Справа № 2а-1376/11
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 р.
Справа № 65084/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого судді:
Костіва М.В.,

суддів:
Гулида Р.М., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Старосамбірському районі
Львівської області на постанову
Старосамбірського районного суду
Львівської області від 30.12.2011 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Старосамбірському районі Львівської
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок до пенсії як
дитині війни,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 09.12.2011 року звернувся в суд з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Старосамбірському районі Львівської
області про зобов'язання нарахувати та
виплатити підвищення пенсії як дитині
війни.

Вимоги мотивовані тим, що він наділений
правовим статусом дитини війни, а тому
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
користується правом на одержання
щомісячної державної соціальної
допомоги у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
страхування». Просить зобов'язати
нарахувати та виплатити підвищення
пенсії як дитині війни за період з
09.06.2011 року по день втратити цієї
надбавки.

Постановою Старосамбірського
районного суду Львівської області від
30 грудня 2011 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Старосамбірському районі Львівської
області. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Старосамбірському районі Львівської
області провести перерахунок та
виплату недоплаченого підвищення
пенсії ОСОБА_1 в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком як це передбачено ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
страхування» з урахуванням раніше
виплачених сум починаючи з 09.06.2011 року
по 22.07.2011 року. Зобов'язано орган
Державної казначейської служби
України стягнути із Державного бюджету
України шляхом їх безспірного списання
із рахунку суб'єкта владних
повноважень в особі відповідача
управління Пенсійного фонду України в
Старосамбірському районі Львівської
області в користь ОСОБА_2. Постанова
підлягає негайному виконанню в межах
суми стягнення за один місяць.

Відповідач постанову суду першої
інстанції оскаржив, не погодившись із
зазначеним судовим рішенням, подав
апеляційну скаргу, зазначивши, що
оскаржувана постанова винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову та прийняти нову,
якою в задоволенні позову відмовити.

Покликається на те, що встановлений ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком застосовується
виключно для визначення розміру
пенсій, призначених відповідно до
зазначеного Закону, і не може
використовуватися для обчислення
надбавок або підвищень інших пенсій;
приписами Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
передбачено проведення фінансування з
Державного бюджету України, а не з
коштів Пенсійного фонду України.

Відповідно ч.1 ст. 197 КАС України суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про можливість розгляду справи в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки апеляційну скаргу подано на
рішення суду першої інстанції, яке
прийнято в порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справ, передбачених пунктами 1, 2 ч.1
ст.183-2 цього Кодексу

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що позивач є
дитиною війни, у відповідності до
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», що вбачається з відмітки
в пенсійному посвідченні.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, яка виплачується
замість пенсії, підвищується на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
розмір якої визначається прожитковим
мінімумом для осіб, які втратили
працездатність, що урегульовано ч. 1 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Суд погоджується з висновком суду
першої інстанції, що позовні вимоги
щодо здійснення позивачу нарахування
та виплати недоплаченого підвищення до
пенсії дитині війни за період з 09.06.2011
року по 22.07.2011 року підлягають
задоволенню так як Законом України
«Про Державний бюджет на 2011 рік» дію ст.
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей» не було зупинено чи змінено.
Відповідно до положень Закону України
«Про Державний бюджет на 2011 рік»
розміри державних соціальних гарантій
на 2011 рік, що визначаються залежно від
прожиткового мінімуму, встановлюються
відповідними законами України, цим
Законом, та нормативно-правовими
актами Кабінету Міністрів України.
Тому відповідач у 2011 році, повинен
діяти відповідно до вимог діючої норми
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», згідно з якою
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи, що відповідно до
законодавства держава взяла на себе
обов'язок щодо виплати позивачу 30%
підвищення до пенсії та поклала
виконання цього обов'язку на
центральний орган виконавчої влади -
Пенсійний фонд України, який діє через
свої місцеві органи, що входять в його
систему, але вони не вчинили необхідних
дій для нарахування цих коштів та їх
виплати, суд першої інстанції вірно
зазначив про те, що вони не виконали
своїх повноважень без поважних
причини.

Наявність у позивача права на
отримання підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
є визначальною для вирішення даного
спору, крім того це право гарантується
Конституцією України (стаття 46
Конституції України).

Згідно із законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає. Тому правильними є
висновки суду першої інстанції щодо
неприйняття до уваги положень ч. 3 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», відповідно до якої
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, оскільки наявність такої
норми та відсутність іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання підвищення до
пенсії дітям війни.

Відсутність бюджетного фінансування,
на яку вказує відповідач, не може бути
підставою невиконання відповідним
суб'єктом владних повноважень
покладених на нього обов'язків. В свою
чергу реалізація особою права на
отримання соціальних виплат не може
бути поставлена у залежність від
наявності відповідних бюджетних
асигнувань.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги суттєвими не
являються і не складають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 183-2 ч. 10,
200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Старосамбірському районі Львівської
області залишити без задоволення, а
постанову Старосамбірського районного
суду Львівської області від 30.12.2011 року
по адміністративній справі №2-а-1376/2011 -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Гулид Р.М.

Матковська З.М.