Справа № 2а-5040/11/2512(6а/738/3/14)
Суддя: Романчук О.М
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2а-5040/11/2512(6а/738/3/14) Головуючий у 1-й
інстанції: Волошина Н.В.
Суддя-доповідач: Романчук О.М
У Х В А Л А

Іменем України

18 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого:
Романчук О.М.,

Суддів:
Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

при секретарі
Артюхіній М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Менському районі Чернігівської
області на ухвалу Менського районного
суду Чернігівської області від 22 січня
2014 р. прийнятої за наслідками розгляду
заяви відділу державної виконавчої
служби Менського районного Управління
юстиції про зміну способу та порядку
виконання постанови Менського
районного суду Чернігівської області
від 22.12.2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Менському районі Чернігівської
області про визнання дій протиправини
та зобов`язання здійснити перерахунок
та виплату державної та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здороов`ю
особи, яка постраждала в наслідок
аварії на ЧАЕС, -

В С Т А Н О В И В :

14 січня 2014 року заступник начальника
відділу державної виконавчої служби
Менського районного управління
юстиції звернулася до суду із заявою
про зміну способу та порядку виконання
рішення суду - постанови Менського
районного суду Чернігівської області
від 22 грудня 11 року, яким зобов'язано
Управління Пенсійного Фонду України в
Менському районі Чернігівської
області здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_3 пенсії в розмірі не
менше шести мінімальних розмірів
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50%
від мінімальної пенсії за віком,
відповідно до положень ст.ст.49, 50, 53, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру
мінімальної за віком, встановленого ч.1
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 19 червня 2011 року по 22
липня 2011 року включно, з урахуванням
раніше виплачених сум за вказаний
період, шляхом стягнення з Управління
Пенсійного Фонду України Менському
районі Чернігівської області на
користь ОСОБА_3 нараховану доплату до
пенсії за вказаний період в розмірі 4
662,86 грн.

Ухвалою Менського районного суду
Чернігівської області від 22 січня 2014
року заяву заступника начальника
відділу державної виконавчої служби
Менського районного управління
юстиції про зміну способу та порядку
виконання постанови Менського
районного суду Чернігівської області
від 22 грудня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Менському районі Чернігівської
області про зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок та виплату
державної та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, яка
постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС -
задоволено. Змінено спосіб і порядок
виконання постанови Менського
районного суду Чернігівської області
від 22 грудня 2011 року у справі
№-а-5040/11/2512, шляхом стягнення з
Управління Пенсійного фонду України в
Менському районі Чернігівської
області на користь ОСОБА_3 нарахованої,
але невиплаченої державної та
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю, як особі, яка постраждала
внаслідок аварії на ЧАЕС, в розмірі 4 662
(чотири тисячі шістсот шістдесят дві)
грн. 86 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Управління Пенсійного фонду України у
Менському районі Чернігівської
області звернулося до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні заяви.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явились.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - необов'язкова,
колегія суддів, у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України, визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно зі ст. 41 КАС України, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
обґрунтована та підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Менського районного суду
Чернігівської області від 22 грудня 2011
року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені
частково та зобов'язано Управління
Пенсійного Фонду України в Менському
районі Чернігівської області
здійснити перерахунок та виплату їй
пенсії в розмірі не менше шести
мінімальних розмірів пенсій за віком
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 50% від
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до положень ст.ст.49, 50, 53, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які по
страждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з 19 червня 2011
року по 22 липня 2011 року включно, з
урахуванням раніше виплачених сум за
вказаний період; в іншій частині
позовних вимог - відмовлено.

На виконання зазначеного судового
рішення 22 травня 2013 року було видано
виконавчий лист №2-а-5 040/2011, а 06 червня
2013 року заступником начальника відділу
державної виконавчої служби Менського
районного управління юстиції
Кадиковою Л.П. винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№38330927.

27 червня 2013 року державним виконавцем
була винесена постанова про закінчення
виконавчого провадження на підставі
п.11 ч.1 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження». У зв'язку із
скасуванням даної постанови
постановою Менського районного суду
Чернігівської області від 09 вересня 2013
року, яка залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 05 листопада
2013 року, виконавче провадження з
виконання виконавчого листа № 2-а-5040/2011
року відновлено постановою державного
виконавця від 20 січня 2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи,
постанова Менського районного суду
Чернігівської області від 22 грудня 2011
року у справі № 2-а-5040/2011 виконана лише в
частині нарахування доплати. Зокрема,
відповідно до протоколу
індивідуального перерахунку від 13
червня 2013 року, наданого Управлінням
Пенсійного фонду України в Менському
районі Чернігівської області, ОСОБА_3
нараховано доплату, що підлягає
виплаті, у розмірі 4662,86 грн.

