Справа № 804/12976/13-а
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2014 рокусправа № 804/12976/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Нагорної Л.М.

суддів: Мельника
В.В. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового
засідання: Федосєєвої Ю.В.

представника позивача - ОСОБА_1 (договір
від 08.08.2013)

представників відповідача - Полівчука
Д.П. та Алексєєнко А.В. (довіреність від
10.01.2014)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_4

на ухвалу Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 13
січня 2014 року у справі № 804/12976/13-а за
позовом ОСОБА_4 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Дніпропетровській області в особі
Відділу дозвільної системи,
ліцензування та державного охоронного
нагляду Управління громадської
безпеки про визнання рішення
протиправним, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 13 січня 2014
року адміністративний позов ОСОБА_4 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області в особі
Відділу дозвільної системи,
ліцензування та державного охоронного
нагляду Управління громадської
безпеки про визнання протиправним та
нечиним рішення Відповідача щодо
визнання непридатним до використання
за прямим призначенням та знищення
належного йому газового пістолета
«РГ-725» кал. 9мм. НОМЕР_1 та визнання
протиправними дій Відповідача щодо
знищення даного пістолета було
залишено без розгляду у зв'язку з
пропуском строку звернення до
адміністративного суду.

Не погодившись з ухвалою суду,
ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій
просив скасувати ухвалу
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 13 січня 2014
року та направити справу на новий
розгляд.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги посилався на те, що судом першої
інстанції не було зроблено висновки
щодо всіх заявлених позовних вимог, а
саме - щодо визнання дій протиправними.
Зазначає, що йому стало відомо про
винесення певних рішень Відповідача
лише 22.08.2013 р. з постанови
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду № 804/9261/13-а, а
саме - під час судового розгляду по
даній справі Позивачу стало відомо, що
Головним управлінням Міністерства
внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області в особі
Відділу дозвільної системи,
ліцензування та державного охоронного
нагляду Управління громадської
безпеки було прийняте конкретне
рішення та вчинено протиправні
дії.(а.с.105-108)

Відповідач надав до суду
заперечення проти задоволення
апеляційної скарги. Зазначають, що
посилання Позивача на той факт, що
судом першої інстанції не було
вирішено питання щодо всіх позовних
вимог, не відповідає дійсності, адже з
описової частини ухвали
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 13 січня 2014
року вбачається, що судом були
досліджені усі позовні вимоги як
відносно визнання протиправним та
нечинним рішення, так і відносно
визнання протиправними дій
Відповідача. Звертають увагу на те, що
ОСОБА_4 11.10.2010 р. в уточненому позові
чітко зазначив, що йому стало відомо, що
належний йому газовий пістолет «РГ-725»,
кал.9 мм. НОМЕР_1 був знищений, чим
порушено його майнові права. Жодних
належних доказів на підтвердження того
факту, що Позивачу стало відомо про
порушення його прав з боку Відповідача
лише у серпні 2013 року наведено не
було.(а.с.121-123)

У судовому засіданні апеляційної
інстанції представник Позивача вимоги
апеляційної скарги підтримав та просив
її задовольнити із підстав, у ній
зазначених. Наполягав на тому, що само
по собі зазначення ОСОБА_4 у жовтні 2010
року в уточненому позові про те, що йому
із повідомлення Відповідача стало
відомо, що вищевказаний газовий
пістолет «РГ-725» кал. 9мм. НОМЕР_1 знищено
і при цьому будь-яких правових підстав
знищення належного йому майна не
зазначено, що свідчить про порушенням
його прав , не є підставою вважати, що
саме тоді Позивач дізнався про
порушення своїх прав, оскільки
Відповідач так і не надав на той час до
суду конкретного рішення та не
представ доказів на підтвердження
факту знищення пістолету.

Представники Відповідача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечували, посилаючись на
безпідставність її доводів.

Заслухавши сторони, перевіривши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

При винесенні рішення суд першої
інстанції виходив з того, що з огляду на
час , коли Позивачу стало відомо про
порушення його прав, пов'язаних із
неправомірними діями Відповідача по
факту знищення його майна - газового
пістолета (жовтень 2010 року), та
враховуючи час звернення до суду із
вищевказаним адміністративним позовом
(жовтень 2013 року), слід визнати, що
Позивачем пропущено без поважних
причин шестимісячний строк звернення
до суду за захистом порушених прав,
свобод та інтересів, передбачений ч.2
ст. 99 КАС України.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду першої інстанції,
виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів
справи, адміністративний позов,
відповідно до якого ОСОБА_4 просив
визнати протиправним та нечинним
рішення Відповідача щодо визнання
непридатним до використання за прямим
призначенням та знищення належного
йому газового пістолета «РГ-725», кал.9 мм
НОМЕР_1 та просив визнати протиправними
дії Відповідача щодо знищення
належного йому газового пістолета
«РГ-725», кал.9 мм НОМЕР_1, поданий ОСОБА_4
до суду 02 жовтня 2013 року. (а.с.3-9)

Відповідно до змісту
адміністративного позову, ОСОБА_4
зазначає, що про факт знищення його
майна, а саме - газового пістолета
«РГ-725», кал.9 мм НОМЕР_1, йому стало
відомо лише 07 серпня 2013 року у судовому
засіданні по справі № 804/9261/13-а. Крім
того, лише 22.08.2013 року Відповідач надав
два письмових документи щодо цих
обставин - Акт технічного стану
вилученої зброї від 08.02.2010р. та Акт
знищення вилученої зброї № 34 від
02.04.2010р.. (а.с.6,7)

За таких обставин представник
Позивача зазначає, що строк звернення
до суду Позивачем не пропущено, отже,
відсутні підстави заявляти клопотання
про його поновлення та зазначати будь
які причини щодо цього.

Разом з тим, із матеріалів справи
слідує, що ОСОБА_4 у вересні 2009 року до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська подавалася позовна
заява про витребування майна з чужого
незаконного володіння, у тому числі і
зазначеного пістолета. (а.с.78-79)

21.10.2010 р. ОСОБА_4 була подана
уточнена позовна заява про відновлення
порушених прав, витребування майна з
чужого незаконного володіння,
стягнення матеріальної та моральної
шкоди. Обґрунтовуючи свою заяву
Позивач зазначав, що йому у
попередньому судовому засіданні 11.10.2010
р. стало відомо, що газовий пістолет
«РГ-725», кал.9 мм НОМЕР_1 було знищено,
будь-яких правових підстав знищення
належного йому майна не зазначено, що
свідчить про порушенням його прав. При
цьому в прохальній частині уточненої
позовної заяви Позивач , зокрема,
просив суд стягнути з ТОВ «Бумеранг» та
Головного управління МВС України в
Дніпропетровській області в особі
Відділу дозвільної системи Управління
громадської безпеки солідарно
матеріальну шкоду у розмірі вартості
нового газового пістолету «РГ-725», кал.9.
Вказана заява підписана ОСОБА_4
особисто. (а.с.86-88)

За таких обставин, колегія суддів
приходить погоджується з висновком
суду першої інстанції, що про факт
знищення газового пістолету «РГ-725»,
кал.9 мм НОМЕР_1, а отже, і про
неправомірні дії Відповідача та
порушення своїх прав у зв'язку з цим
(будь-яких правових підстав знищення
належного йому майна не зазначено)
ОСОБА_4 стало достовірно відомо саме у
жовтні 2010 року, про що Позивачем
особисто зазначено в уточненій
позовній заяві, і у зв'язку з чим ним
було змінено позовні вимоги саме про
відшкодування шкоди у розмірі вартості
знищеного пістолета, який, за словами
Позивача, був майже новий, бо він не
зробив з нього жодного пострілу. (а.с.55)

Як на час подання
адміністративного позову, так і на
момент прийняття судом оскаржуваної
ухвали, відповідно до частини першої
статті 99 КАС України, адміністративний
позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Частиною другою цієї статті
визначено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Таким чином, з огляду на дату звернення
ОСОБА_4 до суду першої інстанції за
захистом своїх прав, а саме - 02.10.2013 року,
та враховуючи день, коли Позивач
дізнався про таке порушення (11.10.2010р.),
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
пропуск строку звернення до суду.

Крім того, Позивачем не заявлялося
клопотання про поновлення строку
звернення до суду із зазначенням
поважних причин такого пропуску, як і
не надавалося жодних доказів на
підтвердження того, що про факт
знищення газового пістолета він
дізнався лише у серпні 2013 року.

Посилання заявника апеляційної скарги
на те, що Відповідачем при розгляді
цивільної справи до серпня 2013 року не
надавалось ніяких письмових доказів на
підтвердження своїх дій щодо знищення
газового пістолета, що виключало
можливість звернення до суду за
захистом порушених прав, у тому числі і
щодо неправомірності дій Відповідача
при знищенні вказаного пістолета,
визнаються колегією суддів
безпідставними та такими, що не
спростовують висновок суду щодо
пропуску строків звернення до суду за
захистом порушених прав.

Адже час, коли особа дізналась чи
повинна була дізнатись про порушення
своїх прав, і час, коли надаються докази
на підтвердження, чи спростування
факту порушення прав особи - не є
тотожними поняттями. При цьому
відсутність бажання отримати від
Відповідача самостійно, чи за
допомогою суду будь-які докази з часу,
коли особа вважає, що її права порушено
(Позивач жодного разу не звертався до
Відповідача щодо витребовування
конкретного рішення), не свідчить про
відсутність у особи можливості
скористатись своїм правом на судовий
захист (стаття 6 КАС України) з
обов'язком дотриманням при цьому
строків звернення до суду (стаття 99 КАС
України).

Згідно п.9 ч.1 ст. 155 цього ж Кодексу
суд своєю ухвалою залишає позовну
заяву без розгляду, якщо позовну заяву
подано з пропущенням встановленого
законом строку звернення до
адміністративного суду і суд не
знайшов підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними.

За таких обставин, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
те, що Позивачем пропущено строк
звернення до суду за захистом своїх
порушених прав, свобод та інтересів та
роз'яснив при цьому права Позивача,
регламентовані частиною 3 статті 155 КАС
України.

Посилання заявника апеляційної
скарги на те, судом першої інстанції не
було зроблено висновки щодо всіх
заявлених позовних вимог, визнаються
колегію суддів безпідставними та
такими, що спростовуються
мотивувальною частиною судового
рішення.

У межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог підстави для
скасування чи зміни судового рішення
відсутні.

На підставі викладеного,
керуючись п.1 ч.1 ст. 199 ст.ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без
задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 13 січня 2014
року у справі № 804/12976/13-а - залишити без
змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня її
складення у повному обсязі.

Повний текст ухвали складено 21
березня 2014 року.

Головуючий:
Л.М. Нагорна

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
О.В. Юхименко