Справа № 805/14738/13-а
Суддя: Білак С. В.
Дата ухвалення: 2014-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Стиран В.В.
Суддя-доповідач - Білак С. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2014 року справа
№805/14738/13-а

Приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Білак С.В.,
суддів Гайдара А.В., Сухарька М.Г.,
секретар судового засідання Святодух
О.Б., з участю представника позивача
Паніної Т.В., представника відповідача
Куценко К.Г., розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційні скарги
Управління Пенсійного фонду України у
м. Жданівка Донецької області,
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Жданівці
Донецької області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 11 листопада
2013 року у справі № 805/14738/13-а за позовом
Управління Пенсійного фонду України у
м. Жданівка Донецької області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Жданівці
Донецької області про стягнення витрат
на виплату та доставку пенсій за період
з 01.05.2013 року по 30.09.2013 року у розмірі
23069,96 гривень,-

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2013 року Управління Пенсійного
фонду України у м. Жданівка Донецької
області (далі - позивач) звернулось до
суду з позовом до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Жданівці
Донецької області (далі - відповідач)
про стягнення витрат на виплату та
доставку пенсій за період з 01.05.2013 року
по 30.09.2013 року у розмірі 23069,96 гривень.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 11 листопада
2013 року позов було задоволено частково.

Стягнуто з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Жданівка на
користь Управління Пенсійного фонду
України у м. Жданівка Донецької області
витрати на виплату та доставку пенсій
за період з 01.05.2013 року по 30.09.2013 року у
розмірі 7227,26 грн.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог позивачу було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивач та відповідач
подали апеляційні скарги.

Позивач в апеляційній скарзі просить
постанову суду першої інстанції
змінити, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
та задовольнити позовні вимоги в
розмірі 10294.46 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що помилковість рішення суду
першої інстанції в тому, що ним
помилково трактовано норми ст.33 Закону
України № 1105. Вказаною статтею не
визначено, що право на отримання
страхових виплат виникає лише у
випадку досягнення пенсійного віку на
момент смерті годувальника. З вказаної
норми випливає, що право на отримання
страхових виплат виникає у
непрацездатних осіб, які перебували на
його утриманні або, якщо не перебували
на утримаееі, то мали право на таке
утримання на момент смерті.

Відповідач в апеляційній скарзі
просить постанову суду першої
інстанції скасувати, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права та відмовити
позивачу в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що визначених законом
належних доказів на підтвердження
причинного зв'язку смерті потерпілих з
одержаним каліцтвом або іншими
ушкодженням здоров'я позивач не надав,
у відділення віконавчої дирекції у м.
Жданівці немає правових підстав для
прийняття до відшкодування суми
виплаченої пенсії по втраті
годувальника.

Представники сторін в судовому
засіданні підтримали доводи своїх
апеляційних скарг.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторін, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційних
скарг, колегія суддів дійшла до
висновку, що апеляційні скарги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами
підписані акти щомісячної звірки
видатків пов'язаних з виплатою пенсії
по інвалідності та у зв'язку з втратою
годувальника згідно із Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" за період
травень-вересень 2013 року включно з
розбіжностями згідно до яких
відповідачем не прийнято витрати на
загальну суму 23069,96 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем за спірний період виплачено
пенсію у зв'язку з втратою годувальника
33 особам: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17 ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28,
ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32,
ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36

Відповідачем не враховано суми витрат
на виплату та доставку пенсій у зв'язку
з втратою годувальника вищевказаним
особам, оскільки на момент загибелі
потерпілого непрацездатними вони не
були.

Так, 30 особам: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25,
ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29,
ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33,
ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36 на день смерті
чоловіків виповнилося від 26 до 54 років,
тобто вони не досягли 55-річного віку.
Непрацездатними вказані особи також не
визнавались.

На день смерті годувальника ОСОБА_4
виповнилося 67 років, ОСОБА_5 -
68 років та ОСОБА_6 - 57 років.

ОСОБА_37 - ІНФОРМАЦІЯ_1 на час смерті
чоловіка ОСОБА_38 (ІНФОРМАЦІЯ_14)
перебувала на його утриманні, не
працювала та доглядала сина ОСОБА_39,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який на той час не досяг
8-річного віку.

ОСОБА_24 - ІНФОРМАЦІЯ_3 на час смерті
чоловіка ОСОБА_40 (ІНФОРМАЦІЯ_15)
перебувала на його утриманні, не
працювала та доглядала сина ОСОБА_41,
ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньку ОСОБА_42,
ІНФОРМАЦІЯ_5, які на той час не досягли
8-річного віку.

ОСОБА_16 - ІНФОРМАЦІЯ_6 на час смерті
чоловіка ОСОБА_43 (ІНФОРМАЦІЯ_16)
перебувала на його утриманні, не
працювала та доглядала сина
ОСОБА_44, ІНФОРМАЦІЯ_7 та доньку ОСОБА_45,
ІНФОРМАЦІЯ_8, які на той час не досягли
8-річного віку.

ОСОБА_25 - ІНФОРМАЦІЯ_9, на час смерті
чоловіка ОСОБА_46 (ІНФОРМАЦІЯ_17)
перебувала на його утриманні, не
працювала та доглядала сина ОСОБА_47,
ІНФОРМАЦІЯ_10, який на той час не
досягнув 8-річного віку.

ОСОБА_23, ІНФОРМАЦІЯ_11, на день смерті
чоловіка ОСОБА_48 (ІНФОРМАЦІЯ_18)
доглядала інваліда дитинства ОСОБА_49,
ІНФОРМАЦІЯ_12.

За змістом статті 33 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" №1105-XIV від 23 вересня 1999
року (далі - Закон №1105-XIV) у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини
першої статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання.

Такими непрацездатними особами є: 1)
діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до
18 років, які не працюють, або старші за
цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років; 2) жінки, які
досягли 55 років, і чоловіки, які досягли
60 років, якщо вони не працюють; 3)
інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності; 4) неповнолітні діти,
на утримання яких померлий виплачував
або був зобов'язаний виплачувати
аліменти; 5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина (чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо він
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер або онуків потерпілого, які не
досягли 8-річного віку.

З огляду на викладене, підлягають
задоволенню позовні вимоги в частині
стягнення витрат на виплату пенсій по
втраті годувальника ОСОБА_4 - 755.95 грн.,
ОСОБА_5 - 755.95 грн., ОСОБА_50 - 750 грн.,
ОСОБА_34 - 755.95 грн., ОСОБА_24 - 755.95 грн.,
ОСОБА_16 - 55.75 грн., ОСОБА_25 - 755.95 грн.,
ОСОБА_23 - 750 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_36, на день смерті чоловіка не
виповнилося 55 років та непрацездатною
вона також не визнавалась. Однак,
ОСОБА_36 на час смерті чоловіка ОСОБА_55
(ІНФОРМАЦІЯ_19) перебувала на його
утриманні, не працювала та доглядала
доньку ОСОБА_51, ІНФОРМАЦІЯ_13, яка на той
час не досягнула 8-річного віку, що
відповідає вимогам статті 33 Закону
№1105-XIV. Тому за спірний період сума
витрат складає 755.95 грн.

Що стосується позовних вимог про
стягнення витрат з виплати та доставки
пенсії в сумі 1200 грн ОСОБА_52, який
отримав каліцтво за межами України та
переїхав на постійне місце проживання
в Україну, колегія суддів зазначає.

ОСОБА_52 отримав травму 19
вересня 1992 року, працюючи в ОПХ
"Судость" Стечеської сільської ради
Погарського району Брянської області.

13 березня 1992 року між
державами-учасницями Співдружності
Незалежних Держав (в тому числі
Російською Федерацією і Україною)
підписано Угоду про гарантії прав
громадян у сфері пенсійного
забезпечення, в преамбулі якої
визначено, що держави-учасниці
Співдружності мають зобов'язання щодо
непрацездатних осіб, які отримали
право на пенсійне забезпечення на
їхній території або на території інших
республік за період їх входження до
складу СРСР і реалізують це право на
території держав-учасниць Угоди.

Відповідно до умов Угоди пенсійне
забезпечення громадян держав-учасниць
даної Угоди та членів їх сімей
здійснюється за законодавством
держави, на території якої вони
проживають (стаття 1); всі витрати,
пов'язані із здійсненням пенсійного
забезпечення за цією Угодою, несе
держава, що надає забезпечення (стаття
3); призначення пенсій громадянам
держав-учасниць Угоди проводиться за
місцем проживання; для встановлення
права на пенсію, в тому числі пенсію на
пільгових умовах і за вислугу років,
громадянам держав-учасниць Угоди
враховується трудовий стаж, набутий на
території будь-якої з цих держав, а
також на території колишнього СРСР за
час до набуття чинності цією Угодою
(стаття 6); при переселенні пенсіонера в
межах держав-учасниць Угоди виплата
пенсії за попереднім місцем проживання
припиняється, якщо пенсія того ж виду
передбачена законодавством держави за
новим місцем проживання пенсіонера
(стаття 7).

Таким чином, пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, що стався на території
будь-якої з держав-учасниць СНД або на
території інших республік за період їх
входження до складу СРСР, виплачується
особі за законодавством тієї
держави-учасниці Співдружності, на
території якої вона проживає.

Отже, витрати Управління, пов'язані з
виплатою і доставкою ОСОБА_52 пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, що стався з ним
на території Росії як в період її
входження до складу СРСР, так і в період
входження до складу СНД, підлягають
відшкодуванню за рахунок Фонду як
належного страховика від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань за спірний період в
розмірі - 1000 грн.

Згідно до статті 202 КАС України -
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є, зокрема,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що підлягають
задоволенню вимоги щодо ОСОБА_4 - 755.95
грн., ОСОБА_5 - 755.95 грн., ОСОБА_50 - 750 грн.,
ОСОБА_34 - 755.95 грн., ОСОБА_24 - 755.95 грн.,
ОСОБА_16 - 55.75 грн., ОСОБА_25 - 755.95 грн.,
ОСОБА_23 - 750 грн., ОСОБА_53 - 1000 грн., ОСОБА_36
- 755.95 грн.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог позивачу необхідно відмовити за
безпідставністю.

Аналогічна позиція щодо спірного
питання між цими ж сторонами викладена
в постанові Вищого адміністративного
суду України від 05.12.2013 року по справі №
К/800/30825/13.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України у м. Жданівка
Донецької області, Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Жданівці
Донецької області - задовольнити
частково.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 11 листопада
2013 року у справі № 805/14738/13-а за позовом
Управління Пенсійного фонду України у
м. Жданівка Донецької області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Жданівці
Донецької області про стягнення витрат
на виплату та доставку пенсій за період
з 01.05.2013 року по 30.09.2013 року у розмірі
23069,96 гривень - скасувати.

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України у м. Жданівка
Донецької областідо Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Жданівці
Донецької області про стягнення витрат
на виплату та доставку пенсій за період
з 01.05.2013 року по 30.09.2013 року у розмірі
23069,96 гривень - задовольнити частково.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у місті Жданівка
на користь Управління Пенсійного фонду
України у місті Жданівка Донецької
області витрати на виплату та доставку
пенсій за період з 01.05.2013 року по 30.09.2013
року у розмірі 7 091,45 грн. (сім тисяч
дев'носто одна) грн. 45 коп.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог Управлінню Пенсійного фонду
України у м. Жданівка Донецької області
- відмовити.

Вступна та резолютивна частина
постанови складена в нарадчій кімнаті
та проголошена в судовому засіданні 21
березня 2014 року, в повному обсязі
виготовлена 21 березня 2014 року.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення.

Постанова суду може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, а в разі
складання рішення відповідно до ст.160
КАС України - з дня складання рішення в
повному обсязі.

Головуючий суддя
С.В.Білак

Судді
А.В. Гайдар

М.Г.Сухарьок