Перевіряючи обґрунтованість подання
про зміну способу і порядку виконання
судового рішення та її відповідність
чинному законодавству, колегія суддів
виходить з наступного.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.

Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За змістом п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України,
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії.

Аналіз резолютивної частини постанови
Менського районного суду
Чернігівської області від 22 грудня 2011
року та синтез наведених процесуальних
норм дають підстави зробити висновок
про те, що зобов'язання, покладені на
відповідача цим судом, є позовними
вимогами як обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив.

За таких обставин державний виконавець
просив змінити не спосіб виконання
постанови суду, а судове рішення по
суті позовних вимог та вирішити
додаткову позовну вимогу про стягнення
коштів, яка не була предметом розгляду
та дослідження адміністративного суду
під час прийняття цієї постанови. Хоча
в адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст.ст. 198, 223 КАС України).

Відтак, суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою, як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача, та способом
виконання судового рішення, як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Підставою для застосування правил
наведеної норми є обставини, що
перешкоджають належному виконанню
судового рішення в адміністративній
справі: ускладнюють його виконання або
роблять неможливим. Для відстрочення
чи розстрочення виконання судового
рішення такою обставиною може бути
недостатність коштів на рахунку,
стихійне лихо, для зміни способу чи
порядку виконання судового рішення -
неможливість виконання судового
рішення внаслідок відсутності,
пошкодження або знищення об'єкта
стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Колегія суддів зазначає, що аналіз
оскаржуваного рішення суду першої
інстанції свідчить про те, що суд
першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 12 лютого 2014 року у справі №
К/800/598/14.

Відповідно до преамбули Закону України
«Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини», цей Закон регулює відносини,
що виникають у зв'язку з обов'язком
держави виконати рішення
Європейського суду з прав людини у
справах проти України; з необхідністю
усунення причин порушення Україною
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод і протоколів до
неї; з впровадженням в українське
судочинство та адміністративну
практику європейських стандартів прав
людини; зі створенням передумов для
зменшення числа заяв до
Європейського суду з прав людини проти
України.

Згідно до ст. 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини», суди застосовують при
розгляді справ Конвенцію та практику
Суду як джерело права.

Так, Європейським судом з прав людини у
справі «Кечко проти України»
зазначено, що органи державної влади не
можуть посилатись на відсутність
коштів як причину невиконання своїх
зобов'язань.

Таким чином, колегія суддів вважає
безпідставним подання Деснянського
відділу державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції у Чернігівській області про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення, оскільки заявником
не доведено наявність обставин,
передбачених ч. 1 ст. 263 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 199 ч. 1 п. 6, 202 ч. 1 п.п. 1, 4
КАС України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право: скасувати ухвалу
суду і постановити нову ухвалу, якщо
визнає, що судом першої інстанції
неповно з'ясовано обставини справи,
порушено норми матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції невірно застосував норми
матеріального та процесуального права,
неповно з'ясував обставини справи, у
зв'язку з чим ухвала підлягає
скасуванню з ухваленням нової про
відмову у задоволенні заяви про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 199, 202, 205, 206, 212, 254,
263 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Менському
районі Чернігівської області на
ухвалу Менського районного суду
Чернігівської області від 22 січня 2014 р.
прийнятої за наслідками розгляду заяви
відділу державної виконавчої служби
Менського районного Управління
юстиції про зміну способу та порядку
виконання постанови Менського
районного суду Чернігівської області
від 22.12.2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Менському районі Чернігівської
області про визнання дій протиправини
та зобов`язання здійснити перерахунок
та виплату державної та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здороов`ю
особи, яка постраждала в наслідок
аварії на ЧАЕС - задовольнити.

Ухвалу Менського районного суду
Чернігівської області від 22 січня 2014
року - скасувати та постановити нову.

У задоволенні заяви заступника
начальника відділу державної
виконавчої служби Менського районного
управління юстиції про зміну способу і
порядку виконання постанови Менського
районного суду Чернігівської області
від 22.12.2011 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
О.М. Романчук

Судді:
Я.Б. Глущенко

С.Б.
Шелест

Головуючий суддя
Романчук О.М

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.