Справа № 2а/0124/20/12
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

26 березня 2014 року м.
Київ В/800/1351/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді-доповідача Стрелець Т.Г.,

суддів Зайця В.С.,

Сороки М.О.,

Чалого С.Я.,

Чумаченко Т.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_5

про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 23 січня 2014 року у справі
К/9991/77902/12

за позовом ОСОБА_6,

ОСОБА_7

до Виконавчого комітету
Ялтинської міської ради,

третя особа: ОСОБА_5,

про визнання протиправними
та скасування рішень, визнання
недійсним

свідоцтва та скасування державної
реєстрації, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись до суду з
позовом до Виконавчого комітету
Ялтинської міської ради, в якому
просили визнати протиправним та
скасувати рішення № 1414 від 12.08.2010 року
виконавчого комітету Ялтинської
міської ради "Про затвердження рішення
міжвідомчої комісії при виконавчому
комітеті Ялтинської міської ради з
реєстрації споруд та внутрішніх
перепланувань приміщень ОСОБА_5";
визнати протиправним і скасувати
рішення виконавчого комітету
Ялтинської міської ради № 1758 від 23.09.2010
року "Про затвердження рішення
міжвідомчої комісії при виконавчому
комітеті Ялтинської міської ради з
реєстрації споруд та внутрішніх
перепланувань приміщень ОСОБА_5";
визнати недійсним свідоцтво про право
власності на нерухоме майно,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 140 кв.м., житловою
площею 61,5 кв.м., на ділянці санвузол
літер "В" площею 4,6 кв.м., гараж літ. "Г"
площею 40,8 кв.м., сарай літ. "Д" площею 6,5
кв.м., навіс літ. "Б" площею 29,0 кв.м.,
видане 08.10.2010 року ОСОБА_5; скасувати
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно за ОСОБА_5 на житловий
будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_1.

Постановою Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 23
квітня 2012 року в задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 28 листопада 2012 року постанову
Ялтинського міського суду Автономної
Республіки Крим від 23 квітня 2012 року
скасовано. Прийнято нову постанову по
справі, якою позовні вимоги задоволено
частково. Визнано протиправним та
скасовано рішення №1414 від 12.08.2010 року
виконавчого комітету Ялтинської
міської ради "Про затвердження рішення
міжвідомчої комісії при виконавчому
комітеті Ялтинської міської ради з
реєстрації споруд та внутрішніх
перепланувань приміщень ОСОБА_5".
Визнано протиправним та скасовано
рішення виконавчого комітету
Ялтинської міської ради № 1758 від 23.09.2010
року "Про затвердження рішення
міжвідомчої комісії при виконавчому
комітеті Ялтинської міської ради з
реєстрації споруд та внутрішніх
перепланувань приміщень ОСОБА_5". В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 23 січня 2014 року у справі
К/9991/77902/12 постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 28 листопада 2012 року залишено без
змін.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою
касаційного суду, ОСОБА_5 подав заяву
про її перегляд Верховним Судом
України.

В обґрунтування заяви зазначає, що в
спірних правовідносинах судом не
застосовано положення статей 21, 30
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», статей 12, 31
Закону України «Про планування і
забудову територій», статті 10 Закону
України «Про основи містобудування»,
що потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах. В якості прикладів
приводить правову позицію колегії
суддів, викладену в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
07.02.2012 року у справі К-26168/09, ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 17.06.2010 року у справі К-55660/09,
постанові Вищого адміністративного
суду України від 18.09.2012 року у справі
К/9991/18380/12, ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
23.02.2012року у справі К/9991/28486/11.

Згідно статті 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень
подається до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України, який за правилами статей 239-2 та
240 Кодексу адміністративного
судочинства України перевіряє
відповідність заяви вимогам цього
Кодексу та вирішує питання про допуск
справи до провадження.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно пункту 4 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
«Про судову практику застосування
статей 235 - 240 Кодексу адміністративного
судочинства України» від 13.12.2010 року N2
(із наступними змінами та
доповненнями), під неоднаковим
застосуванням одних і тих самих норм
матеріального права необхідно
розуміти, зокрема:

- різне тлумачення змісту і
сутності правових норм, на підставі
якого зроблено висновок про різний
зміст суб'єктивних прав і обов'язків
учасників відповідних правовідносин, у
тому числі про наявність та обсяг прав
і/або обов'язків осіб, які беруть участь
у справі;

- різне застосування правил
конкуренції правових норм при
вирішенні колізій між ними з
урахуванням ієрархії цих правових
норм, а також дії норм у часі, просторі
та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню;

- різне визначення предмета
регулювання правових норм, зокрема
застосування різних правових норм для
регулювання одних і тих самих відносин
або поширення дії норми на певні
правовідносини в одних випадках і
незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню;

- різне застосування правил
аналогії права чи закону в подібних
правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Наведені заявником приклади
застосування різних правових норм для
регулювання одних і тих самих відносин
не відповідають вимогам
вищезазначених норм, оскільки відсутня
обов'язкова одночасна наявність таких
складових як тотожність суб'єктного
складу учасників відносин, об'єкта та
предмета правового регулювання, умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин).

За вказаних обставин підстави для
допуску справи до провадження для
перегляду судового рішення Верховним
Судом України у даній адміністративній
справі відсутні.

Керуючись статтями 236- 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_5 в задоволенні заяви
про допуск справи за позовом ОСОБА_6,
ОСОБА_7 до Виконавчого комітету
Ялтинської міської ради, третя особа:
ОСОБА_5, про визнання протиправними та
скасування рішень, визнання недійсним
свідоцтва та скасування державної
реєстрації до провадження для
перегляду Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 23 січня 2014 року у справі
К/9991/77902/12.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: