Справа № 825/792/13-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2014 р.
м.Київ
К/800/38788/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя
Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Ічнянському районі Чернігівської
області на постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від 13
березня 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 16 травня 2013 року у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Ічнянському районі Чернігівської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Ніжині
Чернігівської області про стягнення
сум витрат на виплату та доставку
пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2013 року Управління Пенсійного
фонду України в Ічнянському районі
Чернігівської області звернулося до
суду з позовом до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Ніжині
Чернігівської області про стягнення
заборгованості з витрат на виплату та
доставку пенсії по інвалідності
ОСОБА_2, каліцтво якому заподіяно на
підприємстві, розташованому на
території країн СНД в сумі 5168,48 грн. за
період з 01 липня 2012 року по 31 грудня 2012
року.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що відповідачем в порушення
норм чинного законодавства
безпідставно не відшкодовано суми
понесених витрат на виплату та
доставку пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 13 березня
2013 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 травня 2013
року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними
рішеннями, Управління Пенсійного фонду
України в Ічнянському районі
Чернігівської області звернулось до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення норм
матеріального права, просить скасувати
оскаржувані судові рішення.

У поданих запереченнях Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Ніжині
Чернігівської області просить
залишити касаційну скаргу без
задоволення, а рішення судів
попередніх інстанцій - без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Управлінням Пенсійного
фонду України в Ічнянському районі
Чернігівської області витрачено кошти
на виплату та доставку пенсії по
інвалідності в зв'язку з трудовим
каліцтвом від нещасного випадку, який
стався з ОСОБА_2 05 вересня 1983 року на
Мінському заводі технологічних
металоконструкцій Білоруської РСР, в
сумі 5168,48 грн.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до ст.4 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
пенсійне страхування та страхування
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності,
належать до видів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

Статтею 12 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування визначено, що
спори, що виникають із правовідносин за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, вирішуються в
судовому порядку, якщо законом не
встановлено досудовий порядок їх
розгляду.

Види соціальних послуг та
матеріального забезпечення за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням визначені у
ст.25 Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, відповідно до
положень якої за пенсійним
страхуванням надаються, зокрема, -
пенсії за віком, по інвалідності
внаслідок загального захворювання (в
тому числі каліцтва, не пов'язаного з
роботою, інвалідності з дитинства);
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, крім передбачених
пунктом 4 цієї статті.

За страхуванням від нещасного випадку
на виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення, зокрема, - відшкодування
збитків, заподіяних працівникові
каліцтвом чи іншим ушкодженням
здоров'я, пов'язаним з виконанням ним
своїх трудових обов'язків; пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання; пенсія у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків.

Статтею 2 Угоди про взаємне визнання
прав на відшкодування шкоди, завданої
працівникам каліцтвом, професійним
захворюванням або іншим ушкодженням
здоров'я, пов'язані з виконанням ними
трудових обов'язків, підписаної 09
вересня 1994 року між частиною держав
колишнього СРСР, передбачено, що
відшкодування шкоди, завданої
працівнику внаслідок трудового
каліцтва, іншого ушкодження здоров'я (у
тому числі при настанні втрати
працездатності в результаті нещасного
випадку на виробництві, пов'язаного з
виконанням працівниками трудових
обов'язків, після переїзду потерпілого
на територію іншої Сторони), смерті
здійснюється роботодавцем Сторони,
законодавство якої поширювалось на
працівника в момент одержання
каліцтва, іншого ушкодження здоров'я,
смерті. Роботодавець, відповідальний
за завдання шкоди, здійснює її
відшкодування відповідно до свого
національного законодавства.

За приписами ст.ст.1, 3 Угоди про
гарантії прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
сфері пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 року, пенсійне забезпечення
громадян держав-учасниць даної Угоди
та членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають. Всі витрати,
пов'язані зі здійсненням пенсійного
забезпечення за даною Угодою, несе
держава, яка надає забезпечення.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків, встановлено ст.21
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності». Вказаною статтею
передбачено, що у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні, а саме пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затверджений постановою
правління Пенсійного фонду України,
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04 березня 2003
року № 5-4/4, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 року за № 376/7697. Відповідно до п.4
Порядку відшкодуванню підлягають суми,
що виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Таким чином, витрати, понесені органами
Пенсійного фонду України у зв'язку з
виплатою і доставкою пенсій по
інвалідності від трудового каліцтва, в
тому числі й пенсій особам, які стали
інвалідами від нещасного випадку на
виробництві на території колишніх
республік СРСР, підлягають
відшкодуванню за рахунок Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків як належного страховика від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань.

Аналогічна правова позиція викладена у
постановах Верховного Суду України від
20 березня 2007 року № 21-1087во06, від 12
червня 2012 року № 21-165а12, від 21 травня 2013
року №21-129а13, від 04 червня 2013 року
№21-150а13, від 18 червня 2013 року №21-199а13,
від 12 листопада 2013 року №21-388а13.

За таких обставин суди попередніх
інстанцій дійшли помилкового висновку
щодо відсутності підстав для
задоволення позову.

Відповідно до ст.229 КАС України суд
касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що судами попередніх інстанцій
обставини справи встановлені повно і
правильно, але суди порушили норми
матеріального права, що призвело до
ухвалення необґрунтованих рішень, які
підлягають скасуванню з
постановленням нового рішення про
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 229, 230, 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ічнянському
районі Чернігівської області
задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 13 березня
2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 16 травня 2013 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

Позов Управління Пенсійного фонду
України в Ічнянському районі
Чернігівської області задовольнити.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Ніжині
Чернігівської області на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Ічнянському районі Чернігівської
області заборгованість з витрат на
виплату та доставку пенсії по
інвалідності ОСОБА_2 в сумі 5168,48 грн. за
період з 01 липня 2012 року по 31 грудня 2012
року.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді