Справа № 872/5816/13
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2014 рокусправа № 804/116/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

при секретарі судового засідання:
Манцова Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Інспекції з питань
захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
лютого 2013 року

у адміністративній справі № 804/116/13-а за
позовом комунального
житлово-експлуатаційного підприємства
№25 до Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Дніпропетровській
області про скасування постанови, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
лютого 2013 року задовольнити у повному
обсязі, та скасовано постанову
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Дніпропетровській
області № 721 від 17.12.2012 року про
накладення стягнень, передбачених
статтею 23 Закону України «Про захист
прав споживачів».

Зазначена постнова суду першої
інстанції оскаржена відповідачем по
справі з підстав порушення норм
матеріального права, у звязку з чим
просить її скасувати та прийняти нову
постанову про відмову у задоволені
вимог позивача.

Вислухавши пояснення представників
позивача та відповідача, обговоривши
доводи апеляційної скарги та
заперечень проти неї, дослідивши та
проаналізувавши надані сторонами
докази, судова колегія дійшла висновку
про відсутність правових підстав для
задоволення вимог апеляційної скарги
відповідача, виходячи з
нижченаведеного.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалам справи підтверджено, що
оскаржувана у цій справі постанова від
12.12.2012 року №721 про накладення стягнень,
передбачених статтею 23 Закону України
«Про захист прав споживачів», а саме
штрафу у розмірі 85,00 грн., була прийнята
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Дніпропетровській
області на підставі акту № 001258 від
07.12.2012 року, складеного відповідачем за
результатами позапланової перевірки
дотримання комунальним
житлово-експлуатаційним підприємством
№25 законодавства про захист прав
споживачів, проведеної з метою
з'ясування обставин, викладених у заяві
громадянина ОСОБА_1 та на підставі
наказу від 04.12.2012 року №76-од і
направлення №1742/15/1424 від 04.12.2012 року.

За змістом вказаного акту перевірки,
перевіряючими було встановлено
порушення відповідачем ч.1 ст.15 Закону
України «Про захист справ споживачів»
в частині ненадання громадянину ОСОБА_1
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про
житлово-комунальні послуги, за які йому
щомісяця надсилаються рахунки на
оплату, а саме: найменування робіт по
кожному виду окремо, вартість робіт,
які входять до складу
житлово-комунальних послуг, а також
щодо інформації щодо перерахунку
квартирної плати за фактично ненадані
послуги.

Вирішуючи спірні правовідносини між
сторонами, суд першої інстанції
виходив з того, що викладені в
постанові про накладення стягнень
факти, не знайшли свого підтвердження у
ході розгляду даної справи, а
відповідачем не надано належних та
допустимих доказів правомірності
винесення постанови №721 від 17.12.2012 року
про накладення стягнень відносно
позивача, у зв'язку з чим позовні вимоги
про скасування означеної вище
постанови відповідача є
обґрунтованими, а відтак підлягають
задоволенню.

Під час апеляційного перегляду справи,
судовою колегією встановлено, що
наведені у попередньому абзаці
висновки суду першої інстанції
ґрунтуються на положеннях ч.1 ст.15
Закону України «Про захист прав
споживачів» від 12 травня 1991 року №
1023-ХІІ, п.11 ст.59 Закону України «Про
місцеве самоврядування», ст.22 Закону
України «Про порядок висвітлення
діяльності органів державної влади та
органів місцевого самоврядування в
Україні засобами масової інформації»,
ст.7, п.1 ч.3 ст.20, п.3 ч.2 ст.21 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» від
24.06.2004 року № 1875-IV, та п.2.5 розділу ІІ
Порядку доведення до споживачів
інформації про перелік
житлово-комунальних послуг, структуру
цін/тарифів, зміну цін/тарифів з
обґрунтуванням її необхідності та про
врахування відповідної позиції
територіальних громад, затвердженого
Наказом Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 30.07.2012 року № 390 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 16 серпня 2012 року за №
1380/21692, які судом було проаналізовано у
сукупності з встановленими фактичними
обставинами у виниклому спорі, зокрема,
того, що: Рішенням виконкому
Дніпропетровської міської ради від
13.07.2011 року №964 з додатками, яким
затверджено тарифи на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій по кожному
будинку окремо для
житлово-експлуатаційних підприємств
комунальної власності територіальної
громади міста - є опублікованим та
відповідно було доступним для
ознайомлення ОСОБА_1; а з питань надання
інформації про перелік послуг, що
підлягають сплаті, ОСОБА_1 в письмовому
порядку до комунального
житлово-експлуатаційного підприємства
№25 не звертався; також як і не
звертався ОСОБА_1 до позивача з питання
підписання договору, свої пропозиції
чи зауваження стосовно умов типового
договору не надсилав.

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції про
відсутність з боку позивача будь-яких
порушень прав ОСОБА_1, як споживача
житлово-комунальних послуг, та
додатково акцентує увагу на безспірно
підтверджений матеріалами справи факт
доведення до відома населення міста
рішення виконкому Дніпропетровської
міської ради від 13.07.2011 року № 964, яким
затверджено тарифи та послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій по кожному
будинку окремо для ЖЕП комунальної
власності територіальної громади
міста, а також факт обізнаності ОСОБА_1
про загальний перелік і вартість
житлово-комунальних послуг, що повинні
надаватися ЖЕП № 25, що саме і було
підставою для його скарг як
безпосередньо до позивача, так до
різних інстанцій державних органів та
їх посадових осіб.

Доводи апеляційної скарги відповідача
стосовно порушення ЖЕП № 25 прав ОСОБА_1,
що визначені ст.15 Закону України «Про
захист прав споживачів», оскільки
позивачем не надано до перевірки
документального підтвердження
доведення до конкретного споживача
ОСОБА_1 інформації про наявність
проекту договору з ним, та про вартість
кожного виду надання послуг окремо -
судовою колегією не приймаються до
уваги як підстава для скасування
постанови суду першої інстанції,
оскільки вказаною загальною нормою для
усіх виконавців послуг, не
передбачається обов'язок
житлово-комунального підприємства
інформувати кожного окремого
споживача індивідуально про обсяг та
вартість послуг.

При цьому, судова колегія звертає увагу
на хибне тлумачення відповідачем
положень ч.1 ст.15 Закону України «Про
захист прав споживачів», та не
врахування приписів пункту 3.4.5 "Правил
утримання житлових будинків та
прибудинкових територій", затверджених
наказом Держжитлокомунгоспу України
від 17.05.2005 № 7, зареєстрованого в
Мінюсті 25.08.2005 № 927/11207, в якому саме
міститься розуміння наведених в ст.15
Закону України «Про захист прав
споживачів» обов'язків виконавців
послуг та прав споживачів на
інформацію, та яким передбачається, що
на жилому будинку у доступному для
мешканців місці повинен вивішуватися
список організацій виробників та
виконавців послуг з зазначенням їхніх
назв, адрес і номерів телефонів: -
власника жилого будинку; виконавця
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій; виконавця
послуг з теплопостачання; виконавця
послуг з водопостачання та
водовідведення; виконавця послуг з
газопостачання; виконавця послуг з
електропостачання; державної пожежної
охорони; відділу міліції; швидкої
медичної допомоги;
санітарно-епідеміологічної станції;
аварійних служб житлового
господарства, що забезпечують
ліквідацію аварій у жилих будинках.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про те, що
відповідачем помилково було накладено
на позивача стягнення у вигляді штрафу
за порушення положень Закону України
«Про захист прав споживачів».

Більш того, з огляду на зміст звернень
ОСОБА_1 (а.с.10-13, 27), в яких останній
вказує про порушення його прав у
зв'язку з нарахуванням йому плати за
неотриманні від ЖЕП № 25 послуги, та
нарахування оплати за комунальні
послуги без узгодженого з ним особисто
та підписаного з його боку письмового
договору, при безспірно
підтвердженому матеріалами справі
факті ухилення ОСОБА_1 від підписання
типового договору з ЖЕП № 25, судова
колегія вважає, що у відповідача по цій
справі взагалі не було будь-яких
правових підстав для застосування до
спірних між ОСОБА_1 та ЖЕП № 25
правовідносин положень Закону України
від 12 травня 1991 року № 1023-XII "Про захист
прав споживачів", оскільки цей спір
підлягає вирішенню у порядку
цивільного судочинства.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
і підстав для його скасування судова
колегія не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206
КАС України, судова колегія -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Запорізькому
районі Запорізької області Державної
податкової служби України - залишити
без задоволення

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 31 травня 2012
року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені статтею 212
Кодексу адміністративного судочинства
України .

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов