Справа № 373/2412/13-а
Суддя: Романчук О.М
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 373/2412/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Опанасюк
Суддя-доповідач: Романчук О.М
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого:
Романчук О.М.,

Суддів:
Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

при секретарі
Артюхіній М.А.,

розглянувши в судовому засіданні в
місті Києві апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації Київської
області на постанову
Переяслів-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 24 січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління праці та соціального
захисту населення
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації Київської
області, за участю третьої особи ОСОБА_4
про визнання наказу протиправним та
поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась з даним позовом в
суд, та враховуючи змінені позовні
вимоги, просить визнати незаконним та
скасувати наказ №57-К від 31.03.2013 року,
яким ОСОБА_3 звільнено з роботи за п.1 ч.40
КЗпП України. Просить поновити її на
посаді начальника відділу контролю за
правильністю призначення і виплати
пенсій та взаємодії з соціальними
фондами, громадськими організаціями та
засобами масової інформації в зв'язку з
незаконним звільненням з 01.06.2013 року та
стягнути з відповідача на її користь
заробітну плату за час вимушеного
прогулу за період з 01.06.2013року по день
поновлення на роботі.

Постановою Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
24 січня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою у
задоволені адміністративного позову
відмовити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
22.06.1989 року згідно наказу №54-К ОСОБА_3
була зарахована на роботу до
Управління праці та соціального
захисту населення
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації Київської
області.

25.06.2006 року було ОСОБА_3 переведено на
посаду начальника відділу контролю за
правильністю призначення і виплати
пенсій та взаємодії з соціальними
фондами, громадськими організаціями та
засобами масової інформації.

05.03.2013 року, було проведено
упорядкування структури
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації, внаслідок
чого відділ, було перейменовано на
сектор, наказом №7 від 01.03.2013 року
працівники управління праці та
соціального захисту населення були
попереджені про можливе їх вивільнення
за ч.1 ст.40 КЗпП України.

Згідно наказу №57-К від 31.05.2013 року
ОСОБА_3 звільнено з роботи за п.1 ч.40 КЗпП
України.

Не погоджуючись з таким наказом
відповідача ОСОБА_3 звернулась до суду
з з даним позовом про поновлення на
роботі.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що звільнення позивача було проведено
без дотриманням законодавчо
встановленої процедури та підстав.

Доводи позивача полягають у тому, що
цей наказ не відповідає вимогам
Кодексу законів про працю України, а
звільнення є таким, що проведено з
грубим порушенням законодавства про
працю.

Колегія суддів, надаючи правову оцінку
оскаржуваному наказу та вимогам
позивача, не погоджується з висновком
суду першої інстанції, аргументуючи
свою позицію наступним.

Суспільні відносини, що охоплюють
діяльність держави щодо створення
правових, організаційних, економічних
та соціальних умов реалізації
громадянами України права на державну
службу врегульовані спеціальним актом
законодавства України - Законом
України «Про державну службу» від
16.12.1993 року № 3723-XII, який визначає
загальні засади діяльності, а також
статус державних службовців, які
працюють в державних органах та їх
апараті.

Позивач до звільнення з займаної
посади була державним службовцем.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України «Про
державну службу» державна служба
припиняється, передусім, із загальних
підстав, передбачених Кодексом законів
про працю України, а також з підстав,
визначених даною статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадку змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

За змістом норми ч. 2 ст. 40 КЗпП України,
звільнення з підстав, зазначених у
пунктах 1, 2 і 6 цієї статті,
допускається, якщо неможливо перевести
працівника, за його згодою, на іншу
роботу.

Отже, з системного аналізу наведених
норм трудового законодавства
вбачається, що звільнення за п. 1 ст. 40
КЗпП України може мати місце, якщо: це
супроводжується скороченням
чисельності або штату працівників,
змінами у їх складі за посадами,
спеціальністю, кваліфікацією,
професіями; неможливо перевести
працівника, за його згодою, на іншу
роботу.

Згідно пункту 19 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.1992 року
№ 9 «Про практику розгляду судами
трудових спорів», розглядаючи трудові
спори, пов'язані зі звільненням за п. 1
ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати,
чи дійсно у відповідача мали місце
зміни в організації виробництва і
праці, зокрема, ліквідація,
реорганізація або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників, чи додержано власником
або уповноваженим ним органом норм
законодавства, що регулюють
вивільнення працівника, які є докази
щодо змін в організації виробництва і
праці, про те, що працівник відмовився
від переведення на іншу роботу або що
власник або уповноважений ним орган не
мав можливості перевести працівника з
його згоди на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
чи не користувався вивільнюваний
працівник переважним правом на
залишення на роботі та чи
попереджувався він за 2 місяці про
наступне вивільнення.

Вирішуючи даний спір, колегія суддів
звертає увагу на обставини звільнення
позивача з займаної посади.

Як вбачається розпорядженням голови
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації від 30.01.2013 року
№06 «Про упорядкування структури
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації», Управління
праці та соціального захисту населення
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації перейменоване
в управління соціального захисту
населення Переяслав-Хмельницької
районної державної адміністрації,
зменшено граничну чисельність
працівників управління.

Пунктом 8 даного розпорядженню
встановлено, що начальнику управління
праці та соціального захисту населення
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації необхідно у
встановленому порядку внести зміни до
структури та штатних розписів.

На виконання даного розпорядження,
22.02.2013 року начальником управління
праці та соціального захисту населення
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації прийнято
наказ № 04 «Про упорядкування структури
управління соціального захисту
населення Переяслав-Хмельницької
районної державної адміністрації»,
яким ліквідовано деякі структурні
підрозділи управління (у т.ч. відділ
контролю за правильністю призначення і
виплати пенсій та взаємодії з
соціальними фондами, громадськими
організаціями та засобами масової
інформації) та утворено нові
структурні підрозділи (у т. ч. сектор
контролю за правильністю призначення і
виплати пенсій).

У зв'язку з зазначеними змінами та на
виконання розпорядження голови
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації від 01.03.2013 року
№ 38 «Про попередження працівників
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації щодо їх
можливого вивільнення», 01.03.2013 року
начальником управління праці та
соціального населення
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації прийнято
наказ № 075 яким головному спеціалісту з
питань кадрової роботи управління
праці та соціального захисту населення
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації доручено з
05.03.2013 року персонально попередити
працівників про можливе їх
вивільнення, пов'язане зі змінами в
структурі та граничній чисельності
управління праці та соціального
захисту населення
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації.

05.03.2013 року ОСОБА_3 отримала
повідомлення про наступне вивільнення
посади начальника відділу контролю за
правильністю призначення і виплати
пенсій та взаємодії з соціальними
фондами, громадськими організаціями та
засобами масової інформації
управління праці та соціального
захисту населення
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації.

Одночасно їй була запропонована посада
провідного спеціаліста сектору
контролю за правильністю призначення і
виплати пенсій управління соціального
захисту населення
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації.

Також, у зазначеному повідомленні,
просилося надати згоду чи письмово
відмовитися від зазначеної пропозиції
протягом 3-х робочих днів з дня
отримання даного повідомлення.

15.03.2013 року працівниками управління у
складі начальника управління ОСОБА_4,
головного спеціаліста з питань
кадрової роботи управління Толочко
І.С., головного державного інспектора,
голови профспілкової організації
УПСЗН Пильтяй Т.Г. складено акт про
ненадання згоди ОСОБА_3 на переведення
або звільнення з посади у зв'язку зі
зміною граничної чисельності та
структури управління праці та
соціального захисту населення
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації.

07.05.2013 року працівниками управління у
складі начальника управління ОСОБА_4,
завідувача сектору кадрової та
юридичної роботи управління Толочко
І.С., головного державного соціального
інспектора, голови профспілкової
організації УПСЗН Пильтяй Т.Г. складено
акт про відсутність згоди ОСОБА_3 на
переведення з посади та засвідченої
відмови від переведення у зв'язку із
скороченням штату та чисельності
працівників управління праці та
соціального захисту вселення
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 не надала
згоди на переведення на посаду
провідного спеціаліста сектору
контролю за правильністю призначення і
виплати пенсій управління соціального
захисту населення
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації, 15.05.2013 року
відбулися загальні профспілкові збори
працівників УПСЗН
Переяслав-Хмельницької
райдержадміністрації, на яких було
погоджено звільнення ОСОБА_3 з посади
начальника відділу контролю за
правильністю призначення і виплати
пенсій та взаємодії з соціальними
фондами, громадськими організаціями та
засобами масової інформації
управління праці та соціального
захисту населення
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації відповідно до
п. 1 ст. 40 Кодекс законів про працю
України у зв'язку зі змінами в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
вкорочення чисельності або штату
працівників.

31.05.2013 року наказом начальника
управління соціального захисту
населення Переяслав-Хмельницької
районної державної адміністрації №
57-к, ОСОБА_3 звільнено з посади
начальника відділу контролю за
правильністю призначення і виплати
пенсій та взаємодії з соціальними
фондами, громадськими організаціями та
засобами масової інформації
управління праці та соціального
захисту населення
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації відповідно до
п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю
України у зв'язку з скороченням
чисельності та штату працівників,
виплачено вихідну допомогу у розмірі
середньомісячної заробітної плати,
видано трудову книжку та копію наказу
про звільнення.

З огляду на викладене вбачається, що у
відповідача мали місце зміни в
організації виробництва і праці й
відбулась зміна у складі за посадами та
ліквідація певних посад.

Згідно зі статтею 42 Кодексу законів про
працю України при скороченні
чисельності чи штату працівників у
зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці переважне право на
залишення на роботі надається
працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці.

Разом з цим, слід наголосити, що
законодавством не передбачені
критерії і порядок визначення
працівників із більш високою
кваліфікацією та продуктивністю праці.

Згідно роз'яснень Міністерства
соціальної політики України у листі
від 21.05.2012 року № 80/06/187-12 «Про переважне
право на залишення на роботи» для
виявлення таких працівників
роботодавцем робиться порівняльний
аналіз продуктивності праці і
кваліфікації працівників, у процесі
якого, як правило, враховуються такі
обставини: наявність відповідної
освіти, післядипломної освіти,
документів про підвищення
кваліфікації, відсутність
дисциплінарних стягнень, наявність
заохочень за успіхи у роботі, отримання
премій за виконання особливо важливих
робіт, відсутність прогулів, відпусток
без збереження заробітної плати,
тривалого перебування на лікарняних
листках, зауважень з боку
адміністрації щодо строків і якості
виконуваних завдань, обсяги
виконуваних робіт тощо.

При рівних умовах продуктивності праці
і кваліфікації перевага в залишенні на
роботі надається сімейним - при
наявності двох і більше утриманців;
особам, в сім'ї яких немає інших
працівників з самостійним заробітком;
працівникам з тривалим безперервним
стажем роботи на даному підприємстві, в
установі, організації; працівникам, які
навчаються у вищих і середніх
спеціальних учбових закладах без
відриву від виробництва; учасникам
бойових дій, інвалідам війни та особам,
на яких поширюється чинність Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»;
авторам винаходів, корисних моделей,
промислових зразків і
раціоналізаторських пропозицій;
працівникам, які дістали на цьому
підприємстві, в установі, організації
трудове каліцтво або професійне
захворювання; особам з числа
депортованих з України, протягом п'яти
років з часу повернення на постійне
місце проживання до України;
працівникам з числа колишніх
військовослужбовців строкової служби
та осіб, які проходили альтернативну
(невійськову) службу, протягом двох
років з дня звільнення їх зі служби.

Як вбачається з матеріалів справи, при
упорядкуванні структури управління
соціального захисту населення
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації враховувався
рівень кваліфікації (у тому числі і
рівень освіти), про що свідчить
протокол засідання комісії для
визначення працівників, які мають
переважне право на залишення на роботі
внаслідок скорочення штату та
чисельності працівників управління
праці та соціального захисту населення
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації від 27.02.2013
року.

Згідно з зазначеним протоколом, шляхом
порівняння кваліфікації працівників
визначалися працівники, які мають
переважне право на залишення на роботі,
у тому числі було визначено, що ОСОБА_3,
не маючи повної вищої освіти
відповідної кваліфікації, може бути
запропоновано посаду провідного
спеціаліста сектору контролю за
правильністю призначення і виплати
пенсій управління соціального захисту
населення Переяслав-Хмельницької
районної державної адміністрації.

На посаду завідувача зазначеного
сектору, враховуючи повну вищу освіту
відповідного спрямування,
рекомендовано було призначити ОСОБА_7.

Крім цього, в матеріалах даної судової
справи та в особовій справі позивача
відсутні будь-які документи, які б
підтверджували, що у неї на утриманні
перебуває син-інвалід та чоловік, що
тимчасово не працює.

Таким чином, твердження позивача щодо
того, що відповідачем не враховано ту
обставину, що на її утриманні
знаходиться син та чоловік, не
заслуговують на увагу, оскільки
переважне право залишення на роботі
було надане працівнику з більш високим
рівнем кваліфікації, а саме ОСОБА_7

Разом з цим, ОСОБА_3 зазначає, що вона
навчається без відриву від виробництва
в МАУП за спеціальністю
«Правознавство» і ця обставина не
врахована відповідачем при її
звільненні. Однак, зазначене
твердження не заслуговує на увагу
через те, що навчання без відриву від
виробництва, відповідно до ст. 42
Кодексу законів про працю України,
враховується лише при рівних умовах
праці і кваліфікації, а в даному
випадку рівень кваліфікації позивача в
порівнянні з іншими працівниками
управління не був рівним.

Також, позивач наголошує, що вона є
особою перед пенсійного віку, однак
чинним законодавством України не
передбачені будь-які переваги особам
за віком.

Враховуючи вищенаведене та те, що наказ
начальника управління соціального
захисту населення
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації Київської
області від 31.05.2013 року № 57-К «Про
звільнення ОСОБА_3» прийнятий з
дотриманням двомісячного строку
попередження про вивільнення ОСОБА_3,
та в повній мірі відповідає вимогам
чинного законодавства України,
колегія суддів прийшла до висновку про
відмову у задоволені
адміністративного позову.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
Переяслав-Хмельницьким міськрайонним
судом Київської області при розгляді
даної справи грубо порушені вимоги
процесуального закону, а саме: ч.1 ст. 18
КАС України передбачено конкретний
перелік категорії справ, які підсудні
місцевим судам як адміністративним.
Спори з приводу звільнення з
публічної служби до цього переліку не
входять.

Даний позов належить до підвідомчої
компетенції Київського окружного
адміністративного суду, а тому судом
першої інстанції потрібно було
вирішити питання про передачу даної
справи на розгляд до належного
(окружного) суду.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що оскаржуване рішення
прийняте неповноважним складом суду, і
за цих підстав підлягає скасуванню
згідно зі ст. 202 ч.4 КАСУ з
постановленням нового.

Відповідно до ст. 159 КАС України
законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення у справі про
відмову у задоволені позову.

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції порушені норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що є
підставою для скасування судового
рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду, якою відмовити у
задоволені позову.

Таким чином вимоги апеляційної скарги
підлягають задоволенню, а рішення суду
першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації Київської
області - задовольнити.

Постанову Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 24 січня 2014 року - скасувати.

У задоволені адміністративного позову
ОСОБА_3 до Управління праці та
соціального захисту населення
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації Київської
області, за участю третьої особи ОСОБА_4
про визнання наказу протиправним та
поновлення на роботі - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
її складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
О.М. Романчук

Судді:
Я.Б. Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя

Романчук О.М

Судді:

Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.