Справа № 816/3446/13-а
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний
адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 р. Справа № 816/3446/13-а

Головуючий 1 інстанції:
Клочко К.І.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Філатов Ю.М., Суддя Тацій Л.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Релікт» на
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 29.07.2013р. по
справі № 816/3446/13-а

за позовом Приватного Полтавського
обласного акціонерного товариства по
туризму та екскурсіям «Полтаватурист»

до Реєстраційної служби Полтавського
міського управління юстиції
Полтавської області

про скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне Полтавське обласне
акціонерне товариство по туризму та
екскурсіям «Полтаватурист», звернувся
до Полтавського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом, в якому
просив визнати неправомірними дії
державного реєстратора Реєстраційної
служби Полтавського міського
управління юстиції Полтавської
області при винесенні рішення № 2834867
від 04.06.13 р., скасувати рішення
державного реєстратора Реєстраційної
служби Полтавського міського
управління юстиції Полтавської
області при винесенні рішення № 2834867
від 04.06.13 р., зобов'язати реєстраційну
службу Полтавського міського
управління юстиції провести державну
реєстрацію права власності на будівлі
туристичного комплексу «Турист», а
саме: А-9 корпус № 2, Б-6 корпус № 1 з
кінозалом, допоміжними приміщеннями,
рестораном «Турист», В-1 кафе «Турист»,
сауна, пункт прокату, Г-1 приміщення
котельні з господарським блоком, Е-1
ГСМ, Ж-1 КПП, З-1 склад, И-1 човнова станція
та допоміжні споруди, що розташовані за
адресою: м. Полтава, вул. Миру, 12, за
приватним Полтавським обласним
акціонерним товариством по туризму та
екскурсіях «Полтаватурист».

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 29.07.13 р. по
справі № 816/3446/13-а позов був задоволений
частково: скасовано рішення Державного
реєстратора Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції № 2834867 від 04.06.13 р., зобов'язано
Реєстраційну службу Полтавського
міського управління юстиції провести
державну реєстрацію права власності на
будівлі туристичного комплексу
«Турист», а саме: А-9 корпус № 2; Б-6
корпус № 1 з кінозалом, допоміжними
приміщеннями, рестораном «Турист», В-1
кафе «Турист», сауна, пункт прокату, Г-1
приміщення котельні з господарським
блоком, Е - 1 ГСМ, Ж-1 КПП, З - 1склад, И - 1,
човнова станція та допоміжні споруди,
що розташовані за адресою м. Полтава,
вул. Миру, 12 за приватним Полтавським
обласним акціонерними товариством по
туризму та екскурсіях «Полтаватурист»,
в іншій частині позовних вимог було
відмовлено.

Зацікавлена особа, ТОВ «Релікт», не
погодився з судовим рішенням і подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
29.07.13 р. по справі № 816/3446/13-а в частині
зобов'язання Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області провести
державну реєстрацію права власності на
нежитлові приміщення, які складаються
з кафе «Турист» літ. В-1, загальною
площею 362,6 кв. м., ресторан, бар та
допоміжні до них приміщення, кінозал
літ. Б-2, загальною площею 2022,2 кв. м. та
прийняти в цій частині нову постанову,
якою відмовити ПРАТ «Полтаватурист» у
задоволенні позовної вимоги про
зобов'язання Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції провести державну реєстрацію
права власності на нежитлові
приміщення, які складаються з кафе
«Турист» літ. В-1, загальною площею 362,6
кв. м., ресторан, бар та допоміжні до них
приміщення, кінозал літ. Б-2, загальною
площею 2022,2 кв. м., посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального законодавства з
мотивів, наведених в апеляційній
скарзі.

Позивач подав письмові заперечення на
апеляційну скаргу, де наполягає на
законності судового рішення, просить
залишити його без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

Відповідач письмові заперечення на
апеляційну скаргу не подав.

Сторони по справі в судове засідання
суду апеляційної інстанції не
з'явилися, про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду, дослідивши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було
встановлено, що ПрАТ «Полтаватурист»
звернулося до реєстраційної служби
19.04.13 р. із заявою про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно, а саме: А-9 корпус № 2; Б-6 корпус №
1 з кінозалом, допоміжними
приміщеннями, ресторан «Турист», В-1
кафе «Турист», сауна, пункт прокату, Г-1
приміщення котельні з господарським
блоком, Е-1 ГСМ, Ж-1 КПП, 3-1 склад, И-1
човнова станція та допоміжні споруди,
що розташовані за адресою: м. Полтава,
вул. Миру, 12 за позивачем на підставі
постанови Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від
03.10.07 р., якою задоволені позовні вимоги
ПрАТ «Полтаватурист» про визнання за
ним права власності на вищезазначені
будівлі та на виконання якої
Господарським судом Полтавської
області прийнятий наказ від 28.10.07 р.

Залучені до матеріалів справи
документи свідчать про те, що 10.06.13 р.
позивач отримав рішення реєстраційної
служби № 2834867 від 04.06.13 р. про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяження, яким державний реєстратор
відмовив у державній реєстрації права
власності на громадські будівлі, що
розташовані за адресою: м. Полтава, вул.
Миру, 12 за ПрАТ «Полтаватурист» на
підставі того, що подані документи не
відповідають вимогам або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують, з посиланням на ст. 24
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», п. 16 та п. 23
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою КМУ № 703 від 22
06.11 р.

Наведені вище обставини стали
підставою для звернення позивача до
суду першої інстанції із вищевказаними
позовними вимогами.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що позовні вимоги в частині скасування
рішення та зобов'язання реєстраційної
служби здійснити реєстрацію права
власності на зазначене вище нерухоме
майно є правомірними і підлягають
задоволенню.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
скасування рішення державного
реєстратора № 2834867 від 04.06.13 р., оскільки
з даного рішення не вбачається які
вимоги не були дотримані заявником та
не є зрозумілим які саме обставини
стали передумовою для відмови у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, а відтак невмотивоване
рішення не може вважатися законним.

В апеляційній скарзі зацікавлена особа
наполягає на тому, що при прийнятті
судового рішення судом першої
інстанції не було враховано те, що на
частину нерухомості, заявленій у
позові, зареєстроване право власності
саме за апелянтом, а тому постанова
суду першої інстанції в частині
зобов'язання відповідача
зареєструвати за позивачем право
власності на кафе «Турист» літ. В-1,
ресторан, бар та допоміжні до них
приміщення, кінозал літ. Б-6 (частина
будівлі Б-6 перелітерована в будівлю
Б-2). На підтвердження даних вимог
апелянтом надана копія договору
купівлі-продажу від 27.06.07 р., витяг з
Державного реєстру правочинів, де
зазначено, що право власності на
вказане майно за ТОВ «Релікт»
зареєстроване 27.06.07 р.

Переглядаючи справу в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
зазначає, що факт неправомірності
оскаржуваного рішення відповідача не є
безумовною підставою для прийняття
судом рішення про захист (відновлення)
порушеного права шляхом зобов'язання
суб'єкта владних повноважень прийняти
певне рішення без виконання інших дій,
обов'язок виконання яких покладений на
нього приписами ч. 2 ст. 9 Закону України
«Про реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень». Таким
чином, встановлення наявності факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав (п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону
України «Про реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень») є
виключною компетенцією державного
реєстратора, а не суду.

Відповідно ст. 8 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» до
повноважень органу державної
реєстрації прав входить: проводити
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або відмовляти у їх
реєстрації; забезпечувати ведення
Державного реєстру прав; надавати
інформацію про зареєстровані права та
їх обтяження в порядку, встановленому
цим Законом; забезпечувати облік
безхазяйного нерухомого майна;
здійснювати інші повноваження,
передбачені цим Законом та іншими
законами України. Згідно ч. 4 ст. 9
вищевказаного Закону державний
реєстратор самостійно приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або відмову в такій
реєстрації. Втручання будь-яких
органів, посадових і службових осіб,
громадян та їх об'єднань у діяльність
державного реєстратора, пов'язану з
проведенням державної реєстрації прав,
забороняється і тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

З цього приводу колегія суддів вважає
обґрунтованими доводи апелянта про
необхідність відмовити ПрАТ
«Полтаватурист» у задоволенні
позовної вимоги про зобов'язання
реєстраційної служби провести
державну реєстрацію спірного майна.
Наведені обставини свідчать про
помилковість висновків суду першої
інстанції щодо наявності підстав для
зобов'язання реєстраційної служби
здійснити реєстрацію права власності
на спірне майно, перелічене в
апеляційній скарзі.

Також колегія суддів вважає доцільним
вказати на те, що в ст. 115 ГПК України
встановлена обов'язковість рішень,
ухвал, постанов господарського суду, що
набрали законної сили. Вони є
обов'язковими на всій території
України. Ця норма є відтворенням норми
ст. 124 Конституції України, згідно з
якою судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Також відповідно ст. 11 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»
судові рішення, що набрали законної
сили, є обов'язковими до виконання
всіма органами державної влади,
органами місцевого самоврядування, їх
посадовими особами, об'єднаннями
громадян та іншими організаціями,
громадянами та юридичними особами на
всій території України. Рішення,
ухвали, постанови господарського суду,
що набрали законної сили, виконуються у
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження».

Відповідно ст. 1 цього Закону виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

У ст. 3 Закону встановлений перелік
рішень, що підлягають виконанню
Державною виконавчою службою.
Відповідно до цього Закону державною
виконавчою службою підлягають
виконанню виконавчі документи,
зокрема, виконавчі листи, що видаються
судами, та накази господарських судів.

В матеріалах справи наявна інформація
про виконавче провадження, відкрите на
виконання наказу Господарського суду
Полтавської області № 11/207 від 28.10.07 р.,
яким зобов'язано КП Полтавське бюро
технічної інвентаризації
«Інвентаризатор» здійснити державну
реєстрацію права колективної
власності за Полтавським обласним
закритим акціонерним товариством по
туризму та екскурсіям «Полтаватурист»
на будівлю туристичного комплексу
«Турист»: А-9 корпус № 2, Б-6 корпус № 1 з
кінозалом, допоміжними приміщеннями,
рестораном «Турист», В-1 кафе «Турист»,
сауну, пункт прокату, Г-1 приміщення
котельної з господарським блоком, Е-1
ГСМ, Ж-1 КПП, З-1 склад, И-1 човнова стація
та допоміжні споруди, які розташовані
за адресою: м. Полтава, вул. Миру, 12.
Виконавче провадження було відкрито
02.02.12 р. і зупинено 02.03.12 р. у зв'язку з
направленням виконавцем до
Господарського суду Полтавської
області заяви про необхідність
встановлення подальшого виконання
судового рішення до розгляду справи по
суті. Наведене свідчить про те, що у
Господарського суду Полтавської
області та державного виконавця при
виконанні судового рішення не існувало
підстав сумніватися в законному праві
позивача на реєстрацію права власності
на весь майновий комплекс «Турист»,
розташований за адресою: м. Полтава,
вул. Миру, 12.

Також слід зауважити, що в наданому
апелянтом по даній справі копії
договору купівлі-продажу від 27.06.07 р.
продавцем нерухомого майна вказане ТОВ
«Центротек», якому належить майно на
підставі рішення Господарського суду
Полтавської області від 21.05.02 о. та
ухвали цього ж суду від 28.03.03 р. Проте
апелянтом вказані судові рішення до
апеляційної скарги не надані, тоді як
рішенням Господарського суду
Полтавської області від 02.04.02 р. право
колективної власності на 8 будівель
туристичного комплексу «Турист» було
визнано за Полтавським обласним
акціонерним товариством по туризму та
екскурсіям «Полтаватурист».

Наведене свідчить про те, що станом на
21.05.02 р. власником нерухомості судовим
рішенням від 02.0.02 р. було визнано
Полтавське обласне акціонерне
товариство по туризму та екскурсіям
«Полтаватурист» і доказів про зміну
власника на ТОВ «Центротек» станом на
27.06.07 р. надані апелянтом документи не
підтверджують.

Також слід відмітити, що надані
позивачем документи бухгалтерського
обліку свідчать про те, що основні
засоби (будівлі туристичного
комплексу) перебували на балансі
підприємства, розташовані на земельній
ділянці, яка перебуває у використанні
позивача на законних підставах. Тобто
вказане майно використовувалося
позивачем у власній господарській
діяльності, тоді як документального
підтвердження належного обліку
основних засобів у апелянта відповідно
приписам стандартів бухгалтерського
обліку останнім не надано.

Відповідно приписам ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму. В ст. 658 ЦК України
встановлено, що право продажу товару,
крім випадків примусового продажу та
інших випадків, встановлених законом,
належить власникові товару. Якщо
продавець товару не є його власником,
покупець набуває право власності лише
у випадку, якщо власник не має права
вимагати його повернення.

В п. 1, п. 2 та п. 5 ст. 203 ЦК України вказано,
що зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності. Правочин
має бути спрямований на реальне
настання правових наслідків, що
обумовлені ним. Зважаючи на те, що при
укладанні договору купівлі-продажу від
27.06.07 р. ТОВ «Центротек» не був
власником майна, що є предметом
договору, а ТОВ «Релікт» не довів
наміру використовувати майно у власній
господарській діяльності, слід зробити
висновок про те, що вказаний договір
суперечить приписам ст. 203 ЦК України, а
тому колегія суддів не приймає надані
апелянтом документи в якості доказів
наявності у останнього права власності
на вказану в апеляційній скарзі
нерухомість.

Але, зважаючи на встановлені колегією
суддів обставини слід зробити висновок
про те, що постанова Полтавського
окружного адміністративного суду від
29.07.13 р. по справі № 816/3446/13-а прийнята з
неповним з'ясуванням всіх обставин
справи, порушенням норм матеріального
та процесуального права, що є підставою
для її часткового скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, 198, 200, 202, 205, 207,
209, 254 КАС України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ «Релікт» на
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 29.07.13 р. по
справі № 816/3446/13-а - задовольнити.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 29.07.13 р. по
справі № 816/3446/13-а - скасувати в частині
задоволення позовних вимог Приватного
Полтавського обласного акціонерного
товариства по туризму та екскурсіям
«Полтаватурист» до Реєстраційної
служби Полтавського міського
управління юстиції Полтавської
області про зобов'язання провести
державну реєстрацію права власності на
будівлі туристичного комплексу
«Турист», а саме: кафе «Турист» літ. В-1,
ресторан, бар та допоміжні до них
приміщення, кінозал літ. Б-6 (частина
будівлі Б-6 перелітерована в будівлю Б-2)
та в цій частині прийняти постанову про
відмову у задоволенні позову.

В іншій частині постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
29.07.13 р. по справі № 816/3446/13-а ? залишити
без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська
Н.С.Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М.
Тацій Л.В.