Справа № 464/1052/14-а
Суддя: Мичка Б. Р.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/1052/14-а
пр.№ 2-а/464/46/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2014 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого - судді Мички Б.Р.

при секретарі Дулюк
Н.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Львові адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради,
третя особа Комунальне підприємство
«Адміністративно-технічне
управління», про скасування постанови
в справі про адміністративне
правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просить скасувати постанову про
накладення адміністративного
стягнення від 10 жовтня 2013 року винесену
Адміністративною комісією при
Сихівській районній адміністрації
Львівської міської ради. В
обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що оскаржуваною
постановою Адміністративної комісії
при Сихівській районній адміністрації
Львівської міської ради від 10 жовтня 2013
року його визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст.152 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмір 1700грн. нібито за те, що 25
вересня 2013 року о 15.15год. виявлено, що
ним - начальником відділення АБ
«Укргазбанк» допущено розклеєння
рекламних оголошень «Кредити» у
невідведених місцях - на зупинках
автотранспорту, опорах освітлення,
електричних шафах за адресами:
пл.Різні, вул.Б.Хмельницького, пл.Старий
Ринок, чим порушено п.20.1.25 р.20 Правил
благоустрою м. Львова, затверджених
ухвалою Львівської міської ради №376
від 21.04.2011р. Копію оскаржуваної
постанови він отримав лише 20 січня 2014
року в приміщенні Сихівського ВДВС
ЛМУЮ. З даною постановою не
погоджується, вважає її незаконною.
Вказує, що протокол про
адміністративне правопорушення, на
підставі якого винесена оскаржувана
постанова складено у його відсутності
та без його відома. Стверджує, що не
відмовлявся підписувати протокол про
адміністративне правопорушення, як це
в ньому зазначено, а просто не був
повідомлений про факт складення
такого. Оскаржувана постанова була
винесена відповідачем лише на підставі
неналежним чином оформленого та
неправомірно складеного протоколу про
адміністративне правопорушення, без
дослідження будь-яких інших доказів,
відібрання пояснень у нього, як особи,
що притягається до адміністративної
відповідальності, за відсутності
будь-яких письмових доказів чи
показань свідків. Засідання
Адміністративної комісії при
Сихівській районній адміністрації
Львівської міської з наступним
винесенням оскаржуваної постанови про
адміністративне правопорушення
відбулося за його відсутності та без
сповіщення його про час та місце
розгляду справи, чим порушено його
права на дачу пояснень, подання доказів
і т.д.

В судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали в повному
обсязі, надали суду пояснення
аналогічні фабулі адміністративного
позову. Позивач ствердив суду, що не
розклеював рекламних оголошень
«Кредити» у невідведених місцях та про
це йому нічого невідомо. Просять
постанову у справі про адміністративне
правопорушення №221 від 10 жовтня 2013 року
скасувати, а провадження у справі
закрити.

Представник відповідача та
представник третьої особи в судовому
засіданні позов заперечили
покликаючись на те, що протокол та
постанова про адміністративне
правопорушення відповідають вимогам
Кодексу про адміністративні
правопорушення, в них чітко визначено
суть правопорушення. Зазначили, що
оскаржувана постанова винесена 10
жовтня 2013 року у відсутності позивача,
однак про час та місце розгляду справи
ОСОБА_1 повідомлялося. Вважають, що дії
позивача вірно кваліфіковано за ст.152
КУпАП, а тому просять в задоволенні
позову відмовити за безпідставністю
позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, показання свідків ОСОБА_2,
ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши дійсні обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.251 КУАП, доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Судом встановлено, що 25 вересня 2013 року
інженером КП
«Адміністративно-технічне управління»
Львівської міської ради ОСОБА_3 був
складений протокол про
адміністративне правопорушення №1-047б
відносно ОСОБА_1, в якому зазначається,
що 25 вересня 2013 року о 15.15год. виявлено,
що ОСОБА_1, працюючи на посаді
начальника відділення АБ «Укргазбанк»,
що по вулиці Богдана Хмельницького, 5 у
м.Львові, самочинно розклеїв рекламні
оголення «Кредити» у не відведених
місцях (на зупинках транспорту, опорах
освітлення, електричних шафах) за
адресами: пл.Різні, вул.Б.Хмельницького,
пл.Старий Ринок, чим порушив п.20.1.25
розділу 20 Правил благоустрою м. Львова,
затверджених ухвалою Львівської
міської ради №376 від 21.04.2011р.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги
щодо змісту протоколу про
адміністративне правопорушення.
Зокрема, у протоколі зазначаються: дата
і місце його складання, посада,
прізвище, ім'я, по-батькові особи, яка
складала протокол; відомості про особу
порушника, місце, час вчинення і суть
адміністративного правопорушення;
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення; прізвище, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення порушника, інші відомості,
необхідні для вирішення справи.

Протокол складений відносно ОСОБА_1 не
відповідає даним вимогам закону, у
ньому не зазначено нормативний акт,
який передбачає відповідальність за
дане правопорушення, відсутні
пояснення порушника, а також особі, яка
притягається до адміністративної
відповідальності не роз'яснено права
та обов'язки передбачені ст.268 КУпАП.

Як стверджує позивач, протокол
складався у його відсутності та копії
протоколу йому вручено не було, що
підтверджується відповідною відміткою
в протоколі.

Представник Комунального підприємства
«Адміністративно-технічне управління»
ствердив суду, що протокол про
адміністративне правопорушення №1-047б
від 25 вересня 2013 року було відправлено
ОСОБА_1 поштовим відправленням на
адресу: АДРЕСА_2, однак судом
встановлено, що останній фактично
проживає без реєстрації АДРЕСА_1.

А відтак, протокол про адміністративне
правопорушення №1-047б від 25 вересня 2013
року не може бути належним доказом в
розумінні ст.251 КУАП, оскільки такий не
відповідає вимогам ст.256 КУпАП та
містить суперечливі дані.

В подальшому, 10 жовтня 2013 року на
засіданні Адміністративної комісії
Сихівської районної адміністрації
Львівської міської ради винесено
оскаржувану постанову по справі про
адміністративне правопорушення за №221,
якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст.152 КУпАП за те, що 25 вересня 2013 року о
15.15год. виявлено, що начальником
відділення АБ «Укргазбанк» ОСОБА_1
допущено розклеєння рекламних
оголошень «Кредити» у невідведених
місцях - на зупинках автотранспорту,
опорах освітлення, електричних шафах
за адресами: пл.Різні,
вул.Б.Хмельницького, пл.Старий Ринок,
чим порушено п.20.1.25 розділу 20 Правил
благоустрою м. Львова, затверджених
ухвалою Львівської міської ради №376
від 21.04.2011р.

Вищезазначена постанова винесена у
відсутності позивача ОСОБА_1 та жодних
належних доказів в підтвердження того,
що останній був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, а в подальшому і отримав копію
постанови, яка була надіслана йому
поштовим відправленням відповідачем
суду не надано та в матеріалах справи
такі відсутні.

З вищенаведеного вбачається, що
позивач не міг знати про існування
спірної постанови, таким чином суд
вважає, причини пропуску строку
звернення до суду для її оскарження
позивачем не пропущено.

Відповідно до ст.9 КУпАП,
адміністративним правопорушенням
визнається протиправна, винна (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність, права та свободи громадян,
на встановлений порядок управління, і
за яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Стаття 152 КУпАП передбачає, що
порушення державних стандартів, норм і
правил у сфері благоустрою населених
пунктів, правил благоустрою територій
населених пунктів - тягнуть за собою
накладення штрафу на громадян від
п'ятдесити до ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Пункт 20.1.25 розділу 20 Правил благоустрою
м. Львова, затверджених ухвалою
Львівської міської ради №376 від
21.04.2011року передбачає, що громадяни та
юридичні особи несуть
відповідальність за розвішування
рекламних оголошень, афіш, агітаційних
плакатів на фасадах будинків, споруд,
парканах, деревах, стовпах тощо та
несвоєчасне зняття агітаційних
плакатів.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи, чого в даному випадку
дотримано не було.

У відповідності до ст.69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, що беруть участь у справі. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, показань свідків,
письмових та речових доказів,
висновків експертів.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України
обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Представлені відповідачем фотографії
рекламних оголошень не можуть бути
належним доказом у розумінні ст.251
КУпАП, оскільки такі не дають
можливості встановити де такі
розміщені та ким саме розвішані.

Враховуючи викладене вище, суд
приходить до висновку, що протокол про
адміністративне правопорушення від 25
вересня 2013 року, складений відносно
ОСОБА_1 та фотографії рекламних
оголошень, не є достатнім доказом
вчинення позивачем адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.152
КУпАП, обставини справи інженером КП
«Адміністративно-технічне управління»
Львівської міської ради ОСОБА_3 були
з'ясовані не в повному обсязі, так як
позивач стверджує, що до розвішування
рекламних оголошень ніякого
відношення не має, коли і ким такі були
розклеєні йому невідомо. Окрім цього, з
показань свідків не вбачається, що хоча
б одна особа була очевидцем того як
позивач по справі розміщував рекламні
оголошення у невстановлених місцях або
організував їх розміщення.

У спірних правовідносинах
відповідачем було порушено принцип
обґрунтованості рішення суб'єкта
владних повноважень, так як не було
всебічно, повно і об'єктивно з'ясовано
обставин справи, та не вирішено її в
точній відповідності з законом,
постанову винесено без належного
повідомлення особи, яку притягують до
адміністративної відповідальності.

Відповідач не надав суду достатніх
та беззаперечних доказів, які
підтверджують вину позивача у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст.152 КУпАП.

Згідно ст.293 КУпАП орган (посадова
особа) при розгляді скарги на постанову
по справі про адміністративне
правопорушення перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
приймає, зокрема, рішення про
скасування постанови і закриття
справи.

Враховуючи вище викладене, оскільки
відповідачем не надано достатньо
доказів, які б вказували на наявність у
діях позивача складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.152 КУпАП, суд
приходить до висновку, що оскаржувану
постанову про адміністративне
правопорушення слід скасувати, а
справу провадженням закрити.

На підставі ст.ст.9, 152, 247, 251, 254, 256,
280, 283, 284, 287-289, 293 КУпАП, та керуючись
ст.ст.1, 6, 11, 17, 18, 69, 71, 86, 99, 158-163, 167, 171-2 КАС
України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне
правопорушення №221 від 10 жовтня 2013 року
- скасувати, а справу про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 за ст.152 КУпАП - закрити
в зв'язку з відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення.

Згідно ст.171-2 КАС України постанова
суду у справах з приводу рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень щодо притягнення до
адміністративної відповідальності є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Постанова є оригіналом, виготовлена в
одному примірнику і зберігається у
справі № 464/1052/14-а