Справа № 872/7538/13
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2013-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"12" листопада 2013 р.справа №
337/865/13-а(2а/337/35/13)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Іванова
С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційнуї скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Хортицькому районі м.Запоріжжя на
постанову Хортицького районного суду
м.Запоріжжя від 11 квітня 2013 року у
справі № 337/865/13-а (2а/337/35/13) за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Хортицькому районі
м.Запоріжжя, про визнання
протиправними дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати протиправним протокол
Управління Пенсійного фонду України в
Хортицькому районі м.Запоріжжя №1026 від
07 листопада 2012 року та розпорядження
від 08 січня 2013 року в частині відмови у
зарахуванні при призначені пенсії
періоду роботи з 10 серпня 1984 року по 31
грудня 1991 року до пільгового стажу за
списком №1 та зобов'язати зарахувати
до пільгового стажу за Списком №1
період роботи за професією
слюсаря-ремонтника з 10 серпня 1984 року
по 31 грудня 1991 року і здійснити
перерахунок пенсії, виплатити пенсію з
урахуванням виплачених сум. В
обґрунтування заявлених вимог позивач
зазначив, що звернувшись 27 листопада 2012
року до Управління Пенсійного фонду
України в Хортицькому районі
м.Запоріжжя та надавши необхідні
документи для призначення пільгової
пенсії за віком за Списком №1 за період
від 10 серпня 1984 року по 03 червня 2002 року,
отримав відмову. Вважає дане рішення
відповідача протиправним та
необґрунтованим.

Постановою Хортицького районного суду
м.Запоріжжя від 11 квітня 2013 року
адміністративний позов ОСОБА_1
задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовити. Апеляційна скарга
обґрунтована тим, що починаючи з 01
січня 2006 року під час визначення права
на пенсію застосовуються списки, що
були чинні на період роботи особи, яка
звертається за перерахунком пенсії.

У судовому засіданні представник
позивача проти апеляційної скарги
заперечував, просив рішення суду
першої інстанції залишити без змін як
законне та обґрунтоване.

Відповідач, належним чином
повідомлений про дату, час і місце
апеляційного розгляду, доказом чого є
повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення, у судове засідання не
прибув, зазначивши в апеляційній
скарзі про розгляд справи без участі
його уповноваженого представника.

Відповідно до частини 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи. Якщо суд
апеляційної інстанції визнав
обов'язковою участь у судовому
засіданні осіб, які беруть участь у
справі, а вони не прибули, суд
апеляційної інстанції може відкласти
апеляційний розгляд справи.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та пред'явлених позовних вимог,
дійшла висновку про відсутність
підстав для її задоволенню виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1 в
період з 10 серпня 1984 року по 03 червня 2002
року безперервно працював на посаді
слюсаря з ремонту металургійного
обладнання, перейменовану на
слюсаря-ремонтника, як працівник
ремонтних служб, зайнятих ремонтом
обладнання у місцях його встановлення
на ділянках діючих виробництв на
Відкритому акціонерному товаристві
«Запорізький металургійний комбінат
«Запоріжсталь». Згідно наказу №73 від 25
травня 1995 року та № 160 від 06 квітня 2001
року проведено атестації робочих місць
та зареєстровані в Держтехекспертизі
умов праці Запорізької області.
Звернувшись до Управління Пенсійного
фонду України в Хортицькому районі
м.Запоріжжя за перерахунком пенсії за
Списком №1, отримав відмову з
посиланням на те, що враховуючи його
пільговий стаж з 10 серпня 1984 року по 31
грудня 1991 року, пенсія підлягає
перерахунку за Списком №2.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з їх
доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та
зазначає наступне.

Відповідно до статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
передбачено, що на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця обраної роботи: а)
працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, - за Списком №1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць: чоловіки після 50 років і
при стажі не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно «Порядку застосування Списків
№1 і №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників при обчисленні
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах», затвердженого
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України № 383 від 18
листопада 2005 року при визначенні права
на пенсію за віком на пільгових умовах
застосовуються списки, що чинні за
період роботи особи. При чому до
пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати
внесення цієї посади чи професії до
списків.

Оскільки, посада, на якій працював
позивач, відносилась до посади яка дає
право на включення часу перебування на
ній до пільгового стажу для
призначення пенсії на пільгових умовах
за Списком №1 з дня його звернення до
Управління Пенсійного фонду, то
рішення про відмову в зарахуванні до
стажу по Списку №1 періоду роботи з 10
серпня 1084 року по 31 грудня 1991 року на
посаді слюсаря з ремонту
металургійного обладнання,
перейменовану на слюсаря-ремонтника є
протиправним, оскільки ця посада
передбачена Списком №1, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
№10 від 26 січня 1991 року.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
правильності висновків суду першої
інстанції і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального або процесуального
права, яке призвело б до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Зважаючи на відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
колегія судді дійшла висновку про
залишення оскарженого рішення суду
першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205,206
Кодексу адміністративного судочинства
України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в Хортицькому
районі м.Запоріжжя - залишити без
задоволення.

Постанову Хортицького районного суду
м.Запоріжжя від 11 квітня 2013 року у
справі № 337/865/13-а (2а/337/35/13) - залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складення
її тексту у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко