Справа № 807/491/14
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2014-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2014 рокум. Ужгород№ 807/491/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючої судді Маєцька Н.Д.

при секретарі: Сологуб Д.Я.,

за участю сторін:

представник позивача: не з'явився ,

представник відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою Державної податкової
інспекції у Тячівському районі
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області до
Солотвинського комунального
підприємства по водопостачанню про
стягнення податкового боргу , -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ч.3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
21 березня 2014 року було проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови. Повний текст постанови
виготовлено та підписано 25 березня 2014
року.

Державна податкова інспекція у
Тячівському районі Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області звернулася до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовом до Солотвинського
комунального підприємства по
водопостачанню , яким просить стягнути
з відповідача податковий борг у сумі
32811,29 грн.

20.03.2014 року від представника позивача
надійшла заява про розгляд справи без
його участі за матеріалами справи.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлялися
належним чином, а відтак у
відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України
фіксація судового процесу технічними
засобами не здійснюється.

Відповідач письмове заперечення проти
позову з належними доказами не подав, в
судове засідання не з'явився, хоча про
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів. Судом вжито достатніх заходів
щодо належного повідомлення
відповідача про відкриття провадження,
про дату, час і місце судового розгляду
даної адміністративної справи. Таким
чином справа розглядається за
відсутності представника відповідача
на підставі наявних в матеріалах
справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку про задоволення
адміністративного позову в повному
обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач,
відповідно до копії Довідки № 1140 про
включення до Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України (а.с.5), зареєстрований як
юридична особа з 03.07.2002 року та взятий
на облік платника податків з 08.07.2002
року.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

В порушення даної норми станом на
03.02.2014р. за відповідачем рахується
податковий борг на загальну суму 32811,29
грн., що включає в себе податковий борг
з податку на додану вартість в розмірі
5860,61 грн., плати за користування надрами
в розмірі 922,48 грн., збору за спеціальне
використання води в розмірі 21523,31 грн.,
надходження від скидів забруднюючих
речовин безпосередньо у водні об'єкти
(екологічного податку) в розмірі 4504,89
грн. Вказана заборгованість
підтверджується обліковими картками
платника податків (а.с.29-32) та виникла на
підставі наступного.

Податковий борг по податку на додану
вартість виник в результаті подання
відповідачем податкової декларації №
від 20.12.2013 р., де відповідач
задекларував податок в розмірі 3754,00
грн.; прийняття податкового
повідомлення - рішення від 10.12.2013 року №
на суму 1019,64 грн. та
донарахованої, відповідно до ст.. 129 ПК
України, пені в розмірі 1086,97 грн.

27.11.2013 року позивачем було винесено
податкове повідомлення - рішення №
по платі за користування надрами
в розмірі 922,48 грн.

Відповідачем було подано до інспекції
податкову декларацію збору за
спеціальне використання води, де
відповідач задекларував таку суму
податкового зобов'язання - 13363,31 грн.
Крім того, позивачем було винесено
податкове повідомлення - рішення від
27.11.2013 р. № на суму 8160,00 грн. зі
збору за спеціальне використання води.

Відповідачем було подано до інспекції
податкові декларації з екологічного
податку, де останній задекларував такі
суми податкового зобов'язання, а саме:
податкова декларація № від 11.02.2013
р. - 735,56 грн., податкова декларація №
від 12.08.2013 р. - 1190,13 грн., податкова
декларація № від 21.10.2013 р. - 1190,13
грн. Крім того, відповідачу було
нараховано, відповідно до ст.. 129 ПК
України, пеню в розмірі 369,07 грн.

Статтею 54 ПК України передбачено, що
платник податків самостійно обчислює
суму податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Згідно до п.57.3 ст. 57 Податкового кодексу
України у разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у пп. 54.3.1.-54.3.6
п.54.3 ст.54 цього Кодексу, платник
податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Вищевказані податкові
повідомлення-рішення відповідачем не
оскаржувані, а тому являються
узгодженими.

Відповідно до ст.. 59 ПК України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

На підставі пп. 6.2.1 п.6.2 ст. 6 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (що діяв на той час) позивачем
було виставлено податкову вимогу від
25.02.2005 року № 2/203 та податкову вимогу
від 25.01.2005 року № 1/88, які були вручені
відповідачу особисто, що
підтверджується підписом керівника на
корінцях вищезазначених податкових
вимог (а.с.8).

На час розгляду даної адміністративної
справи відповідач заборгованість не
сплатив.

Приписами пп. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України
передбачено право органів державної
податкової служби застосовувати до
платників податків фінансові (штрафні)
санкції, стягувати до бюджетів та
державних цільових фондів суми
грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом,
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

Нормами п.95.1 ст.95 Податкового кодексу
України зазначено, що орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п.95.3. ст..95 ПК України,
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання контролюючим органам, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Відповідно до п.95.4 ст.95 ПК України,
контролюючий орган на підставі рішення
суду здійснює стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу за
рахунок готівки, що належить такому
платнику податків.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими,
заявленими відповідно до чинного
законодавства і такими, що підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовну заяву Державної податкової
інспекції у Тячівському районі
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області до
Солотвинського комунального
підприємства по водопостачанню про
стягнення податкового боргу -
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Солотвинського
комунального підприємства по
водопостачанню (90575, смт. Солотвино вул.
30 років Воз'єднання, б/н Тячівський
район Закарпатська область код ЄДРПОУ -
32076285) податковий борг в сумі 32 811,29 грн.
(тридцять дві тисячі вісімсот
одинадцять гривень 29 коп.) за рахунок
коштів, що належать йому на праві
власності, в тому числі тих, які
знаходяться на розрахункових рахунках.

3. Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.
Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд, який ухвалив
постанову. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

СуддяН.Д. Маєцька