Справа № 2а/2370/3571/12
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2014 р. м. Київ
К/800/32522/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Білуги
С.В.,

суддів Гаманка
О.І.,

Загороднього А.Ф.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Прокуратури м.Черкаси на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 травня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
заступника прокурора м. Черкаси про
зобов'язання вчинити дії, -

встановила:

У вересня 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до заступника прокурора
м. Черкаси про зобов'язання вчинити дії.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 31 жовтня 2012
року в задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 травня 2013
року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було
задоволено частково, постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 31 жовтня 2012
року - скасовано та прийнято нову
постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено частково. Визнано
протиправною бездіяльність заступника
прокурора м. Черкаси Пасічної Ю.П. в
частині не проведення перевірки заяви
ОСОБА_2 про злочин. Зобов'язано
заступника прокурора м. Черкаси
Пасічну Ю.П. провести перевірку заяви
ОСОБА_2 про злочин відповідно до норм
чинного законодавства. В іншій частині
позову відмовлено.

Прокуратура м. Черкаси подала
касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 травня 2013
року скасувати, та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Перевіривши наведені доводи в
касаційній скарзі, рішення суду щодо
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
було встановлено, що 09 листопада 2011
року до Прокуратури м. Черкаси надійшло
звернення ОСОБА_2 від 24 жовтня 2011 року, в
якому позивач просив провести
перевірку законності відмови
службовими особами ТОВ «ЖЕК
Будівельник» та ТОВ «Облагробуд» у
видачі ОСОБА_2 дозволу на приватизацію
житла та з інших питань. За
результатами проведеної перевірки
позивачу 09 грудня 2011 року надано
відповідь №190-4200-11, в якій роз'яснено
порядок приватизації житлової площі за
адресою: АДРЕСА_1.

25 травня 2012 року позивач звернувся до
Прокуратури м. Черкаси з вимогою
«проявити прокурорське реагування та
внести припис, щодо надання дозволу
(наказу) ОСОБА_2 в реалізації права на
приватизацію житлової площі та
технічного паспорту з усіма технічними
показниками, в якій він мешкає, ТОВ «ЖЕК
Будівельник».

Прокуратурою м. Черкаси листом від 05
червня 2012 року ОСОБА_2 надано
роз'яснення, що для вирішення спору з
питань приватизації житла, який виник
між ним та ТОВ «ЖЕК Будівельник»,
ОСОБА_2 має право звернутись до суду із
позовною заявою щодо вирішення
вказаного спору. Крім того, вказаним
листом позивача повідомлено про те, що
законних підстав для вжиття заходів
прокурорського реагування немає.

Позивач не погоджуючись з відмовою в
прокуратури щодо вирішення спору з
приватизації житла звернувся до суду.

Пунктом 4 частини 2 статті 20 Закону
України «Про прокуратуру» встановлено,
що при виявленні порушень закону
прокурор або його заступник у межах
своєї компетенції мають право: давати
приписи про усунення очевидних
порушень закону.

Згідно положень статті 22 Закону
України «Про прокуратуру» письмовий
припис про усунення порушень закону
вноситься прокурором, його заступником
органу чи посадовій особі, які
допустили порушення, або вищестоящому
у порядку підпорядкованості органу чи
посадовій особі, які правомочні
усунути порушення. Письмовий припис
вноситься у випадках, коли порушення
закону має очевидний характер і може
завдати істотної шкоди інтересам
держави, підприємства, установи,
організації, а також громадянам, якщо
не буде негайно усунуто. Припис
підлягає негайному виконанню, про що
повідомляється прокурору.

Судами першої та апеляційної інстанції
вірно зазначено, що пунктом 11 статті 8
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду» від 19
червня 1992 року №2482-XII передбачено, що
спори, що виникають при приватизації
квартир (будинків) та житлових
приміщень у гуртожитках державного
житлового фонду, вирішуються судом.
Відповідно суди дійшли вірного
висновку про те, що позовні вимоги в цій
частині задоволенню не підлягають.

Однак колегія суддів не може
погодитись з висновками суду
апеляційної інстанції про визнання
протиправною бездіяльність заступника
прокурора м. Черкаси Пасічної Ю.П. в
частині не проведення перевірки заяви
ОСОБА_2 про злочин, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що позивачем була подана
заява про збільшення позовних вимог.
Однак зазначена заява не була
розглянута судом першої інстанції,
зазначеним у даній заяві вимогам, не
було надано оцінки.

Так, зі змісту вказаної заяви
вбачається, що позивач просить, серед
іншого, визнати неправомірними дії
заступника прокурора м. Черкаси Ю.П.
Пасічної у допущені переслідувань,
нападів на ОСОБА_2 та намагання
зґвалтувати п'ятирічної дочки
невідомими особами, організованого ТОВ
«ЖЕК Будівельник», зобов'язати
провести об'єктивне розслідування та
за результатами розгляду видати копію
постанови заявнику ОСОБА_2

З матеріалів справи вбачається, що 24
жовтня 2011 року ОСОБА_2 звернувся з
письмовою заявою до прокурора
Черкаської області, в якій просив
порушити кримінальну справу та
повідомити належним чином про прийняте
рішення.

09 грудня 2011 року, листом за № 190-4200-11,
заступником прокурора міста Черкаси
Пасічною Ю.П. було надано відповідь на
вищевказану заяву позивача.

Відповідно до статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно положень частини 2 вказаної
статті до адміністративного суду
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єкта владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльність
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Вимогами статей 99, 234, 235
Кримінально-процесуального кодексу
України (в редакції Кодексу на момент
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що дії слідчого, органу
дізнання, рішення прокурора по
результатам розгляду скарги можуть
бути оскарженні вищестоящому
прокуророві або до суду та
розглядаються судом в межах
повноваження у кримінальній справі у
порядку, визначеному нормами
Кримінально-процесуального кодексу
України.

Крім того, як зазначено в рішенні
Конституційного Суду України від 25
травня 2001 року № 6-рп/2001, кримінальне
судочинство - це врегульований нормами
кримінально-процесуального кодексу
України порядок діяльності органів
дізнання, попереднього слідства,
прокуратури і суду (судді) щодо
порушення, розслідування, розгляду і
вирішення кримінальних справ, а також
діяльність інших учасників
кримінального процесу, підозрюваних,
обвинувачених, підсудних, потерпілих,
цивільних позивачів і відповідачів, їх
представників та інших осіб з метою
захисту своїх конституційних прав,
свобод та законних інтересів.

Захист прав і свобод людини не може
бути надійним без надання їй
можливості оскаржити до суду
процесуальні акти, дій чи
бездіяльності органів дізнання,
слідства та прокуратури. Але таке
оскарження може здійснюватись у
порядку, встановленому
Кримінально-процесуальним кодексом
України, оскільки діяльність посадових
осіб вищенаведених органів має свої
особливості і не належить до
управлінської сфери.

До юрисдикції адміністративних судів
належать справи де визначені лише
вимоги про визнання неправомірними
рішень, дій та бездіяльності суб'єктів
владних повноважень при здійсненні
ними владних управлінських дій, не
пов'язаних з порушенням та
розслідуванням кримінальної справи.

Враховуючи вищенаведене та беручи до
уваги, що ОСОБА_2 оскаржується рішення
відповідача прийняте за його заявою
про вчинення злочину від 24 жовтня 2011
року та його вимогою є зобов'язання
прокуратури м.Черкаси прийняти рішення
в порядку статті 97
Кримінально-процесуального кодексу
України, то зазначені рішення та дії
повинні розглядатися місцевим
загальним судом за правилами
кримінального судочинства.

Згідно статті 228 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судові рішення в касаційному порядку і
залишає позовну заяву без розгляду або
закриває провадження у справі з
підстав, встановлених статтями 155 і 157
цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
157 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
суд закриває провадження у справі якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

За таких обставин, ухвалене судом
апеляційної інстанції рішення
необхідно скасувати в частині
задоволення позову, адміністративне
провадження у справі в цій частині
закрити та роз'яснити позивачу його
право на звернення з відповідним
позовом до місцевого загального суду
за правилами кримінального
судочинства.

Керуючись статтями 157, 220, 222, 223, 228, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Прокуратури м.
Черкаси задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 травня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
заступника прокурора м.Черкаси про
зобов'язання вчинити дії, - скасувати в
частині задоволення позову, та
провадження у справі в цій частині
закрити.

В іншій частині рішення суду
апеляційної інстанції залишити без
змін.

Роз'яснити позивачу право на звернення
з відповідним позовом до місцевого
загального суду за правилами
Кримінального процесуального кодексу
України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.В. Білуга

Судді
О.І. Гаманко

А.Ф. Загородній