Справа № 803/2540/13-а
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року Справа № 803/2540/13-a

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

при секретарі судового засідання
Піянзіну О.К.,

за участю представника позивача
Самокіша С.С.,

представника відповідача Міскевича
С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн» до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Волинській області про
визнання дій протиправними, визнання
незаконними та скасування наказу,
припису та постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн»
(далі - ТзОВ «Сав-Дістрибьюшн»)
звернулося з позовом до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Волинській області (далі - Інспекція)
про визнання протиправними дій щодо
проведення перевірки та складення акту
№ 001177 від 11 листопада 2013 року, визнання
незаконними та скасування наказу № 586-п
від 8 листопада 2013 року, припису № 001177
від 11 листопада 2013 року та постанови
про накладення стягнень № 246 від 25
листопада 2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідно до частини першої статті 6
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» підставою
для проведення перевірки за зверненням
народного депутата Бойка В.Б., міг бути
лише факт продажу контрафактної
продукції та товарів, які не
сертифіковані (заборонені для продажу)
в Україні, однак, в порушення вимог
законодавства Інспекцією було
проведено перевірку з питань
дотримання законодавства про захист
прав споживачів, якості продукції,
додержання обов'язкових вимог щодо
безпеки продукції, а також додержання
правил торгівлі на надання послуг при
торгівлі непродовольчими товарами.
Крім того, зазначає, що згідно із
Положенням про Державну інспекцію
України з питань захисту прав
споживачів, затвердженого Указом
Президента України від 13 квітня 2011 року
№ 165/2011, питання перевірки факту
продажу контрафактних товарів не
входить до сфери повноважень
Інспекції. Вважає, що ТзОВ
«Сав-Дістрибьюшн» здійснює
господарську діяльність відповідно до
вимог правил торгівлі та надання
послуг, а продукція, яка реалізується
товариством відповідає вимогам
законодавства щодо якості та
безпечності.

Ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 27 січня 2014
року провадження у справі було
зупинено до 27 лютого 2014 року для подачі
відповідачем необхідних доказів.
Відповідач у визначений судом строк
доказів не надав.

Ухвалою суду від 27 лютого 2014 року
продовжено встановлений судом строк,
на який було зупинено провадження до 11
березня 2014 року.

Ухвалою суду від 11 березня 2014 року
провадження в справі було поновлено та
призначено дану справу до судового
розгляду у відкритому судовому
засіданні.

В судовому засіданні представник
позивача адміністративний позов
підтримав з підстав, викладених у
позовній заяві та просив визнати
протиправними дій щодо проведення
перевірки та складення акту № 001177 від 11
листопада 2013 року, визнати незаконними
та скасувати наказ № 586-п від 8
листопада 2013 року, припис № 001177 від 11
листопада 2013 року та постанову про
накладення стягнень № 246 від 25
листопада 2013 року.

Відповідач в поданому письмовому
запереченні та представник
відповідача в судовому засіданні
пред'явленні позовні вимоги
заперечили, посилаючись на
правомірність дій і рішень
відповідача. Вважають, що перевірка
ТзОВ «Сав-Дістрибьюшн» була проведена
на законних підставах, а тому наказ №
586-п від 8 листопада 2013 року, припис №
001177 від 11 листопада 2013 року та
постанова № 246 від 25 листопада 2013 року
відповідають вимогам чинного
законодавства, у зв'язку з чим, просить
у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення, доводи та
заперечення осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши подані суду
письмові докази, оцінивши їх за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов до задоволення не підлягає з
таких підстав.

Судом встановлено, що 11 листопада 2013
року посадовими особами Інспекції на
підставі наказу № 586-п від 8 листопада
2013 року та направлення № 001177 від 8
листопада 2013 року проведено
позапланову перевірку магазину
«Фокстрот» ТзОВ «Сав-Дістрибьюшн», що
знаходиться за адресою: м.
Володимир-Волинський, вул. Луцька, 13, з
питань дотримання вимог законодавства
про захист прав споживачів, якості
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг при реалізації непродовольчих
товарів, за результатами якої складено
акт № 001177 від 11 листопада 2013 року.

Перевіркою встановлено наступні
порушення: споживачам не надається
необхідна та своєчасна інформація на
етикетці у доступній наочній формі про
найменування та місцезнаходження
виробника, дату виготовлення
електропобутової техніки та
телерадіотоварів, що не відповідає
вимогам нормативних документів по
маркуванню та позбавляє споживача
свідомого і компетентного вибору
товару, чим порушено пункти 11, 14, 16 глави
4, пункт 2, глави 5 Правил роздрібної
торгівлі непродовольчими товарами,
затверджених наказом Міністерства
економіки України від 19 квітня 2007 року
№ 104 та статті 14, 15 Закону України «Про
захист прав споживачів»; в документах,
згідно з якими товар передано на
реалізацію, відсутні реєстраційні
номери сертифікатів відповідності,
гарантійні талони, які видаються
споживачам неустановленого зразка у
яких відсутня інформація для
споживачів про гарантійні умови,
передбачені постановою Кабінету
Міністрів України № 506 від 11 квітня 2002
року, чим порушено пункти 7, 42 Правил
роздрібної торгівлі непродовольчими
товарами.

На підставі результатів перевірки та з
метою порушень законодавства про
захист прав споживачів, керуючись
статтею 26 Закону України «Про захист
прав споживачів», ТзОВ
«Сав-Дістрибьюшн» був виданий припис
про усунення недоліків, виявлених в
ході перевірки, в тому числі надати
сертифікати відповідності, накладні,
документи про якість.

Позивач не погодився з висновками,
викладеними в акті перевірки № 001177 від
11 листопада 2013 року, про що в розділі
ІІІ «Пояснення, зауваження або
заперечення щодо проведеної перевірки
та складеного акта» вказав, що
перевірка проведена Інспекцією
незаконно, за відсутності підстав для
проведення перевірки, з порушенням
статті 6 Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності».

Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності, повноваження органів
державного нагляду (контролю), їх
посадових осіб і права, обов'язки та
відповідальність суб'єктів
господарювання під час здійснення
державного нагляду (контролю)
визначені Законом України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності» від 5
квітня 2007 року № 877-V.

Відповідно до частини першої статті 7
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності»
встановлено, що для здійснення
планового або позапланового заходу
орган державного нагляду (контролю)
видає наказ, який має містити
найменування суб'єкта
господарювання, щодо якого буде
здійснюватися захід, та предмет
перевірки.

Серед підстав для здійснення
позапланових заходів, передбачених
статтею. 6 Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності»
визначено, в тому числі звернення
фізичних та юридичних осіб про
порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства. Позаплановий
захід у цьому разі здійснюється тільки
за наявності згоди центрального
органу виконавчої влади на його
проведення.

Частиною першою статті 26 Закону
України «Про захист прав споживачів»
передбачено, що спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів та його територіальні
органи в областях, містах Києві та
Севастополі, а на території Автономної
Республіки Крим - орган виконавчої
влади Автономної Республіки Крим у
сфері захисту прав споживачів
здійснюють державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, забезпечують
реалізацію державної політики щодо
захисту прав споживачів і мають право,
в тому числі: давати суб'єктам
господарювання обов'язкові для
виконання приписи про припинення
порушень прав споживачів, перевіряти
у суб'єктів господарювання сфери
торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якість
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг; безперешкодно відвідувати та
обстежувати відповідно до
законодавства будь-які виробничі,
складські, торговельні та інші
приміщення цих суб'єктів; забороняти
суб'єктам господарювання реалізацію
споживачам продукції, зокрема, на яку
відсутні документи, що засвідчують її
відповідність вимогам нормативних
документів, ввезеної на територію
України без документів, які
підтверджують її належну якість;
накладати на суб'єктів господарювання
сфери торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, стягнення,
передбачені статтею 23 цього Закону, в
порядку, що визначається Кабінетом
Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи,
проведенню позапланової перевірки
позивача слугувало депутатське
звернення від 11 жовтня 2013 року до
Генерального прокурора України з
проханням вчинити заходи
прокурорського реагування для
припинення порушень прав споживачів та
здійснити перевірку торгової мережі
магазинів побутової техніки
«Фокстрот» на факт продажу
контрафактної продукції та товарів,
які не сертифіковані (заборонені для
продажу) в Україні. Тим самим доручено
територіальним органам
Держспоживінспекції України здійснити
позапланові заходи з перевірки
продукції побутової техніки у торговій
мережі магазинів «Фокстрот» на
дотримання вимог законодавства у сфері
здійснення державного ринкового
нагляду та захисту прав споживачів,
перевірити факти викладені у зверненні
народного депутата України.

