Справа № 233/1104/14-а
Суддя: Чернецький В. А.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 233/1104/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року Костянтинівський
міськрайонний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді Чернецький В.
А.

при секретарі
Купрєєнко А.С.,

за участю позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
-

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради про
визнання дій неправомірними,
стягнення недоплачених сумм,-

ВСТАНОВИВ:

11лютого 2014 року позивач звернувся
до суду з позовом до Управління
соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради про
визнання дій неправомірними, стягнення
недоплачених сум, в якому зазначив, що
він є учасником ліквідації аварії на
ЧАЕС, інвалідом другої групи. На
підставі ст. 48 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" має право
на отримання щорічної допомоги на
оздоровлення в розмірі 5 мінімальних
заробітних плат, але незважаючи на
вимоги зазначеного Закону, відповдач в
2013 році нарахував та сплатив йому
допомогу на оздоровлення в значно
меншому розмірі - 120 гривень. Позивач
просив визнати неправомірними дії
відповідача в частині сплати допоги на
оздоровлення за 2013 рік в розмірі
меншому, ніж передбачено ст. 48 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
та стягнути з відповідача на його
користь недоплачену суму щорічної
допомоги на оздоровлення за 2013 рік за
його розрахунком в розмірі 5615 гривень.

В судове засідання позивач
з'яивився, підтримав заявлені позовні
вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав
заперечення проти позову, з якого
вбачається, що УСЗН Костянтинівської
міської ради просить розглянути справу
за позовом ОСОБА_1 за відсутності
представника та відмовити в
задоволенні позову, оскільки
відповідач під час нарахування
позивачеві по справі щорічної допомоги
на оздоровлення в 2013 році діяв
відповідно до вимог діючого
законодавства, зокрема, Постанови
Кабінету Міністрів України № 562 від 12
липня 2005 року "Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

З'ясувавши позицію сторін по справі,
дослідивши письмові докази, суд
встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що
позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії відповідно до посвідчення
серія НОМЕР_1 (а.с. 4) і є інвалідом 2 групи
(а.с. 15) у зв'язку із захворюванням,
пов'язаним з ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЕС.

ОСОБА_1 має право на пільги і
компенсації, встановлені Законом
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно листа УСЗН Костянтинівської
міської ради № 01-20-7986-06 від 20 серпня 2013
року (а.с. 3) ОСОБА_1 05 травня 2013 року
сплачено щорічну допомогу на
оздоровлення за 2013 рік у розмірі 120 грн.
і відмовлено у виплаті щорічної
допомоги на оздоровлення в розмірі 5
мінімальних заробітних плат
відповідно до ст. 48 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ч.4 ст. 48 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено виплату щорічної допомоги
на оздоровлення учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
инвалідам другої групи - у розмірі 5
мінімальних заробітніих плат,
інвалідам третьої групи - в розмірі 4
мінімальних заробітних плат.

Згідно частини 7 статті 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що розмір мінімальної
заробітної плати для обчислення
щорічної допомоги на оздоровлення
визначається на момент виплати.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих
положень Закону України "Про Державний
бюджет України на 2013 рік" встановлено,
що у 2013 році норми і положення статей 20,
21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

В 2013 році Кабінет Міністрів України
окремої постанови щодо визначення
розмірів допомоги на оздоровлення не
приймав, а застосування постанови
Кабінету Міністрів України № 562 від 12
липня 2005 року "Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" було розраховано на
бюджетний період 2005 року.

Отже, Кабінетом Міністрів України у
2013 році право визначити розмір
допомоги на оздоровлення використане
не було; постановою Кабінету Міністрів
України № 1210 від 23 листопада 2011 року
"Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
також не встанолвено порядок і розміри
виплати допомоги на
оздоровленнявідповідно до ст. 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" .

Кабінетом Міністрів України 23
листопада 2011 року була прийнята
постанова № 1210 "Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", відповідно до п. 2 якої
зобов'язано Пенсійний фонд України
забезпечити здійснення перерахунку
пенсій, призначених особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, до набрання чинності цією
Постановою, за матеріалами пенсійних
справ. Зазначеною Постановою Кабінетом
Міністрів України не встановлено
порядок і розмірі виплати допомоги на
оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру виплат застосуванню
підлягають положення статті 48 Закону
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Приймаючи до уваги вищевикладене,
суд приходить до висновку, що виплата
відповідачем в 2013 році щорічної
допомоги на оздоровлення у розмірі,
встановленому Постановою Кабінету
Міністрів України № 562 від 12 липня 2005
року "Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" і відмова у виплаті
зазначеної допомоги в розмірі,
передбаченому ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" є
неправомірними.

Статтею 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2013 рік" з 01
січня 2013 року встановлено мінімальну
заробітну плату в розмірі 1147 гривень 00
копійок, отже, розмір щорічної допомоги
на оздоровлення за 2013 рік позивачеві,
як інваліду другої групи мав бути
нарахований і сплачений в розмірі, що
на момент виплати складає 5735 гривень
(1147 грн х 5).

Враховуючи викладене, дії
відповідача стосовно виплати ОСОБА_1
щорічної допомоги на оздоровлення за
2013 рік в розмірі меншому, ніж
передбачений ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" слід
визнати неправомірними і стягнути з
відповідача на користь позивача
недоплачену суму щорічної допомоги на
оздоровлення за 2013 рік як інваліду
другої групи в розмірі 5615 гривень (5735
грн. - 120 грн) .

Доводи відповідача щодо
застосування до спірних правовідносин
постанови КМУ № 562 від 12 липня 2005 року є
неспроможними, оскільки вона не
відповідає Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", який є актом вищої
юридичної сили ніж зазначена постанова
Кабінету Міністрів України.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає
задоволенню і порушене право позивача -
поновленню.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов*язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд не вважає, що позивач пропустив
встановлений ст. 99 КАС України
шестимісячний строк для звернення до
суду за захистом своїх прав, оскільки
виплата спірної допомоги у повному
обсязі передбачена до кінця поточного
року, тобто до 31 грудня 2013р.

Згідно ст. 94 КАС України суд вважає, що
судові витрати слід віднести на
рахунок держави.

На підставі ст. 19 Конституції України,
ст. 48 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", ст.8, п.4 "Прикінцевих
положень" Закону України "Про Державний
бюджет України на 2013 рік", керуючись ст.
ст. 6, 86, 94,158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління
соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради про
визнання дій неправомірними, стягнення
недоплачених сумм задовольнити.

Визнати неправомірними дії
Управління соціального захисту
населення Костянтинівської міської
ради щодо виплати ОСОБА_1 щорічної
допомоги на оздоровлення за 2013 рік в
розмірі, меншому, ніж передбачено ст. 48
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Зобов'язати Управління соціального
захисту населення Костянтинівської
міської ради нарахувати та виплатити
за рахунок коштів Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 недоплачену
суму щорічної допомоги на оздоровлення
за 2013 рік в розмірі 5615 (п'ять тисяч
шістсот п'ятнадцять) гривень.

Судові витрати віднести на рахунок
держави.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку Донецького
Апеляційного адміністративного суду
через Костянтинівський міськрайонний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя