Справа № 872/4022/13
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2013-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2013 р. справа №
1111/10815/12(2а/1111/1059/12)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Чередниченко В.Є.

суддів: Коршуна
А.О. Панченко О.М.

за участю секретаря
судового засідання: Чепурко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Кіровоградської
обласної державної адміністрації на
постанову Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 23 січня 2013 року у
справі №1111/10815/12(2а/1111/1059/12) за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Кіровоградської обласної державної
адміністрації, третя особа - Головне
управління Пенсійного фонду України в
Кіровоградській області про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Кіровоградської
обласної державної адміністрації, в
яком просить визнати протиправним та
скасувати рішення комісії з
встановлення пенсій за особливі
заслуги перед Україною №6 від 31.10.2012
року та зобов'язати відповідача
встановити позивачу пенсію за особливі
заслуги перед Україною, як особі,
відзначеній званням України
«заслужений» з дня звернення за
встановленням пенсії - 02.07.2012 року.

В обґрунтуванні заявлених вимог,
позивач посилається на те, що має право
на встановлення пенсії за особливі
заслуги перед Україною, оскільки
постановою Міністерства України у
справах молоді і спорту №30 від 22.01.1993
року ОСОБА_1 присвоєно почесне звання
«Заслужений тренер України» та видано
відповідне посвідчення.

Постановою Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 23 січня 2013 року позов
задоволено.

Постанова суду обґрунтована тим, що
ОСОБА_1 має почесне звання «Заслужений
тренер України», встановлене
постановою Міністерства України у
справах молоді і спорту №30 від 22.01.1993
року та наділений державою певним
правовим статусом, який включає в себе
й право на додаткові елементи
соціального захисту, зокрема право на
встановлення йому пенсії за особливі
заслуги перед Україною.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
Положенням про державні нагороди
Української РСР затвердженого Указом
Президії Верховної Ради Української
РСР від 07.05.1981 року №1870-Х не передбачено
таке почесне звання як «Заслужений
тренер України». Разом з тим,
відповідач в доводах апеляційної
скарги вказує на те, що звання
«Заслужений тренер України» присвоєно
позивачу відповідно до постанови
Міністерства України у справах молоді
і спорту №30 від 22.01.1993 року, в той час як
пунктом 9 статті 114-5 Конституції
(Основний Закон) України (в редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) встановлено, що
Президент України нагороджує
державними нагородами України та
присвоює почесні звання України.

Згідно заперечень на апеляційну скаргу
позивач просить постанову суду першої
інстанції залишити без змін, а
апеляційну скаргу відповідача без
задоволення.

Посилається на необґрунтованість
доводів відповідача викладених в
апеляційній скарзі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення позивача, який заперечував,
щодо задоволення апеляційної скарги
відповідача, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи апеляційної
скарги та заперечень на неї, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло підтвердження під час
апеляційного розгляду справи, що
наказом Міністерства України у справах
молоді і спорту від 01.12.1992 року № 2443
«Про

заснування спортивних звань»
засновано почесні, спортивні звання і
суддівські категорії Міністерства
України у справах молоді і спорту, в
тому числі «Заслужений тренер
України».

Постановою Міністерства України у
справах молоді і спорту від 22.01.1993 року
№ 30 за підготовку спортсменів високого
класу ОСОБА_1 присвоєно почесне звання
«Заслужений тренер України» (а.с.19-20).

02.07.2012 року ОСОБА_1 звернувся до
Кіровоградської обласної державної
адміністрації з завою про порушення
клопотання щодо встановлення позивачу
пенсії за особливі заслуги перед
Україною (а.с.12).

Комісією з встановлення пенсій за
особливі заслуги перед Україною при
Кіровоградській облдержадміністрації
від 31.10.2012 року відхилено клопотання
про встановлення пенсії за особливі
заслуги перед Україною ОСОБА_1 у зв'язку
з відсутністю особливих заслуг перед
Україною (а.с.13).

Законність та обґрунтованість рішення
комісії з встановлення пенсій за
особливі заслуги перед Україною при
Кіровоградській обласній державній
адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у
встановленні пенсії за особливі
заслуги перед Україною є предметом
спору переданого на вирішення суду.

Суд апеляційної інстанції
проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права при винесенні
оскарженої постанови, виходить з
наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 2 статті 2,
частини 1 статті 9 Закону України «Про
пенсії за особливі заслуги перед
Україною» № 1767 від 01.06.2000 року (далі -
Закон № 1767) особам, відзначеним
почесним званням України, колишніх
Союзу РСР та Української РСР
«заслужений», пенсії за особливі
заслуги встановлюються комісіями з
встановлення пенсій за особливі
заслуги перед Україною при Раді
міністрів АРК, обласних, Київській та
Севастопольській міських державних
адміністраціях, положення про які та їх
склад затверджуються відповідною
Радою міністрів АРК, обласними,
Київською та Севастопольською
міськими державними адміністраціями.

Клопотання про призначення пенсії за
особливі заслуги подається у
відповідні комісії, зазначені у статті
2 цього Закону, які розглядають його в
місячний строк з дня подання
документів.

Статтею 3 Закону України «Про державні
нагороди України» від 16.03.2000 № 15-49-ІІІ
встановлено, що одним з видів державних
нагород є почесне звання України.

Таким чином враховуючи те, що позивачу
постановою Міністерства України у
справах молоді і спорту №30 від 22.01.1993
року було присвоєно звання «Заслужений
тренер України» він має право на
отримання пенсії за особливі заслуги
перед Україною.

На підставі зазначеного, суд
апеляційної інстанції вважає, що суд
першої інстанції під час розгляду
даної справи об'єктивно, повно та
всебічно дослідив обставини, які мають
суттєве значення для вирішення справи,
дав їм правильну юридичну оцінку і
ухвалив законне, обґрунтоване рішення
без порушень норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому постанову суду
першої інстанції у даній справі
необхідно залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198,
статтями 205, 206 КАС України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської
обласної державної адміністрації -
залишити без задоволення, а постанову
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 23 січня 2013 року у
справі №1111/10815/12 (2а/1111/1059/12) - без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили після
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку передбаченому
ст.212 КАС України

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко