Справа № 826/9162/13-а
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9162/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Качур
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сорочко
Є.О.

Суддів: Горбань
Н.І.

Межевич М.В.

при секретарі Грисюк
Г.Г.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ардіс" на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 23 липня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ардіс" до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів, Головного управління
державної казначейської служби
України у м. Києві про скасування
рішення та повернення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ардіс" (далі - ТОВ
"Ардіс") звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів, Головного
управління державної казначейської
служби України у м. Києві про
скасування рішення від 21.05.2013 р.
№100270000/2013/410261/2 про коригування митної
вартості товарів та картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення від 21.05.2013 р. №100270000/2013/10288,
зобов'язання повернення сплаченого
податку на додану вартість на суму 3563,69
грн. та митного збору на суму 1619,87 грн., а
всього 5183,56 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 23
липня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

На вказану постанову ТОВ "Ардіс" подало
апеляційну скаргу, в якій просить її
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою позов задовольнити, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи,
позивач здійснював поставку та
ввезення частин до велосипедів на
митну територію України на підставі
контракту №2013JK-UA-01 від 17 грудня 2012 року,
який укладено між фірмою «HANGZHOU JOY KIE IND AND
TRAD. CO. LTD» (ХАНГЖОУ ДЖОЙ КИ ИПД ЕНД ТРАЙД.
КО.ЛТД, Китай) та ТОВ «Ардіс».

Згідно комерційного інвойсу
№JK2013-2-2 від 20.03.2013 р. позивач здійснив
ввезення на митну територію України та
митне оформлення запчастин до
велосипедів, а саме: рама жіноча 26
(вікторі) торгової марки «Ардіс» - 750 шт.,
рама жіноча 24 (вікторі) торгової марки
«Ардіс» - 800 шт., вилка передня 24 - 800 шт.,
ручка керма 110 мм - 3100 шт., комплект
кріплення передньої вилки 21.2x27x30мм H=34,5ED
- 1550 комплектів, підставка центральна 24
- 800 шт., світловідбивач передній - 1550 шт.,
світловідбивач задній - 1550 шт.,
світловідбивач для коліс - 1550
комплектів, кронштейн світловідбивача
- 1500 шт., кронштейн світловідбивача - 1600
шт., багажник 24 - 800 шт., щиток з
кріпленням 24 - 800 комплектів, щиток з
кріпленням 26 - 750 комплектів, обідна
стрічка 26 - 1500 шт., обідна стрічка 24 - 1600
шт. - загалом 21000 шт.

При митному оформленні позивачем
20.05.2013 р. подано Київській
міжрегіональній митниці декларацію
митної вартості №100270000/2013/246706, згідно
якої заявлена митна вартість товару за
основним методом визначення митної
вартості - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції) у сумі 235 541,97 грн.

До митної декларації позивачем
подано такі товаросупровідні
документи:

- зовнішньоекономічний контракт
№2013JK-UA-01 від 17 грудня 2012 року;

- комерційний інвойс Ж2013-2-2 від
20.03.2013 р.;

- інформацію про вантаж від 18.05.2013
р. імпорт 40 ЕЕ;

- міжнародну товарно-транспортну
накладну 657778 від 18.05.2013 р.;

- коносамент BILL OF LADING MSCUXH743739;

- документ що підтверджує
вартість перевезення товару - справка
№140513-001 від 14.05.2013 р.;

- інвойс проформа JK2013-2-2 від 04.01.2013
р.;

- сертифікат походження товару
ССРІТ з інвойсом;

- пакувальний лист JK2013-2-2 від 20.03.2013
р.;

- сертифікат походження товару
форми А з перекладом;

- платіжне доручення в іноземній
валюті №156 від 23.04.2013 р.;

- інформація про здійснення
екологічного контролю 13179;

- інформаційний лист 147/05 від 20.05.2013
р.;

- акт про вагу товару СГК-ИМТП від
18.05.2013 р.

Київською міжрегіональною
митницею Міндоходів при розгляді
документів під час контролю за
правильністю визначення митної
вартості товарів та у зв'язку із
сумнівами щодо митної вартості товару,
запропоновано декларанту надати
додаткові документи для підтвердження
митної вартості товару, а саме:

- висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями;

- каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару;

- виписку з бухгалтерської
документації.

Дані вимоги були доведені до ТОВ
«Ардіс» за допомогою ПІК
«Інспектор-2006» та підписано посадовою
особою цифровим ключем.

У зв'язку з ненаданням додаткових
документів Київською міжрегіональною
митницею Міндоходів самостійно
визначено митну вартість, шляхом
прийняття рішення №100270000/2013/410261/2 від
21.05.2013 р. про коригування митної
вартості товару із застосуванням
резервного шостого методу визначення
митної вартості, та картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення від 21.05.2013 р. №100270000/2013/10288.

Відповідно до пп. 41.1.2 п. 41.1 ст. 41
Податкового кодексу України митні
органи є контролюючими органами
стосовно акцизного збору та податку на
додану вартість (з урахуванням
випадків, коли законом обов'язок з їх
стягнення або контролю покладається на
податкові органи), ввізного та
вивізного мита, інших податків і зборів
(обов'язкових платежів), які відповідно
до законів справляються при ввезенні
(пересиланні) товарів і предметів на
митну територію України або вивезенні
(пересиланні) товарів і предметів з
митної території України.

Згідно ст. 248 Митного кодексу
України митне оформлення
розпочинається з моменту подання
митному органу декларантом або
уповноваженою ним особою митної
декларації або документа, який
відповідно до законодавства її
замінює, та документів, необхідних для
митного оформлення.

Відповідно до ст. 257 цього Кодексу
декларування здійснюється шляхом
заявлення за встановленою формою
(письмовою, усною, шляхом вчинення дій)
точних відомостей про товари, мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення, зокрема: код товару
згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість
товарів; митна вартість товарів та
метод її визначення; суми митних
платежів; спосіб забезпечення сплати
митних платежів (у разі застосування
заходів гарантування їх сплати).

Статтями 49, 50 Митного кодексу
України визначено, що митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари. Відомості про митну
вартість товарів використовуються,
зокрема, для нарахування митних
платежів.

Частинами 4 та 5 статті 58 Митного
кодексу України також передбачено, що
митною вартістю товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту, є ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за товари, якщо вони продаються
на експорт в Україну, скоригована в
разі потреби з урахуванням положень
частини десятої цієї статті. При цьому,
ціна, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті, - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Відповідно до ст. 57 Митного
кодексу України визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за основним
методом (тобто за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції)) та
другорядними: за ціною договору щодо
ідентичних товарів; за ціною договору
щодо подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості; на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); за резервним. Основним
методом визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 53 Митного кодексу України
передбачено вичерпний перелік
документів, що подається декларантом
митному органу для підтвердження
заявленої митної вартості товарів та
обраного методу її визначення.

Частиною 2 статті 53 Митного
кодексу України встановлено, що
документами, які підтверджують митну
вартість товарів є: декларація митної
вартості, що подається у випадках,
визначених у частинах п'ятій і шостій
статті 52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного
кодексу України передбачено, що в разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи перелік яких
встановлено цією статтею.

Згідно ч. 5 ст. 53 Митного кодексу
України забороняється вимагати від
декларанта або уповноваженої ним особи
будь-які інші документи, відмінні від
тих, що зазначені в цій статті.

Дана норма кореспондується з
положеннями статті 318 Митного кодексу
України, якою встановлено, що митний
контроль має передбачати виконання
митними органами мінімуму митних
формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Відповідно до статті 54 Митного
кодексу України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного
кодексу України передбачено, що метод
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
застосовується у разі, якщо щодо
продажу оцінюваних товарів або їх ціни
відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів. Метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні. У разі якщо митна вартість
не може бути визначена за основним
методом, застосовуються другорядні
методи.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 Митного
кодексу України митний орган може
відмовити у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі: невірно
проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості; неподання декларантом
або уповноваженою ним особою
документів згідно з переліком та
відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; надходження до
митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Дослідивши подані позивачем при
митному оформленні документи, колегія
суддів зазначає наступне.

Суми (цифри, числа) інвойсу з ціною
№JK2013-2-2 від 20.03.2013 р. та платіжного
доручення в іноземній валюті
співпадають. Графа 72 платіжного
доручення №156 від 23.04.2013 р. в якій
зазначений номер інвойсу й сума яка
була сплачена - 27635,50 доларів США.

В комерційному інвойсі №JK2013-2-2 від
20.03.2013 р. відображений номер та дата
контракту, також відображений номер
контейнера CRXU9908276, адреса відправника
та одержувача товару, країна виробника
товару. Коносамент BILL OF LADING MSCUXH743739
містить номер контейнера, який
співпадає з номером контейнера в
інвойсі.

Також, в коносаменті зазначається
загальна вага товару 9693,680 кг, дана вага
також зазначається в графі 35 митної
декларації по кожному товару окремо.

Документ який підтверджує
вартість перевезення - справка від
14.05.2013 р. №140513-001 містить печатку
комерційного відділу, номер
коносаменту MSCUXH743739 та вартість
доставки 14 652,42 грн.

У міжнародній
товарно-транспортній накладній CMR №657778
зазначається: відправник, одержувач, в
графі 5 вказаний номер коносаменту
MSCUXH743739, в графі 8 вказується назва
товару, в графі 11 вказується загальна
вага товару - 9693, 680 кг, яка співпадає з
вагою вказаною в міжнародній
товарно-транспортній накладній, та в
митній декларації.

Платіжне доручення в іноземній
валюті №156 від 23.04.13р. підтверджує суму
оплати згідно інвойсу.

Пакувальний лист від 20.03.2013 р.
містить номер та дату інвойсу, номер та
дату контракту, вагу товару, номер
контейнеру. Перелік товару співпадає
переліку зазначеному в інвойсі.

Сертифікат Торгово-промислової
палати Китаю (сертифікат дійсності
інвойсу) ССРІТ №133300В0/05779 засвідчує
печатки на інвойсі та комерційний
інвойс, а Сертифікат походження форма А
№870192 відображає відправника,
одержувача, вагу товару, номер та дату
інвойсу.

Посилання відповідача на те, що
позивачем подано самостійно
здійснений переклад митної декларації
відправника з китайської мови, є
необґрунтованими, оскільки нормами
чинного законодавства не передбачено
вимоги щодо надання саме офіційного
перекладу тексту такого документу.

Відповідач не повідомив суду
жодних обставин та не надав доказів на
підтвердження того, що позивач в
декларації митної вартості зазначив не
всі складові числового значення митної
вартості, неправильно здійснив
розрахунок, вніс до декларації
недостовірні або неточні відомості,
або що надані митному органу документи
містили розбіжності, ознаки підробки
або не всі відомості, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості задекларованих товарів.

Крім того, відповідачем не
обґрунтовано існування яких-небудь
обмежень для визначення митної
вартості задекларованих позивачем
товарів за ціною договору, наведених у
статті 58 Митного кодексу України.

При цьому, митний орган при
здійсненні митного контролю, у тому
числі й з питань контролю правильності
визначення митної вартості, має діяти у
спосіб, визначений Митним кодексом
України, а відомості, які містяться в
автоматизованій системі аналізу та
управління ризиками, мають лише
допоміжний інформаційний характер при
прийнятті митним органом відповідних
рішень.

Та обставина, що в
автоматизованій системі аналізу та
управління ризиками є інформація про
те, що товар, який задекларовано однією
особою, іншими особами розмитнювався
за іншою вартістю, за відсутності інших
визначених законом підстав, що
обумовлюють межі і способи здійснення
митним органом контролю митної
вартості, не дає підстав для відмови у
визнанні заявленої декларантом митної
вартості за основним методом та її
визначенні за резервним методом, адже
торгові відносини є різноманітними,
здійснюються на принципах автономії
волі та свободи договору, при цьому
безліч обставин можуть впливати на їх
ціну (характеристика товару, виробник,
торгова марка, умови і обсяги поставок,
наявність знижок тощо).

Таким чином, митний орган
неправомірно відмовив позивачу у
визнанні задекларованої ним митної
вартості товару за основним методом,
визначив митну вартість за резервним
методом та прийняв рішення про
коригування митної вартості товару, а
тому рішення від 21.05.2013 р. №100270000/2013/410261/2
про коригування митної вартості
товарів та картка відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення від
21.05.2013 р. №100270000/2013/10288 підлягають
скасуванню.

Щодо вимог про зобов'язання повернення
сплаченого податку на додану вартість
та митного збору, колегія суддів
зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
виходячи з митної вартості товару, яку
визначив митний орган, позивачем була
оформлена та подана нова митна
декларація №100270000/2013/246839 від 21.05.2013 р.,
згідно з якою проведено митне
оформлення товарів та надмірно
сплачено податок на додану вартість на
суму 3563,69 грн. та митний збір на суму
1619,87 грн., а всього 5183,56 грн., що не
заперечується митним органом.

Наказом Міністерства фінансів
України, Державної митної служби
України від 24 січня 2006 року №25/44
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 25 січня 2006 року за №64/11938)
затверджено Порядок
розрахунково-касового обслуговування
через органи Державного казначейства
України митних та інших платежів, які
вносяться до/або під час митного
оформлення (далі - Порядок №25/44).

Згідно пп. 2.2 Порядку 25/44 для
зарахування коштів, що вносяться
платниками та громадянами до/або під
час митного оформлення товарів, на
балансі Головного управління
Державного казначейства України (далі -
ГУДК України) у місті Києві
відкриваються депозитні рахунки 3734 на
ім'я митних органів.

Відповідно до положень п. 3.1, 3.3, 3.4
сплата коштів у національній валюті,
призначених для забезпечення
справляння митних та інших платежів,
здійснюється платниками до/або під час
митного оформлення товарів з рахунків,
відкритих ними в банках, у вигляді
передплати та/або доплати, а також
готівкою через банки на депозитні
рахунки 3734, відкриті на ім'я митних
органів в ГУДК України у м. Києві.

Кошти, що надійшли на депозитні
рахунки 3734 митних органів згідно з цим
Порядком, перераховуються митними
органами виключно для здійснення таких
операцій: - зарахування до відповідних
бюджетів України; - повернення
платникам помилково та/або надміру
сплачених коштів.

Розпорядження коштами, що
обліковуються на депозитних рахунках
3734 митних органів згідно з цим
Порядком, здійснюється виключно на
підставі платіжних доручень, що
оформлені митними органами в
установленому порядку.

Повернення платникам помилково
та/або надмірно сплачених митних та
інших платежів, що зараховані на
депозитні рахунки митних органів 3734,
здійснюється відповідно до Порядку
повернення платникам податків коштів,
що обліковуються на відповідних
рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затвердженого наказом
Державної митної служби України від
20.07.2007 р. N618, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25.09.2007 за
N1097/14364. ГУДК України у м. Києві на
підставі платіжних доручень митних
органів забезпечує перерахування
коштів.

Виходячи з того, що контроль за
поверненням надмірно сплачених
платежів здійснюється митними
органами, а основною умовою повернення
коштів, є обов'язкова їх сплата та
зарахування на рахунки відповідного
бюджету, колегія суддів зазначає, що
належним способом захисту прав
позивача щодо повернення надміру
сплачених коштів, є зобов'язання
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів направити до Головного
управління державної казначейської
служби України в м. Києві висновок
(подання) щодо повернення ТОВ "Ардіс"
сплаченого за митною декларацією
№100270000/2013/246839 від 21.05.2013 р. податку на
додану вартість на суму 3563,69 грн. та
митний збір на суму 1619,87 грн., а всього
5183,56 грн.

Враховуючи вищевказане, колегія
суддів не погоджується з висновками
суду першої інстанції щодо відмови в
задоволенні позову, а тому апеляційну
скаргу ТОВ "Ардіс" необхідно
задовольнити, постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 23
липня 2013 року - скасувати та ухвалити
нову постанову, якою позов
задовольнити, оскільки постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 202, 205, 207
КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ардіс" -
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 23 липня 2013 року -
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ардіс" -
задовольнити.

Скасувати рішення Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
від 21.05.2013 р. №100270000/2013/410261/2 про
коригування митної вартості товарів та
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 21.05.2013 р.
№100270000/2013/10288.

Зобов'язати Київську
міжрегіональну митницю Міндоходів
направити до Головного управління
державної казначейської служби
України у м. Києві висновок (подання)
щодо повернення ТОВ "Ардіс" сплаченого
за митною декларацією №100270000/2013/246839 від
21.05.2013 р. податку на додану вартість на
суму 3563,69 грн. та митний збір на суму
1619,87 грн., а всього 5183,56 грн.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в порядку та строки
передбачені ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.

Повний текст постанови складено 18.03.2014
р.

Головуючий суддя

Сорочко Є.О.

Судді:

Горбань Н.І.