Справа № 804/2100/14
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
11 березня 2014 р. Справа № 804/2100/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі судді
Кальника В.В., розглянувши в
скороченому провадження у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Машинобудівник» про
стягнення коштів в рахунок погашення
податкового боргу, -
Лівобережна об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області звернулася
до суду з адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Машинобудівник» про
стягнення з відповідача податкового
боргу з орендної плати за землю у сумі
В обґрунтування позову зазначено, що
відповідач має податковий борг на суму
відповідачем добровільно, а тому
підлягає примусовому стягненню.
Відповідач заперечень на позовну заяву
не надав. Ухвалу про відкриття
провадження у справі відповідачем
отримано 19 лютого 2014 року.
За таких підстав, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними у ній
матеріалами, оскільки судом вжито усіх
заходів для повідомлення відповідача
належним чином про розгляд судової
справи у порядку скороченого
Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
З матеріалів справи вбачається, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Машинобудівник» є
платником податку і знаходиться на
податковому обліку у Лівобережній
ОДПІ Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.
Відповідач має податковий борг перед
податкового боргу виникла внаслідок
несплати узгоджених податкових
зобов'язань по орендній платі за землю.
Пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу
України встановлено, обов'язок
платника податків сплачувати податки
та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.
Згідно ч.54.1 ст.54 Податкового кодексу
України, крім випадків, передбачених
податковим законодавством, платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.
Податкове зобов'язання, самостійно
визначене платником податків,
оскарженню не підлягає (п. 56.11 ст.56
Податкового кодексу України).
Зі змісту п.46.1 ст.46 Податкового кодексу
України, податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.
Відповідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст. 36
Податкового кодексу України,
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи. Податковий
обов'язок виникає у платника за кожним
податком та збором. Податковий
обов'язок є безумовним і першочерговим
стосовно інших неподаткових обов'язків
платника податків, крім випадків,
передбачених законом.
Відповідно до статей 269, 270 Податкового
кодексу України об'єктами плати за
землю є земельні ділянки, які
перебувають у власності або
користуванні, земельні частки (паї), які
перебувають у власності. Платниками
податку є власники земельних ділянок,
земельних часток (паїв),
землекористувачі. Відповідно до пп. 286.2
ст.286 Податкового кодексу України
платники податку за землю самостійно
обчислюють суму податку щороку станом
на 1 січня і не пізніше 20 лютого
поточного року подають відповідному
органу державної податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями.
Згідно вимог п. 287.3 ст.287 Податкового
кодексу України Податкове зобов'язання
щодо плати за землю, визначене у
податковій декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
Податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання (пп. 14.1.175 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України).
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.
Так, підприємством ТОВ
«Машинобудівник» було подано до
Лівобережної МДПІ м.Дніпропетровська
податкову декларацію з орендної плати
за земельні ділянки з юридичних осіб
нараховано податкове зобов'язання з
розбивкою річної суми рівними частками
за місяцями, але підприємством не
сплачено податкові зобов'язання по
- за жовтень 2013 року по терміну
сплати до 30.11.2013р. - 44 512,77 грн.;
- за листопад 2013 року по терміну
сплати до 30.12.2013р. - 44 512,77 грн.
Відповідно до п.2 ст. 54 Податкового
кодексу України податкове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків у податковій
декларації, вважається узгодженим з
дня подання такої декларації.
Лівобережною ОДПІ Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області з метою
погашення податкового боргу було
сформовано у відношенні відповідача
податкову вимогу від 03.11.2008 №1/1264,
податкову вимогу від 15.12.2008 №2/1483.
Вимоги про сплату боргу відповідачем
залишені без виконання.
Відповідно до статті 59 Податкового
кодексу України, у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового
кодексу України у разі якщо у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується (зменшується).
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що існує на дені погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений у повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).
Відповідно до п.п. 95.1, 95.2, 95.3 ст. 95
Податкового кодексу України,
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання контролюючим органам, у
розмірі суми податкового боргу або
Відповідно до пп.20.1.19 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України,
контролюючі органи мають право
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України; стягувати суми
недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою.
Відповідно до п.20.1.34 Податкового
кодексу України, контролюючі органи
мають право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, що обслуговують такого
платника податків, на суму податкового
боргу або його частини.
Враховуючи викладене, суд вважає
правомірним стягнення з відповідача
грн., оскільки доказів самостійного
погашення заборгованості відповідач
суду не надав.
Керуючись статтями 158-163, 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
Адміністративний позов Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Машинобудівник» про
стягнення коштів в рахунок погашення
податкового боргу - задовольнити
Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Машинобудівник» на
користь держави в особі Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області в рахунок погашення
стягнення з рахунків підприємства у
банках, обслуговуючих такого платника
Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підлягає негайному виконанню
відповідно до статті 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, та може бути оскаржена в
порядку та у строки, встановлені
статтею 186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя В.В. Кальник