Справа № 761/25328/13-а
Суддя: Голік Н. О.
Дата ухвалення: 2013-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/517/2013
П О С Т А Н О В А

іменем України

08 листопада 2013 року суддя
Шевченківського районного суду м.
Києва Голік Н.О. розглянувши
одноособово, у скороченому провадженні
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Шевченківського району м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання провести перерахунок та
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення, як постраждалому
внаслідок Чорнобильської катастрофи, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання дій
протиправними та зобов'язання провести
перерахунок та виплату щорічної
допомоги на оздоровлення за 2013 рік, як
постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є
інвалідом ІІ групи, має статус
постраждалого внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
віднесеного до категорії І, перебуває
на обліку в Управлінні праці та
соціального захисту населення
Шевченківського району м. Києва, і
відповідно до ст.48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» має право
на щорічну допомогу на оздоровлення у
розмірі 5 мінімальних заробітних плат.
Однак, вказана вище допомога на
оздоровлення позивачу нараховувалась
та виплачувалась відповідачем без
дотримання вимог ст. 48 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», у меншому,
ніж це передбачено цим Законом розмірі.

Ухвалою суду від 07.10.2013 року відкрито
скорочене провадження у зазначеній
адміністративній справі.

Відповідно до п.2 ч.1, ч.4 ст.183-2 КАС
України суддя розглядає справу в
порядку скороченого провадження
одноособово, без проведення судового
засідання та виклику осіб, які беруть
участь у справі.

Представник відповідача Управління
праці та соціального захисту населення
Печерської районної у місті Києві
державної адміністрації не направив до
суду письмові заперечення.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
інвалідом II групи, віднесений до
категорії І осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
та перебуває на обліку в Управлінні
праці та соціального захисту населення
Шевченківського району м. Києва, а тому
на нього розповсюджуються соціальні
гарантії, передбачені Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Згідно з положеннями ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
одноразова компенсація учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

На виконання положень зазначеного
Закону Кабінетом Міністрів України
12.07.2005 р. була видана постанова № 562 «Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
відповідно до якої інвалідам 2 групи
встановлена разова щорічна допомога на
оздоровлення в розмірі 120 гривень.

Отже, позивачу за 2013 рік передбачені
нарахованнн і виплата щорічної
разової допомоги на оздоровлення у
розмірі, передбаченому постановою
Кабінету Міністрів України № 562.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею ст.71 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», чітко встановлено, що дія
положень цього Закону не може
зупинятися іншими законами, крім
законів про внесення змін до цього
Закону.

Згідно з ст.63 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
фінансування витрат, здійснюється за
рахунок державного бюджету.

Статтею 87 Бюджетного кодексу України
визначено, що до видатків, які
здійснюються з Державного бюджету
України, належать, зокрема, видатки на
державні програми з ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи.

Рішенням Конституційного суду України
від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 зазначено, що
суди під час вирішення справ про
соціальний захист громадян керуються,
зокрема, принципом законності. Цей
принцип передбачає застосування
судами законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції, на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Пунктом 4 розділу «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік»
визначено, що у 2013 році норми і
положення статей 20,21, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51,52
та 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» визначено, що у 2013
році норми і положення ст.т.20,21
22,23,30,31,37,39,48,50,51,52, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
р.

Враховуючи викладене, дії Управління
праці та соціального захисту населення
Шевченківського району м. Києва
нарахування і виплати щорічної
допомоги на оздоровлення за 2013 р. в
розмірі, передбаченому постановою
Кабінету Міністрів України № 562 були
правомірними, а тому вимоги ОСОБА_1
задоволенню не підлягають.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції
України, ст.ст.20, 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», Рішення
Конституційного Суду України від 25
січня 2012 року № 3-рп/2012, п. 4 Розділу
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про Державний бюджет України на 2012
рік», ст. 87 Бюджетного Кодексу України,
постанови Кабінету Міністрів України
«Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 12.07.2005
року № 562, постанови Кабінету Міністрів
України від 16.05.2000 року №800 «Про
затвердження Положення про
організацію оздоровлення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», постанови Кабінету
Міністрів України від 01.10.2008 року,
керуючись ст. ст. 2, 4, 8, 9, 17, 71, 72, 159, 160, 161,
162, 163, 183-2, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Шевченківського
району м. Києва про визнання дій
протиправними та зобов'язання провести
перерахунок та виплату щорічної
допомоги на оздоровлення, як
постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Печерський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: