Справа № 9101/176335/2012
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2013-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2013 рокусправа № 2а-11027/2011
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Чепурнова Д.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя

на постанову Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 29 липня
2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

22 липня 2011 року до суду першої
інстанції було подано
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя, в
якому позивач просить визнати
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя та
зобов'язати відповідача провести
перерахунок та виплату щомісячної
додаткової пенсії згідно ст.51 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у розмірі 30 відсотків мінімальної
пенсії за віком за період з 22 травня 2008
року без обмеження граничним терміном
виплати.

Постановою Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 29 липня
2011 року позов задоволено частково:
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Запоріжжя здійснити перерахунок
додаткової пенсії ОСОБА_1 у
відповідності до ст. ст. 50,53,67 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали в
наслідок Чорнобильської катастрофи»
нарахувати додаткову пенсію в розмірі
30% мінімальної пенсії з урахуванням
сплаченої суми.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваної
постанови суду першої інстанції,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Як слідує з оскаржуваного рішення,
судом першої інстанції встановлено, що
позивач має посвідчення учасника
ліквідації наслідків на ЧАЕС 2-ї
категорії, що підтверджується
посвідченням та користується пільгами
встановленими ст. ст. 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та має
право на отримання додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Проте, такі висновки суду першої
інстанції не відповідають обставинам
справи виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що позивач, є пенсіонером
та перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя як
потерпілий від аварії на ЧАЕС 2-ї
категорії, що підтверджується
відповідним посвідченням та
користується пільгами встановленими
ст. 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та має право на отримання
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: державної
пенсії; додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Зі статті 51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" випливає, що під час
визначення розміру додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу
її нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Незважаючи на положення частини
третьої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, наявність такої норми за
відсутності іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачем
конституційної гарантії та права на
отримання пенсії і щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено ст. 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Задовольняючи позовні в частині
недоплати суми за період з 01 грудня 2010
року по 21 січня 2011 року, суд першої
інстанції не вірно застосував норми
процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Закон України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та зміни до нього офіційно
публікуються в періодичних виданнях
після їх прийняття. Отже, положення
цього правового акту є
загальнодоступними для ознайомлення
всіма громадянами, і можливість
обізнаності людини про те чи інше
положення законодавства залежить
виключно від бажання такої людини.

Практика Європейського суду з прав
людини, яка відповідно до ст. 17 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини» є джерелом права,
також свідчить про те, що право на
звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строку для звернення до
суду за захистом порушених прав.

Так, згідно статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Таким чином позов ОСОБА_1 за період 22
травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01
січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01
січня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01
січня 2011 року по 21 січня 2011 року,
включно, підлягає залишенню без
розгляду у зв'язку з пропуском строку
звернення до суду.

Щодо посилань позивача на ст. 76 Закону
України «Про використання ядерної
енергії та радіаційну безпеку,
відповідно до якої право на подання
позову про відшкодування ядерної
шкоди, заподіяної життю і здоров'ю
особи, не обмежується строком давності,
суд апеляційної інстанції вважає за
необхідне зазначити наступне.

Правовідносини по даній категорії
справ розглядаються, в першу чергу,
виходячи з правомірності або
неправомірності дій органу владних
повноважень, строк оскарження яких
передбачений Кодексом
адміністративного судочинства
України, а тому положення статті 76
Закону України "Про використання
ядерної енергії та радіаційну безпеку"
від 08.02.1995 року, яким встановлено що
право на подання позову про
відшкодування ядерної шкоди,
заподіяної життю і здоров'ю особи,
строком давності не обмежується до
даних правовідносин не застосовується.

У відповідності до посилань Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
щодо відсутності в резолютивній
частині оскаржу вальної постанови
періоду за який має бути проведено
перерахунок пенсії позивача, колегія
суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
зазнає.

Пунктом 7 Закону України від 14.06.2011 р.
№3491-VI "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік" установлено, зокрема, що у 2011
році норми і положення статей 39, 50, 51, 52,
54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання приведеної норми
Кабінетом Міністрів України 06.07.2011 року
прийнято Постанову «Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» №745, яка набрала
чинності 23.07.2011 року. Вказаною
постановою встановлено, порядок та
розміри виплат пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено причинний
зв'язок інвалідності з Чорнобильською
катастрофою та щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Вказані нормативні акти є чинними, отже
виплату позивачу додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю згідно ст. 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з урахуванням норм ч.1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» необхідно здійснити по 22
липня 2011 року,включно.

Відповідно до пунктів 3,4 частини 1
статті 202 Кодексу адміністративного
судочинства України підставами для
скасування судового рішення та
ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Враховуючи те, що в адміністративному
позові позивач просить зобов'язати
відповідача провести перерахунок та
виплату щомісячної додаткової пенсії
згідно ст.51 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а судом першої інстанції
зроблено висновок про те, що позивач
користується пільгами встановленими
ст. ст. 50,53 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та має право на отримання
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком, що
свідчить про невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм матеріального, суд
апеляційної інстанції вважає за
необхідне скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову.

Керуючись: пунктом 3 частини 1
статті 198, 205, 207 КАС України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя -
задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 29 липня 2011 року -
скасувати та прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково .

Визнати протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
щодо нездійснення перерахунку та
виплати ОСОБА_1 у повному обсязі
додаткової пенсії відповідно до ст. ст.
49,51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період з 22 січня 2011 року
по 22 липня 2011 року, включно, в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Саксаганському районі
м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області провести ОСОБА_1 перерахунок та
виплату додаткової пенсії відповідно
до ст. ст. 49,51 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком ,
обрахованих відповідно до ч.1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 22 січня 2011
року по 22 липня 2011 року, включно, з
урахуванням отриманих ним сум за
вказаний період.

Позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 22
травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01
січня 2009 року по 31 січня 2009 року, з 01
січня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 01
січня 2011 року по 21 січня 2011 року -
залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова