Справа № 802/129/14-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 березня 2014 р.
Справа № 802/129/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Комара П. А., розглянувши в порядку
письмового провадження матеріали
справи за позовом: управління
Пенсійного фонду України у
Гайсинському районі до фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості зі сплати єдиного
внеску

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулося
управління Пенсійного фонду України у
Гайсинському районі Вінницької
області з позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що на
день подання адміністративного позову
за відповідачем рахується
заборгованість зі сплати єдиного
соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 9776,75
грн.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, подав 21.03.2014 р.
через відділ прийому суду за вх. № 5482
заяву про розгляд адміністративної
справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не
з'явилася, повноважного представника
не направив, про час, дату та місце
судового засідання повідомлявся у
відповідності до норм Кодексу
адміністративного судочинства
України. Судова кореспонденція
направлялася відповідачу за адресою
його державної реєстрації відповідно
до витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (а. с. 28). Однак до суду
повернувся не вручений конверт зі
вмістом судової повістки з відміткою
поштового відділення зв'язку: "за
зазначеною адресою не проживає".

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців" якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть
бути використані в спорі з третьою
особою, доки до них не внесено
відповідних змін.

На підставі ч. 11 ст. 35 КАС України у разі
повернення поштового відправлення з
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС), адміністративна справа має
бути розглянута і вирішена протягом
розумного строку, але не більше місяця
з дня відкриття провадження у справі,
якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частина 4 зазначеної норми КАС України
передбачає, що особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Пунктом 6 статі 128 КАС України
визначено, що якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України,
суд під час судового розгляду
адміністративної справи здійснює
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу. У разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

З огляду на вказані вимоги КАС України,
враховуючи клопотання представників
позивачів та неявку належним чином
повідомленого представника
відповідача, суд прийшов до висновку
про проведення судового розгляду
справи у порядку письмового
провадження, без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню виходячи з наступних
підстав.

Згідно наданих позивачем доказів
встановлено, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_1
зареєстрований в управлінні
Пенсійного фонду України у
Гайсинському районі Вінницької
області та є платником єдиного внеску.

Відносини зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) регулюються Законом України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" № 2464-VІ від 08
липня 2010 року (далі - Закон) та
Інструкцією про порядок нарахування і
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
Постановою правління Пенсійного фонду
України 27.09.2010 року № 21-5,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 27.10.2010 року № 994/18289 (далі -
Інструкція), чинною на момент
виникнення спірних правовідносин.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 6 Закону платник
єдиного внеску зобов'язаний своєчасно
та в повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок, подавати звітність до
територіального органу Пенсійного
фонду у строки, в порядку та за формою,
встановленими Пенсійним фондом за
погодженням з відповідними фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади у
галузі статистики.

За правилами ч. 5 ст. 7 та ч. 12 ст. 9 Закону
єдиний внесок нараховується на суми, що
є базою нарахування, незалежно від
джерел їх фінансування, форми, порядку,
місця виплати та використання, а також
від того, чи виплачені такі суми
фактично після їх нарахування до
сплати. Єдиний внесок підлягає сплаті
незалежно від фінансового стану
платника. За наявності у платника
єдиного внеску одночасно з
зобов'язаннями зі сплати єдиного
внеску зобов'язань зі сплати податків,
інших обов'язкових платежів,
передбачених законом, або зобов'язань
перед іншими кредиторами зобов'язання
зі сплати єдиного внеску виконуються в
першу чергу і мають пріоритет перед
усіма іншими зобов'язаннями, крім
зобов'язань з виплати заробітної плати
(доходу).

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону та п. 4.3.6
Інструкції платники єдиного внеску
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за відповідний базовий
звітний період, не пізніше 20 числа
місяця, що настає за базовим звітним
періодом.

Як вбачається з матеріалів справи,
управління Пенсійного фонду України у
Гайсинському районі Вінницької
області самостійно розрахувало суми
єдиного внеску, що підлягає сплаті
відповідачем, направивши йому
відповідні повідомлення-розрахунки за
2011 рік на суму 4010,30 грн., 2012 рік на суму
4572, грн. та 2013 рік 1194,03 грн.

Однак, відповідач не сплатив суму
єдиного внеску, що призвело до
виникнення заборгованості перед УПФУ у
Гайсинському районі в загальній сумі
9776,75 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону
територіальні органи Пенсійного фонду
за формою і у строки, встановлені
Пенсійним фондом за погодженням з
центральним органом виконавчої влади у
сфері праці та соціальної політики,
надсилають платникам єдиного внеску,
які мають недоїмку, вимогу про її
сплату. Протягом десяти днів із дня
надходження вимоги про сплату
недоїмки, платник єдиного внеску
зобов'язаний сплатити суми недоїмки та
суми фінансових санкцій.

Як встановив суд, УПФУ у Гайсинському
районі надіслало відповідачу вимоги №
Ф 73 У від 02.04.2013 року на суму
заборгованості 8582,72 грн. (а. с. 5) та № Ф 517
У від 07.08.2013 року на суму 1194,03 грн. (а. с. 9).
Однак, в матеріалах справи містяться
копії невручених адресату конвертів з
відміткою поштового відділення зв'язку
"за зазначеною адресою не поживає".

За правилами, визначеними у пункту 6.3
Інструкції, вимога вважається
надісланою (врученою) фізичній особі,
якщо її вручено особисто такій
фізичній особі або її законному
представникові чи надіслано листом на
її адресу за місцем проживання або
останнього відомого її місця
перебування (проживання) з
повідомленням про вручення за порядком
оформлення зазначених поштових
відправлень, установленим Кабінетом
Міністрів України. Якщо платник на день
надсилання йому органом Пенсійного
фонду вимоги не повідомив в
установленому порядку про зміну
місцезнаходження (місця проживання),
вимога вважається належним чином
врученою навіть у разі її повернення як
такої, що не знайшла адресата. У разі
коли не можливо вручити платнику
єдиного внеску вимогу поштою в зв'язку
з відсутністю його за
місцезнаходженням (відсутністю
службових осіб платника єдиного внеску
за його місцезнаходженням), відмовою
службових осіб платника єдиного внеску
прийняти вимогу, вимога вважається
врученою платнику єдиного внеску у
день, зазначений поштовою службою в
повідомленні про вручення із
зазначенням причин невручення.

З огляду на зазначене, надіслані
відповідачем вимоги про сплату боргу
вважаються врученими належним чином.

Станом на день розгляду справи докази
сплати заборгованості у добровільному
порядку до суду не надходили. Таким
чином, сума заборгованості відповідача
зі сплати єдиного внеску становить
9776,75 грн.

З урахуванням наведеного та зважаючи,
що факт заборгованості
підтверджується матеріалами справи,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ід. номер НОМЕР_1) на користь
управління Пенсійного фонду України у
Гайсинському районі Вінницької
області на р/р 0204, банк отримувач
ГУ ДСКУ у Вінницькій області, МФО 802015,
код 20104575 заборгованість зі сплати
єдиного соціального внеску в сумі 9776,75
грн. (дев'ять тисяч сімсот сімдесят
шість грн. 75 коп.)

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Комар Павло
Анатолійович