податкового
періоду включаються витрати, пов'язані
з виробництвом таких товарів,
виконанням робіт, наданням послуг у
цьому періоді.

Платник податку для визначення об'єкта
оподаткування має право на врахування
витрат, підтверджених документами, що
складені нерезидентами відповідно до
правил інших країн.

Витрати, що формують собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг, крім нерозподілених
постійних загальновиробничих витрат,
які включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Собівартість виготовлених та
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг складається з витрат,
прямо пов'язаних з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, а саме:прямих матеріальних
витрат;прямих витрат на оплату
праці;амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;
загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку;вартості
придбаних послуг, прямо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;інших прямих
витрат, у тому числі витрат з придбання
електричної енергії (включаючи
реактивну).

Згідно пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПКУ не
включаються до складу витрат: сума
збору за провадження деяких видів
підприємницької діяльності, яка
враховується у зменшення податкового
зобов'язання платника податку в
порядку, передбаченому пунктами 152.1 і
152.2 статті 152 цього Кодексу; суми
штрафів та/або неустойки чи пені за
рішенням сторін договору або за
рішенням відповідних державних
органів, суду, які підлягають сплаті
платником податку; витрати, понесені
(нараховані) у звітному періоді у
зв'язку з придбанням у нерезидента
послуг (робіт) з консалтингу,
маркетингу, реклами (крім витрат,
здійснених (нарахованих) на користь
постійних представництв нерезидентів,
які підлягають оподаткуванню згідно з
пунктом 160.8 статті 160 цього Кодексу) в
обсязі, що перевищує 4 відсотки доходу
(виручки) від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) (за
вирахуванням податку на додану
вартість та акцизного податку) за рік,
що передує звітному, а для банків - в
обсязі, що перевищує 4 відсотки доходу
від операційної діяльності (за
вирахуванням податку на додану
вартість) за рік, що передує звітному.

При цьому до складу витрат не
включаються у повному обсязі витрати,
понесені (нараховані) у звітному
періоді у зв'язку з придбанням у
нерезидента послуг (робіт) з
консалтингу, маркетингу, реклами у
випадку, якщо особа, на користь якої
здійснюються відповідні платежі, є
нерезидентом, що має офшорний статус з
урахуванням положень пункту 161.3 статті
161 цього Кодексу; витрати, понесені
(нараховані) у зв'язку з придбанням у
нерезидента послуг (робіт) з
інжинірингу (крім витрат, нарахованих
на користь постійних представництв
нерезидентів, які підлягають
оподаткуванню згідно з пунктом 160.8) у
обсязі, що перевищує 5 відсотків митної
вартості обладнання, імпортованого
згідно з відповідним контрактом, а
також у випадках, визначених
підпунктом 139.1.15 пункту 139.1 статті 139
цього Кодексу; витрати, нараховані у
зв'язку з придбанням у нерезидента
послуг (робіт) з інжинірингу, не
включаються до складу витрат, якщо
виконується будь-яка з умов:а) особа, на
користь якої нараховується плата за
послуги інжинірингу, є нерезидентом, що
має офшорний статус з урахуванням
положень пункту 161.3 статті 161 цього
Кодексу; б) особа, на користь якої
нараховується плата за такі послуги, не
є бенефіціарним (фактичним)
отримувачем (власником) такої плати за
послуги.

До складу витрат включаються будь-які
витрати, пов'язані з нарахуванням
процентів за борговими зобов'язаннями
(в тому числі за будь-якими кредитами,
позиками, депозитами, крім фінансових
витрат, включених до собівартості
кваліфікаційних активів відповідно до
положень (стандартів) бухгалтерського
обліку) протягом звітного періоду, якщо
такі нарахування здійснюються у
зв'язку з провадженням господарської
діяльності платника податку(п.141. ст.141
ПКУ).

Пунктами 198.3, 198.4, 198.6 статті 198 ПК
України встановлено, що податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг (у разі
здійснення контрольованих операцій -
не вище рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу)
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Якщо платник податку придбає
(виготовляє) товари/послуги та
необоротні активи, які призначаються
для їх використання в операціях, що не є
об'єктом оподаткування або
звільняються від оподаткування, то
суми податку, сплачені (нараховані) у
зв'язку з таким придбанням
(виготовленням), не відносяться до
податкового кредиту зазначеного
платника.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку контролюючим органом
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Платники податку, що застосовували
касовий метод до набрання чинності цим
Кодексом або застосовують касовий
метод, мають право на включення до
податкового кредиту сум податку на
підставі податкових накладних,
отриманих протягом 60 календарних днів
з дати списання коштів з банківського
рахунка платника податку.

Для банківських установ при одержанні
ними права власності на заставне майно
з метою подальшого продажу таке право
зберігається до моменту продажу такого
заставленого майна.

Згідно п.200.1, п.200.4, а.200.14 «б» ст.200 ПК
України сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;б) залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Якщо за результатами камеральної або
документальної позапланової виїзної
перевірки контролюючий орган виявляє
невідповідність суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, то такий
орган:б) у разі перевищення заявленої
платником податку суми бюджетного
відшкодування над сумою, визначеною
контролюючим органом за результатами
перевірок, надсилає платнику податку
податкове повідомлення, в якому
зазначаються сума такого перевищення
та підстави для її вирахування.

Відповідно п.201.10, п.201.15 ст.201 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття
його податкової накладної та/або
розрахунку коригування до Єдиного
реєстру податкових накладних є
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі, яка надсилається
протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової
накладної та/або розрахунку
коригування в електронному вигляді до
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику, є
дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні
та/або розрахунки коригування
сформовано з порушенням вимог,
передбачених відповідно пунктом 201.1
статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192
цього Кодексу, протягом операційного
дня продавцю надсилається квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття їх в
електронному вигляді із зазначенням
причин.

Якщо протягом операційного дня не
надіслано квитанції про прийняття або
неприйняття, така податкова накладна
вважається зареєстрованою в Єдиному
реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або
розрахунків коригування до податкових
накладних у Єдиному реєстрі податкових
накладних здійснюється не пізніше
п'ятнадцяти календарних днів,
наступних за датою їх складання.

Порядок ведення Єдиного реєстру
податкових накладних встановлюється
Кабінетом Міністрів України. Покупець
має право звіряти дані отриманої
податкової накладної на відповідність
із даними Єдиного реєстру податкових
накладних.

Відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та/або порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період.

Виявлення розбіжностей даних
податкової накладної та Єдиного
реєстру податкових накладних є
підставою для проведення
контролюючими органами документальної
позапланової виїзної перевірки
продавця та у відповідних випадках
покупця товарів/послуг.

У разі відмови продавця товарів/послуг
надати податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. До заяви
додаються копії товарних чеків або
інших розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

Надходження такої заяви із скаргою є
підставою для проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки зазначеного продавця для
з'ясування достовірності та повноти
нарахування ним зобов'язань з податку
за такою операцією.

Зведені результати такого обліку
відображаються в податкових
деклараціях, форма яких встановлюється
у порядку, передбаченому статтею 46
цього Кодексу. Платник податку веде
реєстр виданих та отриманих податкових
накладних в електронному вигляді, у
якому зазначаються порядковий номер
податкової накладної, дата її виписки
(отримання), загальна сума постачання
та сума нарахованого податку, а також
реєстраційний номер платника податку -
продавця, який видав податкову
накладну такому платнику податку.
Форма і порядок заповнення реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних встановлюються відповідно
до вимог розділу II цього Кодексу.

Платники податку щомісяця в терміни, що
передбачені для подання податкової
звітності (календарний місяць), у тому
числі для яких цим розділом
встановлено звітний податковий період
- квартал, подають контролюючому органу
копії записів у реєстрах виданих та
отриманих податкових накладних за
такий період в електронному вигляді.

Контролюючий орган розробляє та
розміщує на своєму офіційному
веб-сайті програму ведення обліку
записів у реєстрах виданих та
отриманих податкових накладних в
електронному вигляді та забезпечує її
безкоштовне розповсюдження (включаючи
необхідні зміни та доповнення) як
шляхом надання доступу до копіювання
такої програми, як через Інтернет, так і
шляхом запису на магнітні носії
інформації платника за його запитом.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначено, що
первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Водночас, ч.ч. 1, 2 ст. 9 цього Закону
встановлюються вимоги до первинного
документу та визначена сфера
застосування первинного документу.

Так, підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Відповідно до аналізу вищенаведених
норм діючого Законодавства та наданих
документів бухгалтерського та
податкового обліку суд приходить до
висновку про необґрунтованість
висновків перевірки податкового
органу викладених в актах перевірки
№62/22-01/25333903 від 09.08.2013 та №253/22-01/25333903 від
07.11.2013, у зв'язку із чим позов Приватного
акціонерного товариства
"Донагроімпекс" до Державної
податкової інспекції у
Ворошиловському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про скасування
податкових повідомлень - рішень
№, №, № від 02.09.2013
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.94 КАСУ-, суд присуджує
з Державного бюджету України на
користь позивача документально
підтверджені судові витрати зі сплати
судового збору відповідно до
задоволених вимог на суму 2294гривень.

Керуючись ст. ст. 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59,
69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158,
162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Приватного акціонерного
товариства "Донагроімпекс" до
Державної податкової інспекції у
Ворошиловському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про скасування
податкових повідомлень - рішень
№, №, № від 02.09.2013 -
задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у
Ворошиловському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області від 02.09.2013 №
яким ПрАТ "Донагроімпекс" збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на прибуток приватних підприємств на 1
270 010грн., у тому числі: за основним
платежем 821 608грн.; за штрафними
(фінансовими) санкціями 205 402грн.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у
Ворошиловському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області від 02.09.2013 №
яким ПрАТ "Донагроімпекс" збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість на 212 325грн., у тому
числі: за основним платежем 169 860грн.; за
штрафними (фінансовими) санкціями 42
465грн.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у
Ворошиловському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області від 02.09.2013 №
яким ПрАТ "Донагроімпекс" зменшено
розмір від'ємного значення з податку
на додану вартість на 877 622грн./т.1 а.с.19/.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Приватного акціонерного
товариства "Донагроімпекс" судовий
збір в розмірі 2294(дві тисячі двісті
дев'яносто чотири) гривні 00 копійок.

Постанова ухвалена у нарадчій кімнаті
та проголошена її вступна та
резолютивна частина у судовому
засіданні 17 березня 2014 року в
присутності представників сторін.

Постанову виготовлено у повному
обсязі та підписано 24 березня 2014 року.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови у повному
обсязі.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку на
апеляційного оскарження. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Галатіна О.О.