Справа № 2-а-9615/11
Суддя: Мусієнко Н. М.
Дата ухвалення: 2014-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 28.02.2014
Справа № 2-а-9615/11
Провадження № 6-а/334/22/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2014 року Ленінський районний
суд м.Запоріжжя у складі головуючого
судді Мусієнко Н.М., при секретарі
Петракей Р.С., розглянувши у судовому
засіданні подання головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішення
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції У
Запорізькій області про зміну способу
і порядку виконання судового рішення
винесеного Ленінським районним судом
м. Запоріжжя по справі № 2а-9615/11,

в с т а н о в и в :

Головний державний виконавець відділу
примусового виконання рішення
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції У
Запорізькій області звернувсь до суду
з поданням про зміну способу і порядку
виконання судового рішення. В якому
просить суд, змінити спосіб і порядок
подальшого виконання виконавчого
документу № 2а-9615/11 від 17.09.2013, виданий
Ленінським районним судом м. Запоріжжя,
з зобов'язання Управління Пенсійного
Фонду України в Ленінському районі м.
Запоріжжя на стягнення з Управління
Пенсійного Фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1
підвищення до пенсії відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» від 18.11.2004 року, виходячи з
розміру встановленого ч.1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 року в сумі 1593,30 гривень.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином.
Неприбуття у судове засідання осіб, які
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце розгляду справи, не
перешкоджає судовому розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає заяву обґрунтованою та такою, що
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

01.01.2013 року набрав чинності Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» який
встановлює гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів визначених Законом України
«Про виконавче провадження» та
особливості їх виконання. Зокрема ст. З
Закону передбачає, що виконання рішень
суду про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

У відповідності до норм
вищезазначеного Закону виконання
рішень суду про стягнення коштів
здійснюється Державною казначейською
службою України, з урахуванням
особливостей передбачених постановою
Кабінету Міністрів України № 45 від
30.01.2013 року, яка визначає механізм
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників, прийнятих судами, а також
іншими державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення.

Відповідно до ст.263 КАС України за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення, за відповідною
заявою, суд може вирішити питання про
зміну способу і порядку виконання
такого рішення. Подана заява містить
зазначення тому, які обставини
утруднюють виконання цього рішення і
є підставою для зміни порядку чи
способу виконання вказаного рішення.

Відповідно до інформаційного листа
ВАС України від 13.06.2013 року № 846/12/13-13
зв'язку з набранням чинності Законом
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» виникли
труднощі з виконанням судових рішень,
ухвалених у справах, пов'язаних із
соціальними виплатами.

Відповідно до статті 2 цього Закону
держава гарантує виконання рішення
суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є, зокрема,
державний орган. Водночас судові
рішення у справах, пов'язаних із
соціальними виплатами, які мають
зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Суд враховує, що підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення є
обставини, що роблять виконання
судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат. При цьому адміністративний суд
повинен виходити з розміру
заборгованості боржника перед
стягувачем, що виникла під час
виконання судового рішення.

Судом встановлено, що виконавчий
документ № 2а-9615/11 від 17.09.2013, виданий
Ленінським районним судом м. Запоріжжя
про визнання неправомірною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Запоріжжя щодо нездійснення
перерахунку та виплати ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, підвищення пенсії згідно
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» та ч.1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
період часу з 09 серпня 2010 року до змін в
законодавстві або змін соціального
статусу особи та забезпечити її
виплату з урахуванням сум, отриманих за
вказаний період.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» боржнику була
надана можливість самостійно виконати
рішення суду в строк до 30.09.2013 року. Але
рішення суду залишилося не виконаним.

Листом від 25.12.2013 року за вих. № 3373
боржник повідомив про неможливість
виконання рішення суду у повному
обсязі у зв'язку з відсутністю
відповідних асигнувань.

Відповідно до інформаційного листа
ВАС України від 13.06.2013 року № 846/12/13-13
зв'язку з набранням чинності Законом
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» виникли
труднощі з виконанням судових рішень,
ухвалених у справах, пов'язаних із
соціальними виплатами.

Таким чином на теперішній час,
ураховуючи вищевикладене, наявні
передбачені законом обставини, що
виключають здійснення виконавчого
провадження органом державної
виконавчої служби.

У зв'язку з тим, що резолютивна частина
вищевказаного виконавчого листа
містить необхідність виконати дії
зобов'язального характеру, без
зазначення конкретної суми до
стягнення з боржника на користь
стягувача, державний виконавець не має
можливості арештувати відповідний
реєстраційний рахунок Управління
Пенсійного Фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя в органі
Держказначейства із подальшим
списанням коштів і погашення
заборгованості перед стягувачем.

З огляду на вищевикладене, суд вважає
за необхідне, заяву про зміну способу і
порядку виконання судового рішення
винесеного Ленінським районним судом
м. Запоріжжя по справі № 2а-9615/11
задовольнити.

Керуючись ст. 263 КАС України, ст. 25
Закону України «Про виконавче
провадження», Законом України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень», суд,

У Х В А Л И В :

Заяву головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішення управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції У Запорізькій
області про зміну способу і порядку
виконання судового рішення винесеного
Ленінським районним судом м. Запоріжжя
по справі № 2а-9615/11 - задовольнити.

Змінити спосіб і порядок
подальшого виконання виконавчого
документу № 2а-9615/11від 17.09.2013, виданого
Ленінським районним судом м. Запоріжжя,
з зобов'язання Управління Пенсійного
Фонду України в Ленінському районі м.
Запоріжжя на стягнення з Управління
Пенсійного Фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1
підвищення до пенсії відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» від 18.11.2004 року, виходячи з
розміру встановленого ч.1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 року в сумі 1593,30 гривень (одна
тисяча п'ятсот дев'яносто три гривні
30коп.).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Апеляційна скарга подається до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя:
Мусієнко Н. М.