На підставі листа Держспоживінспекції
України № Б-322 від 6 листопада 2013 року,
звернення народного депутата України
Бойка В.Б. щодо ознак порушення
законодавства про захист прав
споживачів, Інспекцією прийнято наказ
від 8 листопада 2013 року № 586-п про
проведення позапланової перевірки
ТзОВ «Сав-Дістрібьюшн», магазину
«Фокстрот», за адресою, м.
Володимир-Волинський, вул. Луцька, 13.

Враховуючи наведені обставини, суд
приходить до висновку, що відповідач
діяв у межах наданої законом
компетенції, із дотриманням
встановлених вимог та за наявності
необхідних документів для проведення
позапланової перевірки позивача, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи письмовими доказами.

25 листопада 2013 року начальником
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Волинській області
винесено постанову № 246 про накладення
стягнень, передбачених статтею 23
Закону України «Про захист прав
споживачів», згідно з якою, на підставі
акту перевірки від 11 листопада 2013 року
№ 001177 до ТзОВ «Сав-Дістрибьюшн» за
відсутність необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію застосовано штраф у
розмірі 30% вартості одержаної для
реалізації партії товару, що становить
43 510 грн.86 коп.; за реалізацію продукції,
що не відповідає вимогам нормативних
документів застосовано штраф у розмірі
50% вартості одержаної для реалізації
партії товару, що становить 72 518 грн. 10
коп.; за реалізацію продукції, що
підлягає обов'язковій сертифікації в
Україні, але у документах, згідно з
якими її передано на реалізацію,
відсутні реєстраційні номери
сертифікатів відповідності
застосовано штраф у розмірі 50% вартості
виготовленої або одержаної для
реалізації партії товару, що становить
72 518 грн. 10 коп., а всього на загальну
суму 188 547 грн. 06 коп.

Частинами першою, другою статті 15
Закону України «Про захист прав
споживачів» передбачено, що споживач
має право на одержання необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації про продукцію, що
забезпечує можливість її свідомого і
компетентного вибору. Інформація
повинна бути надана споживачеві до
придбання ним товару чи замовлення
роботи (послуги). Інформація про
продукцію не вважається рекламою.

Інформація про продукцію повинна
містити: назву товару, найменування або
відтворення знака для товарів і послуг,
за якими вони реалізуються;
найменування нормативних документів,
вимогам яких повинна відповідати
вітчизняна продукція; дані про основні
властивості продукції, а щодо
продуктів харчування - про склад
(включаючи перелік використаної у
процесі їх виготовлення сировини, в
тому числі харчових добавок),
номінальну кількість (масу, об'єм тощо),
харчову та енергетичну цінність, умови
використання та застереження щодо
вживання їх окремими категоріями
споживачів, а також іншу інформацію, що
поширюється на конкретний продукт;
відомості про вміст шкідливих для
здоров'я речовин, які встановлені
нормативно-правовими актами, та
застереження щодо застосування
окремої продукції, якщо такі
застереження встановлені
нормативно-правовими актами; позначку
про наявність або відсутність у складі
продуктів харчування генетично
модифікованих компонентів, дані про
ціну (тариф), умови та правила придбання
продукції; виробник (продавець) у разі
виявлення недостовірної інформації
про продукцію (якщо вона не шкодить
життю, здоров'ю або майну споживача)
протягом тижня вилучає цю продукцію з
продажу та приводить інформацію про
неї до відповідності; дату
виготовлення; відомості про умови
зберігання; гарантійні зобов'язання
виробника (виконавця); правила та умови
ефективного і безпечного використання
продукції; строк придатності (строк
служби) товару (наслідків роботи),
відомості про необхідні дії споживача
після їх закінчення, а також про
можливі наслідки в разі невиконання
цих дій; найменування та
місцезнаходження виробника (виконавця,
продавця) і підприємства, яке здійснює
його функції щодо прийняття претензій
від споживача, а також проводить ремонт
і технічне обслуговування.

Інформація, передбачена частиною
першою цієї статті, доводиться до
відома споживачів виробником
(виконавцем, продавцем) у супровідній
документації, що додається до
продукції, на етикетці, а також у
маркуванні чи іншим способом (у
доступній наочній формі), прийнятим для
окремих видів продукції або в окремих
сферах обслуговування.

Статтею 23 Закону України «Про захист
прав споживачів», визначено, що у разі
порушення законодавства про захист
прав споживачів суб'єкти
господарювання сфери торговельного та
інших видів обслуговування, у тому
числі ресторанного господарства,
несуть відповідальність за
відсутність необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію - у розмірі тридцяти
відсотків вартості одержаної для
реалізації партії товару, виконаної
роботи, наданої послуги, але не менше
п'яти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а у разі, коли
відповідно до закону суб'єкт
господарської діяльності не веде
обов'язковий облік доходів і витрат, - у
розмірі п'яти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Отже, надання доступної та необхідної
інформації для споживачів є
обов'язковим, а її ненадання, є
порушенням чинного законодавства
України, що суттєво обмежує законне
право споживача на усвідомлений і
компетентний вибір товарів, та
передбачає застосування до порушника
заходів відповідальності, визначених
законодавством.

Разом з тим, суд не приймає до уваги
посилання позивача на лист-відповідь
від 25 листопада 2013 року на припис до
акту перевірки від 11 листопада 2013 року
№ 001177, у якому зазначає, що у магазині
«Фокстрот», за адресою, м.
Володимир-Волинський, вул. Луцька, 13,
відсутні товари, які б реалізувались з
порушенням вимог законодавства,
необхідна інформація доводиться до
відома споживачів, оскільки жодних
доказів наявності такої інформації на
час проведення перевірки не надано. У
розділі ІІІ до акту перевірки від 11
листопада 2013 року № 001177 «Пояснення,
зауваження або заперечення щодо
проведеної перевірки та складеного
акта» містяться лише посилання
посадової особи позивача щодо
незаконності проведення перевірки, а
не наявності доступної та необхідної
інформації для споживачів. Таким чином,
виявлені відповідачем порушення вимог
законодавства на момент перевірки не
спростовані позивачем під час судового
розгляду.

Частиною другою статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта
владних повноважень мають підзаконний
характер, тобто повинні бути прийняті
(вчинені) на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що визначені
законом.

Судом також приймається до уваги, що
відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Крім того, відповідно до частини першої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частин першої, другої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позивачем не спростовано належними
та допустимими доказами факти,
викладені в акті перевірки, а тому не
вбачає підстав для визнання
протиправними дій відповідача щодо
проведення перевірки та складення акту
№ 001177 від 11 листопада 2013 року, визнання
незаконними та скасування наказу № 586-п
від 8 листопада 2013 року, припису № 001177
від 11 листопада 2013 року та постанови
про накладення стягнень № 246 від 25
листопада 2013 року, у зв'язку з чим у
задоволенні адміністративного позову
ТзОВ «Сав-Дістрибьюшн» слід відмовити.

За правилами частини третьої статті 4
Закону України «Про судовий збір», під
час подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Керуючись частиною третьою статті 160,
статтею 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, на підставі
Закону України «Про захист прав
споживачів», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн»
(04119, м. Київ, вул. Дорогожицька, 1, ) в дохід держави
несплачений судовий збір у сумі 3 354 (три
тисячі триста п'ятдесят чотири) грн. 46
коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Суддя
А.Я. Ксензюк