Справа № 2213/1284/12
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2014 року
м. Київ К/800/41562/13

Колегія Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого - судді: Олексієнка М.М.,

суддів: Ємельянової В.І.,

Рецебуринського
Ю.Й.,

здійснивши попередній розгляд справи
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Шепетівці та Шепетівському районі
Хмельницької області (далі - УПФ) про
переведення з одного виду пенсії на
інший за касаційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 18 червня 2013
року,-

в с т а н о
в и л а :

У травні 2012 року ОСОБА_2 звернулася в
суд з позовом, відповідно до якого
просила:

визнати протиправними дії УПФ щодо
відмови в призначенні їй пенсії
державного службовця та переведення з
пенсії за віком на пенсію державного
службовця;

зобов'язати відповідача призначити
пенсію державного службовця
відповідно до Закону України «Про
державну службу» та з 1 лютого 2012 року
перевести на зазначену пенсію,
здійснивши перерахунок з урахуванням
виплачених сум;

звернути постанову суду до негайного
виконання.

Посилалася на незаконність відмови УПФ
у призначенні пенсії державного
службовця.

Постановою Полянського районного суду
Хмельницької області від 18 липня 2012
року позовні вимоги задоволено.
Визнано неправомірними дії УПФ щодо не
призначення ОСОБА_2 пенсії державного
службовця. Зобов'язано з 1 березня 2012
року призначити пенсію державного
службовця відповідно до Закону «Про
державну службу».

Вінницький апеляційний
адміністративний суд своїм рішенням
від 18 червня 2013 року зазначену
постанову скасував і ухвалив нову про
відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, з
посиланням на порушення норм
матеріального та процесуального права,
допущені судом апеляційної інстанції,
просить постанову апеляційного суду
скасувати і залишити в силі рішення
суду першої інстанції. Зазначає, що
вона має всі правові підстави на пенсію
державного службовця.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), колегія суддів
приходить до висновку про відмову в
задоволенні касаційної скарги з
урахуванням наступного.

Як установлено судами попередніх
інстанцій, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
працюючи суддею Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області, у лютому 2012 року звернулася до
УПФ із заявою про призначенні пенсії
державного службовця та переведення її
на зазначену пенсію з пенсії за віком.

УПФ повідомлено позивачку про
можливість призначення пенсії
держаного службовця лише у випадку
звільнення з посади судді. З таким
рішенням ОСОБА_2 не погодилася і
оскаржила його в судовому порядку.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку, що лише сам факт продовження
роботи на посаді судді, не дає підстав
до відмови у призначенні пенсії
державного службовця, так як позивачка
досягла пенсійного віку та має
відповідний стаж державної служби.

Апеляційний суд з висновком суду
першої інстанції не погодився і
зазначив, що ОСОБА_2 не має права на
пенсію державного службовця, оскільки
обіймає посаду судді.

Висновок апеляційного суду відповідає
вимогам закону та є обґрунтованим.

Відповідно до частини першої статті 138
Закону України від 7 липня 2010 року
№2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів»
у редакції Закону №3668- VІ від 8 липня 2011
року (далі - Закон №2453-VІ) судді, який
вийшов у відставку, після досягнення
чоловіками віку 62 роки, жінкам -
пенсійного віку, встановленого статтею
26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (1058-15), виплачується
пенсія на умовах, передбачених статтею
37 Закону України «Про державну службу»
(3723-12), або за його вибором щомісячне
довічне грошове утримання.

При вирішенні питання про
відповідність Конституції України
(конституційності), в тому числі статті
138 Закону №2453-VІ, Конституційний Суду
України в своєму Рішенні від 3 червня 2013
року №3-рп/2013 зазначив, що виключно для
суддів у відставці встановлюється
щомісячне довічне грошове утримання
або за їх вибором пенсія державного
службовця.

Верховний Суд України в Постанові від 2
липня 2013 року теж вказав, що згідно зі
статтею 37 Закону України від 16 грудня
1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу»
(у редакції Закону №3668-VІ) особі, якій
призначена пенсія відповідно до цієї
статті та яка продовжує працювати на
державній службі, виплачується пенсія
у розмірі, обчисленому відповідно до
Закону України від 9 липня 2003 року №
1058-ІУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі
-Закон № 1058- ІV), а після звільнення - у
розмірі, обчисленому відповідно до
Закону № 3723-ХІІ.

Як установлено судами попередніх
інстанцій, позивачка, при зверненні до
УПФ про призначення пенсії державного
службовця, продовжувала працювати
суддею, тому висновок суду апеляційної
інстанції про відмову в задоволенні
позову є обґрунтованим і законним,
оскільки ОСОБА_2 після набрання
чинності Законом № 3668-VІ 1 жовтня 2011
року, яким внесено зміни до статті 37
Закону №3723-ХІІ має право на отримання
пенсії у розмірі, обчисленому
відповідно до Закону № 1058-ІV.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 18 червня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає, проте може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строки та в порядку,
встановленими статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді:
М.М. Олексієнко

В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський