Справа № 826/2952/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2014 року № 826/2952/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Келеберди В.І. при секретарі судового
засідання Віруцькій О.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу
за позовом Арбітражного керуючого
Жмайло Олексія Вікторовича до
Головного управління юстиції у
Київській області про визнання
протиправним та скасування
Розпорядження №1/14 від 05.02.2014 ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:
Арбітражний керуючий Жмайло Олексій
Віталійович звернувся до суду з
позовом до Головного управління
юстиції в Київській області про
визнання протиправним та скасування
розпорядження від 05.02.2014 №1/14.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що викладені в оскарженому
розпорядження висновки є упередженими
та не відповідають дійсності, а саме
розпорядження є протиправним.
Відповідач - Головне управління
юстиції в Київській області -
заперечував проти задоволення
позовних вимог з підстав викладених у
письмових запереченнях, які долучено
до матеріалів справи.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд м. Києва,
На виконання доручення Міністерства
контролю за діяльністю арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів)
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 27.06.2013 №1284/5,
зареєстрованого у Міністерстві
підставі скарг ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від
04.11.2013 щодо неналежного виконання
арбітражним керуючим Жмайлом О.В.
повноважень керуючого санацією ПрАТ
«Білицький завод «Теплозвукоізоляція»
Головним управління юстиції у
Київській області проведено
позапланову перевірку діяльності
арбітражного керуючого Жмайла Олексія
Вікторовича за результатом якої
Як вбачається зі змісту довідки,
відповідач вказує на порушення
позивачем вимог абзацу 4 п. 3.4 розділу
ІІІ Порядку, а саме не подання
необхідних документів та їх копій,
пояснень, довідок, відомостей та інших
матеріалів з питань, що виникли під час
перевірки; абз. 4 п. 3.1 розділу ІІІ
Порядку - не надано письмових пояснень,
які виникли під час перевірки; ч. 9 п. 2
ст. 17 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» - укладання
угоди без погодження комітету
Не погоджуючись з такими висновками
комісії, позивач на адресу відповідача
направив заперечення до Довідки, за
результатами вивчення яких комісією
складено Акт позапланової виїзної
перевірки діяльності арбітражного
керуючого аналогічними висновками.
В подальшому, відповідачем прийнято
розпорядження про усунення порушень
від 05.02.2014 №1/14, яким позивача у термін
до 085.03.2014 зобов'язано усунути порушення
шляхом погодження з комітетом
кредиторів договору управління майном
укладеного між ПрАТ «Білицький завод
«Теплозвукоізоляція» та ТОВ
«Корост-Беп» від 30.10.2013 по справі №
вищевказаного договору - розірвати
договір у встановленому законом
Вважаючи, що порушення вимог ч. 9 п. 2 ст.
17 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в його діях
відсутнє, позивач звернувся з
відповідним позовом до суду.
Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
Основним нормативно-правовим актом, що
регулює спірні правовідносини є Закон
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" від 14.05.1992р.
№2343-ХІІ з наступними змінами та
доповнення у редакції від 30.06.1999р. зі
змінами, внесеними на час виникнення
спірних правовідносин (далі по тексту -
Закон України від 14.05.1992р. №2343-ХІІ).
Відповідно до преамбули названого
Закону, він встановлює умови та порядок
відновлення платоспроможності
суб'єкта підприємницької діяльності -
боржника або визнання його банкрутом
та застосування ліквідаційної
процедури, повного або часткового
задоволення вимог кредиторів.
Згідно з визначенням, яке закріплено у
статті 1 Закону України від 14.05.1992р.
№2343-ХІІ, арбітражний керуючий
(розпорядник майна, керуючий санацією,
ліквідатор) - фізична особа, яка має
ліцензію, видану в установленому
законодавством порядку, та діє на
підставі ухвали господарського суду.
Положеннями статті 31 Закону України
від 14.05.1992р. №2343-ХІІ встановлено, якщо
інше не передбачено цим Законом,
арбітражним керуючим (розпорядником
майна, керуючим санацією, ліквідатором)
може бути призначено фізичну особу -
суб'єкта підприємницької діяльності,
яка має вищу юридичну або економічну
освіту, володіє спеціальними знаннями
та не є зацікавленою особою щодо
боржника і кредиторів.
З матеріалів справи вбачається, що
ухвалою Господарського суду Київської
області від 19.08.2013 у справі №Б8/180-10
позивача призначено керуючим санацією
ПрАТ «Білицький завод
«Теплозвукоізоляція».
Рішенням Господарського суду
Київської області від 30.10.2013 у вказаній
справі визнано укладеним між ПрАТ
«Білицький завод «Теплозвукоізоляція»
та ТОВ «Корост-БЕП» договір управління
майном, яким передано в управління ТОВ
«Корост-БЕП» все майно ПрАТ «Білицький
завод «Теплозвукоізоляція»

Судом встановлено та позивачем не
заперечується, що такий договір не було
погоджено з комітетом кредиторів.

Відповідно до п. 9 ст. 17 Закону України
від 14.05.1992р. №2343-ХІІ значні угоди та
угоди щодо яких є заінтересованість,
укладаються тільки за згодою комітету
кредиторів, якщо інше не передбачено
Законом або планом санації.

Згідно зі ст. 1 Закону України від
14.05.1992р. №2343-ХІІ заінтересованою особою
є юридична особа, створена за участю
боржника, керівник боржника, особи, що
входять до складу органів управління
боржника, головний бухгалтер
(бухгалтер) боржника, у тому числі і
звільнені з роботи за рік до порушення
провадження у справі про банкрутство, а
також особи, які знаходяться у родинних
стосунках із зазначеними особами та
підприємцем (фізичною особою) -
боржником, а саме: подружжя та їх діти,
батьки, брати, сестри, онуки.

Відповідно до ст. 1 Закону України від
14.05.1992р. №2343-ХІІ значною угодою є угода
щодо розпорядження майном боржника,
балансова вартість якого перевищує 1%
балансової вартості активів боржника
на день укладання угоди.

Враховуючи, що керуючий санацією в
процедурі банкрутства розпорядився
майном балансова вартість якого
перевищує 1% балансової вартості
активів боржника на день укладання
угоди, отже договір управління майном є
значним в розумінні ч. 9 ст. 17 Закону
України від 14.05.1992р. №2343-ХІІ, що
свідчить про обґрунтованість висновку
відповідача про порушення позивачем
згадуваної норми Закону України від
14.05.1992р. №2343-ХІІ.

Крім того, суд зауважує, що постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 06.03.2014 по
справі №910/20202/13 скасовано рішення
Господарського суду київської області
від 30.10.2013, яким визнано укладеним між
ПрАТ «Білицький завод
«Теплозвукоізоляція» та ТОВ
«Корост-БЕП» договір управління
майном.

Щодо висновку відповідача про
порушення позивачем абзацу 4 п. 3.1
розділу ІІІ Порядку суд зазначає
наступне.

Відповідно до абзацу 4 п. 3.1 розділу ІІІ
Порядку Голова та члени комісії мають
право одержувати від арбітражного
керуючого письмові пояснення з питань,
що виникають під час перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що в
запиті Комісії від 14.01.2014 №2696-2-1/6 було
запропоновано позивачу надати докази
на підтвердження його участі в
засіданнях Комітету кредиторів, проте
позивачем надано лише пояснення з
вказаного питання, доказів участі в
засіданнях Комітету кредиторів та
інших витребуваних матеріалів,
позивачем не надано.

Крім того, відповідач вказує на
порушення позивачем абзацу 4 п. 3.4
розділу ІІІ Порядку, а саме не надання
необхідних документів, їх копії,
пояснень, довідок, відомостей та інших
матеріалів з питань, що виникли під час
перевірки.

Як зазначено вище, на запит Комісії від
14.01.2014 №2696-2-1/6 позивачем не надано
доказів на підтвердження його участі в
засіданнях Комітету кредиторів та
інших витребуваних матеріалів.

Отже, під час вирішення справи,
висновки відповідача про порушення
позивачем абзацу 4 п. 3.1, абзацу 4 п. 3.4
розділу ІІІ Порядку знайшли
підтвердження.

З огляду на те, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів осіб,
враховуючи, що оскарженим
розпорядженням, позивача зобов'язано
погодити з комітетом кредиторів
договір управління майном укладений
між ПрАТ Білицький завод
«Теплозвукоізоляція» та ТОВ
«Корост-БЕП», суд дійшов висновку, що
оскаржене розпорядження безпосередньо
не порушує права, інтереси та свободи
позивача, що є підставою для відмови в
задоволенні позовних вимог.

За приписами пункту 2.1. Порядку
контроль за діяльністю арбітражних
керуючих здійснюється шляхом
проведення планових і позапланових
перевірок.

Згідно пункту 2.6. Порядку підставами
для проведення позапланової перевірки
є, зокрема, звернення (скарги) фізичних
та юридичних осіб щодо дій
арбітражного керуючого з викладенням
обставин невиконання або неналежного
виконання ним покладених на нього
повноважень, з яких вбачається
необхідність проведення додаткового
контролю.

Абзацом другим пункту 2.11 Порядку
визначено, що предметом позапланової
перевірки є додержання арбітражним
керуючим вимог Конституції України,
Господарського процесуального кодексу
України, Закону та іншого
законодавства з питань банкрутства з
питань, необхідність перевірки яких
стала підставою для здійснення цієї
перевірки.

Відповідно до підпункту 2.6.1. пункту 2.6.
Порядку позапланова перевірка
здійснюється Мін'юстом або
територіальними органами з питань
банкрутства за наявності доручення
Мін'юсту на її проведення.

Як зазначено вище, підставою для
проведення перевірки позивача
слугували скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та
доручення Міністерства юстиції
України Доручення від 04.12.2013 р.
№10751-0-4-13/13.2, №194449-0-33-13/13.2 Головному
Управлінню юстиції у Київській області
щодо проведення перевірки діяльності
арбітражного керуючого Жмайло О.В.,
тобто перевірку позивача проведено за
наявності підстав визначених п. 2.6
Порядку.

Згідно з п. 5.1. Порядку в останній день
перевірки орган контролю складає та
підписує Довідку (додаток 5) у двох
примірниках. Один примірник Довідки
надається арбітражному керуючому, який
перевірявся, другий зберігається в
органі державного контролю.

Як зазначено вище, за результатом
перевірки позивача складено довідку.

Відповідно до п. 6.1, 6.3 Порядку
арбітражний керуючий має право
протягом п'яти робочих днів після
складення Довідки надати в письмовій
формі свої пояснення, зауваження,
заперечення до неї разом з необхідними
документами або усунути виявлені під
час перевірки порушення та надати
інформацію про це комісії. Орган
контролю зобов'язаний протягом двох
робочих днів після завершення строку
на надання арбітражним керуючим
заперечень щодо Довідки опрацювати
надані арбітражним керуючим пояснення,
зауваження, заперечення і документи та
скласти акт перевірки.

Судом встановлено, що позивач на
адресу відповідача направив
заперечення до Довідки, за
результатами вивчення яких комісією
складено Акт позапланової перевірки
діяльності арбітражного керуючого
аналогічними довідці висновками.

Пунктом 6.7 Порідку встановлено, що
у разі виявлення під час перевірки
порушень у діяльності арбітражного
керуючого орган контролю на підставі
акта перевірки за наявності
відповідних підстав виносить припис
про недопущення повторних порушень
(додаток 7) (далі - припис) та (або)
розпорядження про усунення виявлених
порушень (додаток 8) (далі -
розпорядження). Орган контролю
виносить розпорядження щодо порушень,
які можуть бути усунені арбітражним
керуючим, а щодо інших порушень -
припис. Припис або розпорядження
виноситься органом контролю на
підставі акта перевірки не пізніше ніж
на третій робочий день з дня підписання
акта перевірки та надається
арбітражному керуючому особисто або
надсилається йому рекомендованим
листом та електронною поштою.

Відповідно до п. 6.8 Порядку у
розпорядженні міститься інформація
про встановлені комісією порушення,
термін та спосіб їх усунення.

Як зазначено вище, на підставі акту
перевірки відповідачем прийнято
розпорядження про усунення порушень
від 05.02.2014 №1/14, яким позивача у термін
до 085.03.2014 зобов'язано усунути порушення
шляхом погодження з комітетом
кредиторів договору управління майном
укладеного між ПрАТ «Білицький завод
«Теплозвукоізоляція» та ТОВ
«Корост-Беп» від 30.10.2013 по справі №
910/20202/13.

З огляду на викладене, суд не вбачає
порушень відповідачем згадуваного
Порядку при прийнятті оскарженого
розпорядження.

Оскільки, оскаржене розпорядження
безпосередньо не порушує права,
інтереси та свободи позивача, беручи до
уваги, що при прийнятті оскарженого
розпорядження відповідач діяв
відповідно до Порядку контролю за
діяльністю арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів), суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
необґрунтованими та не підлягають
задоволенню.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу
(ч.1). В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч.2).

Відповідно до ч. 1 ст.11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене в сукупності,
виходячи з наявних обставин справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
позивача не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 11, 69, 70, 71, 103, 158-163, 172, 177, 179
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Постанова відповідно до статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції за
правилами, встановленими статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.І. Келеберда

Повний текст постанови виготовлено
25.03.2014.