Справа № К/9991/26725/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/26725/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В.
(доповідач),
суддів:Заїки М.М., Стародуба О.П., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління праці
та соціального захисту населення
Добропільської міської ради Донецької
області про визнання дій протиправними
та стягнення заборгованості з
соціальних виплат по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, за касаційною скаргою Управління
праці та соціального захисту населення
Добропільської міської ради Донецької
області на постанову Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 24 лютого 2009 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 вересня
2009 року, -

встановив:

У грудні 2008 року ОСОБА_4 звернулася в
суд з позовом, якому, після уточнення 28
січня 2009 року позовних вимог, просила
визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
Добропільської міської ради Донецької
області неправомірними і стягнути з
відповідача на її користь недоплачену
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за 2007-2008
роки в розмірі 6200,50грн.

Постановою Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 24 лютого 2009 року, залишеною без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 вересня
2009 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Добропільської міської ради Донецької
області щодо відмови в нарахуванні,
призначенні та виплаті позивачеві
допомоги до догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з липня по грудень включно 2007
року. Зобов'язано відповідача
здійснити нарахування та виплату з
державного бюджету на користь ОСОБА_4
недоотриману допомогу за
липень-грудень 2007 року в розмірі 1863,12
грн. В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі Управління праці
та соціального захисту населення
Добропільської міської ради Донецької
області, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та прийняти нове
рішення, яким визнати дії управління
правомірними.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно частин 1, 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

За перевіркою матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_4 є матір'ю
малолітньої дитини, ІНФОРМАЦІЯ_1,
перебуває на обліку в Управлінні праці
та соціального захисту населення
Добропільської міської ради Донецької
області, їй призначено допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року № 107-VI - правовідносини
щодо виплати допомоги регулювалися
Законом України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року
№ 2811-ХII, дія якого поширювалася на осіб,
не застрахованих у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13), та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» від 18 січня 2001 року № 2240-III,
який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими законами. Зокрема, статтею 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими

народженням та похованням» було
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом. Частиною 1 статті 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» було встановлено, що допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Тобто, закон, відповідно до якого
повинна бути призначена позивачеві
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, її
розмір та порядок нарахування,
визначається в залежності від статусу
позивача в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Вирішуючи даний спір суд першої
інстанції, з рішенням якого погодився
апеляційний суд, виходив з того, що
позивач згідно статті 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
має право на отримання недоплаченої
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007
року в розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років у сумі 1863,12 грн., тобто,
відповідно як не застрахована особа у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.
Позовні вимоги за 2008 рік задоволенню не
підлягають.

Згідно довідки про отримання
(неотримання) допомог, виданої
Управлінням праці та соціального
захисту населення Добропільської
міської ради Донецької області у
листопаді 2008 року, ОСОБА_4 перебуває на
обліку в зазначеному управлінні та
отримує допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку як
працююча особа.

Тобто, вирішуючи спір суд першої
інстанції не з'ясував належним чином
статус позивача в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, а також
безпідставно обрав такий спосіб
захисту порушених прав ОСОБА_4, як
стягнення з Управління праці та
соціального захисту населення
Добропільської міської ради Донецької
області недоплаченої допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в конкретно визначеній
грошовій сумі, оскільки
адміністративний суд не може
перебирати на себе функцію органу, на
який законодавством покладено
повноваження щодо нарахування такої
допомоги.

Частиною 2 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(у редакції, чинній на час звернення до
суду із вказаним позовом) передбачено,
що для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Позивач отримувала допомогу до догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку щомісячно і знала про
її розмір.

Помилковим є висновок суду першої
інстанції, що звернувшись в суд з цим
позовом 16 грудня 2008 року, ОСОБА_4 не
пропустила встановлений статтею 99
Кодексу адміністративного судочинства
України строк для звернення до
адміністративного суду щодо частини
позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України (у редакції, чинній на час
звернення до суду із вказаним позовом)
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Суд апеляційної інстанції на допущені
порушення уваги не звернув.

Необхідно звернути увагу, що пунктами
23, 25 розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
внесені відповідні зміни до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» і Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням». Зокрема, змінами до статті
13 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», його дію
поширено на застрахованих осіб.
Частину 1 статті 15 вказаного Закону
викладено в такій редакції: «Допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень», а пункт 3
розділу VIII «Прикінцеві положення»
цього Закону - у такій редакції:
«Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 1 січня 2008 року - 50
відсотками, з 1 січня 2009 року - 75
відсотками, з 1 січня 2010 року - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців». Із Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» було виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України Рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України», в тому числі й пункт 25
розділу ІІ цього Закону щодо
виключення статей 40-44 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Конституційним Судом України Рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію положення
статей 40-44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», а попередні редакції
статей 13, 15 та пункту 3 розділу VIII
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
відновили свою дію з 1 січня 2009 року.

Відповідно до частини 2 статті 227
Кодексу адміністративного
судочинства України підставою для
скасування судових рішень судів першої
та (або) апеляційної інстанцій і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Оскільки передбачені процесуальним
законодавством межі перегляду справи в
касаційній інстанції не дають їй права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями чи
відхилені ними, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази, рішення судів
попередніх інстанцій підлягають
скасуванню з направленням справи
на новий розгляд до суду першої
інстанції. Під час нового розгляду
справи суду слід взяти до уваги
викладене в цій ухвалі, всебічно, повно
й об'єктивно встановити
обставини, які підлягають доведенню в
судовому процесі відповідно до
предмету спору.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Добропільської міської ради Донецької
області - задовольнити частково.

Постанову Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 24 лютого 2009 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 вересня
2009 року - скасувати, а справу за позовом
ОСОБА_4 до Управління праці та
соціального захисту населення
Добропільської міської ради Донецької
області про визнання дій протиправними
та стягнення заборгованості з
соціальних виплат по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку - направити до суду першої
інстанції на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Стародуб О.П.