Справа № 2а-481/11
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2014 р. м. Київ
К/800/20609/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Логвиненка А.О.,

розглянула у порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_3,
як представника ОСОБА_4 на постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 31.01.2013 року
у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління праці та соціального
захисту населення Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради, Департаменту праці та
соціальної політики Одеської міської
ради,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до
Управління соціального захисту
населення в Приморському районі м.
Одеси, в якому, з урахуванням уточнень,
просила суд: визнати протиправною
відмову в проведенні перерахунку
призначеної позивачці допомоги при
народженні дитини, та зобов'язати
Управління соціального захисту
населення в Приморському районі м.
Одеси до нарахувати та виплатити
позивачці різницю між встановленою
положенням Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» та сплаченою сумами цього
забезпечення, в розмірі - 2122,00 гривень;
визнати протиправною бездіяльність
Управління соціального захисту
населення в Приморському районі м.
Одеси в проведенні відшкодування
матеріальної шкоди, завданої зміною з
01.01. 2008 року по 22. 05.2008 р. механізму
правового регулювання відносин з
приводу надання позивачці
матеріального забезпечення нормами
закону, які пізніше було визнано
неконституційними, та зобов'язати
Управління соціального захисту
населення в Приморському районі м.
Одеси нарахувати та виплатити
позивачці суму цього відшкодування у
розмірі 2419,04 гривні; визнати
протиправною відмову в проведенні
перерахунку призначеної позивачці
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, та
зобов'язати Управління соціального
захисту населення в Приморському
районі м. Одеси до нарахувати та
виплатити їй різницю між встановленою
положенням Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» та сплаченою за період з
01.06.2008 р. по 31.01.2010 р. сумами цього
забезпечення, в розмірі - 11048,00 грн;
зобов'язати Управління соціального
захисту населення в Приморському
районі м. Одеси нарахувати суми
компенсації з огляду на інфляційні
втрати (1705,78 грн.) та 3% річних (385,31 грн.),
що підсумкове складають на момент
подання позову в розмірі - 2091, 09 гривні;
стягнути з Управління соціального
захисту населення в Приморському
районі м. Одеси на користь позивачці
підсумковий борг, що складає на момент
подання даного позову, в розмірі - 17680,14
гривень; зобов'язати Управління
соціального захисту населення в
Приморському районі м. Одеси в
подальшому нараховувати та
виплачувати допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, тобто до 31.10.2010 року, у
відповідності з нормами діючого
законодавства, але не менше
прожиткового мінімуму, гарантованого
Конституцією.

Постановою Приморського районного
суду м. Одеси від 27.04.2011 року позов
задоволено частково; визнано нечинним
рішення Управління соціального
захисту населення в Приморському
районі м. Одеси Департаменту праці та
соціальної політики Одеської міської
Ради щодо відмови у проведенні
перерахунку та доплати допомоги по
народженню та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку до
розміру, гарантованого Конституцією
України та Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» від 18.01.2001 р. №2240-ІІІ.;
зобов'язано Управління соціального
захисту населення в Приморському
районі м. Одеси Департаменту праці та
соціальної політики Одеської міської
Ради до нарахувати позивачу різницю
між встановленою положеннями Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» від 18.01.2001 р. №2240-ІІІ та
сплаченою сумами допомоги при
народженні дитини, в розмірі - 2122,00 (дві
тисячі сто двадцять дві гривні) 00
копійок; зобов'язано Управління
соціального захисту населення в
Приморському районі м. Одеси
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської Ради до
нарахувати позивачу суму
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої зміною з 08.01.2008р. по 22.05.2008 р.
механізму правового регулювання
відносин з приводу надання позивачці
матеріального забезпечення нормами
закону, які пізніше було визнано
неконституційними, в розмірі - 2419, 04 (дві
тисячі чотириста дев'ятнадцять)
гривень 04 копійки; зобов'язано
Управління соціального захисту
населення в Приморському районі м.
Одеси Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської Ради до
нарахувати позивачу різницю між
встановленою положеннями Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» від 18.01.2001 р. №2240-ІІІ та
сплаченою за період з 01.06.2008 р. по 31.10.2010
р. сумами допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, в розмірі - 15094,00 (п'ятнадцять тисяч
дев'яносто чотири) гривні 00 копійок;
зобов'язано Управління соціального
захисту населення в Приморському
районі м. Одеси Департаменту праці та
соціальної політики Одеської міської
Ради нарахувати суми компенсації з
огляду на інфляційні втрати (3997,31 грн.)
та 3% річних (996,12 грн.), що підсумкове
складають на 19.04.2011 р. - 4993,43 (чотири
тисячі дев'ятсот дев'яносто три) гривні
43 копійки; зобов'язано Управління
соціального захисту населення в
Приморському районі м. Одеси
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської Ради
нарахувати компенсацію на
відшкодування шкоди з огляду недоплати
допомоги при народженні дитини та по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку та компенсації за
несвоєчасно отриману допомогу
(інфляційні втрати та 3% річних),
завданої його незаконним рішенням,
дією та бездіяльністю, що складає на
момент подання даної заяви, в
підсумковому розмірі - 24628,47 (двадцять
чотири тисячі шістсот двадцять сім)
гривень 47 копійок; зобов'язано
Управління соціального захисту
населення в Приморському районі м.
Одеси Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської Ради подати
звіт про виконання судового рішення в
двох місячний строк після набрання
постановою.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 31.01.2013 року
постанову Приморського районного суду
м. Одеси від 27.04.2011 року - скасовано.
Адміністративний позов у частині
позовних вимог про визнання
неправомірними дій відповідача щодо
відмови у виплати соціальної допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку та зобов'язання
здійснити перерахунок щомісячної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 08.01.2008 року по 02.02.2009 року -
залишено без розгляду. В іншій частині
прийнято нову постанову, якою у
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
ОСОБА_4 подала до Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу у якій, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати ухвалу суду апеляційної
інстанції та залишити в силі судове
рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню. Судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
підлягають скасуванню з прийняттям
нового рішення про задоволення позову
з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 доглядає дитину,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею
трирічного віку, перебувала на обліку
як застрахована особа в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, отримувала
державну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трьох років у
розмірі 130 гривень на місяць, також
отримала одноразову допомогу при
народженні дитини.

Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України"
-правовідносини щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку регулювалися Законом
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми", дія якого поширювалася на осіб,
не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими законами. Зокрема, статтею 43
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" було передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" були
внесені відповідні зміни до Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" та Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням". Зокрема, змінами до статті
13 Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" було виключено статті 40- 44.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано
неконституційними низку положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України",
в тому числі й пункт 25 розділу II цього
Закону щодо виключення статей 40- 44
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням".

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням", а з 1 січня 2009 року - статті
13, 15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми".

Водночас частиною третьою статті 45
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2010 рік" від 27 квітня 2010 року
№ 2154-VI було визначено, що допомога при
народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" та
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми
(далі -Порядок) був затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2001 року № 1751 саме на
виконання Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми"(пункт 1
Порядку). Новий акт Уряду на виконання
статті 45 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2010 рік" не приймався.

Крім того, за змістом пункту 17 цього
Порядку право на виплату допомоги
мають особи, зазначені в статті 13
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми", яка на час виникнення
спірних відносин поширювала свою дію
щодо виплати допомоги лише на
незастрахованих осіб.

Розміри і порядок виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
на виконання статті 45 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2010 рік"
Кабінет Міністрів України не визначав.

Колегія суддів дійшла висновку, що на
відносини щодо виплати допомоги такій
особі у зазначеному періоді
поширюються норми спеціального закону
(яким є Закон України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням"), а тому позовні вимоги є
частково обґрунтованими.

Водночас, колегія суддів погоджується
з висновком суду апеляційної інстанцій
щодо відмови у задоволенні позовних
вимог, що заявлені поза межами річного
строку звернення до суду, а саме щодо
стягнення одноразової допомоги та
щомісячної допомоги за період до 03.02.2009
року.

Вказаний висновок відповідає вимогам
статей 99, 100 Кодексу адміністративного
судочинства України (у редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин), оскільки, як
встановлено судом апеляційної
інстанції, позивач звернувся з позовом
02.02.2010 року та не довів наявності
поважних причин пропуску строку
звернення з адміністративним позовом,
а відповідач наполягав на застосуванні
наслідків пропуску такого строку.

Таким чином, позовні вимоги належить
задовольнити за період з 03.02.2009 року до
31.10.2010 року.

При цьому, колегія суддів не
погоджується з висновком суду першої
інстанції у частині стягнення з
відповідача конкретної суми коштів.

За змістом статей 105 та 162 КАС України
способами захисту порушених прав
позивача у спірних правовідносинах є
визнання дій протиправними та
зобов'язання здійснити нарахування та
виплату допомоги за конкретний період,
а визначення конкретної суми належить
до компетенції відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а оскаржені
рішення судів першої та апеляційної
інстанції - частковому скасуванню з
прийняттям нової постанови у
відповідній частині.

Керуючись ст. 220, 222, 229, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, як
представника ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 31.01.2013 року
та постанову Приморського районного
суду м. Одеси від 27.04.2011 року скасувати в
частині відмови у позові щодо визнання
протиправними дій Департаменту праці
та соціальної політики Одеської
міської ради щодо недоплати ОСОБА_4
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та у
частині зобов'язання Департамент праці
та соціальної політики Одеської
міської ради нарахувати та виплатити
ОСОБА_4 допомогу по догляду за дитиною,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею
трирічного віку у розмірі, визначеному
статтею 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", за період з 03.02.2009 року до
31.10.2010 року.

Прийняти нову постанову у зазначеній
частині, якою позов задовольнити.

Визнати протиправними дії
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради щодо
недоплати ОСОБА_4 допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Зобов'язати Департамент праці та
соціальної політики Одеської міської
ради нарахувати та виплатити ОСОБА_4
допомогу по догляду за дитиною, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею
трирічного віку у розмірі, визначеному
статтею 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", за період з 03.02.2009 року до
31.10.2010 року, з урахуванням проведених
виплат.

В решті Постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 31.01.2013 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: