Справа № 235/1450/14-а
Суддя: Корнєєва І. В.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер № 235/1450/14-а
Провадження №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року Суддя
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області Корнєєва І.В.,

розглянувши у скороченому
судовому провадженні в залі суду № 12 у
м.Красноармійську Донецької області
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління соціального
захисту населення Красноармійської
міської ради про визнання
противоправною бездіяльність
,зобов'язання здійснити нарахування
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,

В С Т А Н
О В И В:

12 березня 2014 р. позивач ОСОБА_1
звернулась до суду з адміністративним
позовом до Управління соціального
захисту населення Красноармійської
міської ради про визнання
противоправною бездіяльність
,зобов'язання здійснити нарахування
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
,зазначивши, що вона є матір`ю дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н. , перебуває на
обліку у відповідача та отримує
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі 130 грн. на місяць. Позивач
вважає, що вказаний розмір допомоги за
січень 2013 р. - січень 2014 р. не відповідає
чинному законодавству , незаконно
занижений відповідачем та має бути
перерахований та на користь позивача
повинні бути здійснені відповідні
доплати. Позивач ,як не застрахована
особа в системі загальнообов'язкового
державного страхування відповідно до
вимог ст.. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» має
право на отримання допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку ,у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років за
період 01.01.2013 р. по 31.01.2014 р. включно, а
саме у розмірі 972 грн. В наслідок чого
відповідачем за зазначений період
щомісячно не доплачена позивачу
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку по 842
грн. щомісячно на загальну суму 10946,00
грн. Позивач просить визнати
противоправною бездіяльність
Управління соціального захисту
населення Красноармійської міської
ради щодо ненарахування та невиплати
позивачу допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за січень 2013 р. -січень 2014 р. у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років
щомісячно,зобов'язати Управління
соціального захисту населення
Красноармійської міської ради
здійснити нарахування позивачу
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
січень 2013 р. -січень 2014 р. у розмірі
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років щомісячно в сумі 972 грн. на
місяць з урахуванням фактично
виплачених сум, стягнути з Управління
соціального захисту населення
Красноармійської міської ради на
користь позивача судовий збір у сумі
73 грн. 08 коп.

Ухвалою Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 12 березня 2014 р. позовні вимоги
ОСОБА_1 до Управління соціального
захисту населення Красноармійської
міської ради про визнання
противоправною бездіяльність
,зобов'язання здійснити нарахування
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 01 січня 2013 р. по 11 вересня 2013 р.
включно залишено буз розгляду у
зв'язку з пропуском строку на
звернення до адміністративного суду .

Відповідач Управління
соціального захисту населення
Красноармійської міської ради
позовні вимоги не визнав,надав
заперечення проти позову , зазначивши,
що згідно Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» розмір
державної допомоги сім'ям з дітьми
визначається Верховною Радою України і
Законі про Державний бюджет України на
відповідний рік у відсотковому
відношенні до прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку з
поступовим наближенням до
прожиткового мінімуму .Відповідно до
ч.2 ст.4 Бюджетного кодексу України при
здійсненні бюджетного процесу в
Україні положення нормативно-правових
актів застосовується лише в частині , в
якій вони не суперечать положенням
Конституції ,Бюджетного кодексу
України та закону про Державний бюджет
України. Виплата допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в 2013 р. здійснювалася
відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 р.»,який
не визнано неконституційним , а саме
,що дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом,встановленим для
працездатних осіб та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї ,в розрахунку на
одну особу за попередні 6 місяців ,але
не менше 130 грн.Таким чином ,мінімальний
розмір допомоги залишиться незмінним
-130 грн.Просить відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог(а.с.14-15,16).

Оцінивши повідомлені позивачем
,відповідачем обставини та
перевіривши їх наданими сторонами
доказами, приходжу до висновку , що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_1 є матір'ю малолітньої
дочки ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження дитини (а.с.5).

В судовому засіданні встановлено ,
що відповідач виплачує позивачу , як
не застрахованій особі в системі
загальнообов'язкового державного
страхування, допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку протягом 2013 р. та січень 2014 р. по
130 грн. щомісячно на підставі Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» , Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім»ям з дітьми,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751, зі змінами та доповненнями,
внесеними постановами Кабінету
Міністрів України від 04.02.2009 р. № 59 та
від 18.02.2009 р. №98 (а.с.6).

Відповідно до ст. 14 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
виплачується щомісяця з дня
призначення допомоги по догляду за
дитиною по день досягнення дитиною
вказаного віку включно.

Відповідно до ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» від 21.11.1992 р. № 2811-ХІІ , в
редакції ,яка діяла до 01.01.2008 р.,
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надавалася особам , які не застраховані
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування , у
розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму дітей віком до 6
років.

Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» №
2240-III від 18 січня 2001 року , відповідно до
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування визначає
правові, організаційні та фінансові
основи загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян на випадок тимчасової втрати
працездатності, у зв'язку з вагітністю
та пологами, у разі смерті, а також
надання послуг із санаторно-курортного
лікування та оздоровлення
застрахованим особам та членам їх
сімей. Статтею 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
визначено , що дія зазначеного Закону
розповсюджується на застрахованих
осіб в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування, та
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі , що встановлюється правлінням
Фонду , але не менше прожиткового
мінімуму ,встановленого законом .

Пунктами 23,25 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» № 107-VI від
28 грудня 2007 р. внесено зміни до:- Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» від 21.11.1992 р. № 2811-ХІІ, зокрема
дію ст.. 13 зазначеного Закону поширено
на застрахованих осіб , -статті 1 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням» № 2240-III від 18
січня 2001 року та виключено пункти 3, 4
статті 34, статті 40-44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» №
2240-III від 18 січня 2001 року.

Положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» № 107-VI від
28 грудня 2007 року, в т.ч. й пункт 25
розділу ІІ , рішенням Конституційного
Суду України від 22 травня 2008 року №
10-рп/2008 визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» № 107-VI від
28 грудня 2007 року, визначено, що розділ
ІІ цього Закону , діє до 31 грудня 2008 р.

Тобто, з 22 травня 2008 року
відновлена дія норм статті 1, пунктів 3, 4
статті 34, статей 40-44 Закону № 2240 в
редакції, яка діяла до внесення змін
Законом № 107-VI від 28 грудня 2007 року, а
також з 01 січня 2009 р. відновили свою дію
ст.. 13,15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 р.
№ 2811-ХІІ.

Рішенням Конституційного Суду
України від 25.01.2012 р. № 3-рп/2012
визначено право Кабінету Міністрів
України встановлювати розміріи
соціальних виплат ,які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України на основі і на виконання
Закону України «Про Державний бюджет
України» на відповідний рік .

Але Законом України «Про
Державний бюджет України на 2012
р.»,Законом України «Про Державний
бюджет України на 2013 р.»,Законом
України «Про Державний бюджет на 2014 р.»
не було встановлено , що положення ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 р. №
2811-ХІІ,застосовуються у порядку та
розмірах ,встановлених Кабінетом
Міністрів України ,виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
Фонду України на відповідні роки.

Кабінетом Міністрів України
відповідних постанов з цього питання
на 2012 ,2013,2014 рр. не приймав.

На підставі викладеного
,приходжу до висновку , що відповідач ,
виплачуючи позивачу допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 12.09.2013 р. по
31 січня 2014 р. включно по 130 грн.
щомісячно ,тобто у розмірі ,
визначеному Порядком призначення і
виплати державної допомоги сім»ям з
дітьми, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 27
грудня 2001 року № 1751, зі змінами та
доповненнями, внесеними постановами
Кабінету Міністрів України від 04.02.2009 р.
№ 59 та від 18.02.2009 р. №98, діяв
неправомірно у порушення вимог
чинного законодавства , внаслідок чого
позивач ,як незастрахована особа в
системі соціального
загальнообов'язкового державного
страхування, відповідно до вимог ст.15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 р. № 2811-ХІІ,
має право на отримання допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років за
період з 12.09.2013 р. по 31.01.2014 р. включно.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органу державної влади,
органів місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Враховуючи, що відповідно до
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний суд може лише
визнавати дії суб'єктів владних
повноважень незаконними та покласти
обов'язок на відповідача провести
нарахування та виплату належних сум
відповідно до закону за відповідний
рік , і не є уповноваженим органом
провадити розрахунок суми
заборгованості по соціальним виплатам
.

В межах Кодексу
адміністративного судочинства України
захисту підлягає порушене право
позивача, внаслідок чого стягнення з
відповідача на користь позивача
конкретних сум допомоги , є
безпідставним.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень , суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 14 ,15 Закону
України «Про державну допомогу сім`ям з
дітьми», ст. ст. 2-154, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59,
69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158,
162, 163, 167,183-2, 185-186 Кодексу
адміністративного судочинства
України,суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Управління соціального захисту
населення Красноармійської міської
ради про визнання противоправною
бездіяльність ,зобов'язання здійснити
нарахування допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, задовольнити .

Визнати противоправною
бездіяльність Управління соціального
захисту населення Красноармійської
міської ради () щодо не
нарахування та невиплати ОСОБА_1
,ІНФОРМАЦІЯ_2,ідентифікаційний номер
НОМЕР_1,державної допомоги по догляду
за дитиною ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1, до
досягнення нею трирічного віку за
період з 12 вересня 2013 р. по 31 січня 2014
р. включно відповідно до положення ст..
15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» у розмірі
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років щомісячно.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Красноармійської міської ради ()провести нарахування на користь
ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_2,ідентифікаційний
номер НОМЕР_1,допомоги по догляду за
дитиною ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1, до
досягнення нею трирічного віку за
період з 12 вересня 2013 р. по 31 січня 2013 р.
включно відповідно до положення ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» у розмірі
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, щомісячно з урахуванням
фактично виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету на
користь ОСОБА_1
,ІНФОРМАЦІЯ_2,ідентифікаційний номер
НОМЕР_1,витрати по сплаті судового
збору у сумі 73 грн. 08 коп.(сімдесят три
грн. 08 коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на постанову
суду подається до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Красноармійський міськрайонний
суд Донецької області протягом десяти
днів з дня проголошення постанови.
Строк для подання апеляційної скарги
стороною або іншою особою, яка брала
участь у справі , обчислюється з
моменту отримання копії постанови.

Суддя: