Справа № 872/16603/13
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2014 рокусправа № 186/2039/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А.
Лукманової О.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Першотравенської міської
ради Дніпропетровської області на
постанову Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 24
жовтня 2013 року у справі № 186/2039/13-а за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Першотравенської
міської ради Дніпропетровської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

18.10.2013 року позивач звернулась до суду з
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Першотравенської
міської ради Дніпропетровської
області (далі - Управління) про визнання
дій щодо нарахування та виплати їй
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 17 березня 2013 року
протиправними, зобов'язання
відповідача здійснити на її користь
перерахунок державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трьохрічного віку за період з 17 квітня
2013 року в розмірі, передбаченому ст.15
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми", з урахуванням
проведених виплат.

Постановою Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 24
жовтня 2013 року позов задоволено:
визнано неправомірними дії Управління
щодо нарахування та виплати ОСОБА_1
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 18 квітня 2013 року до 17
жовтня 2013 року, зобов'язано Управління
здійснити позивачу перерахунок та
виплатити їй недоплачену державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі, передбаченому ст.15 Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" за період з 18 квітня 2013 року по 17
жовтня 2013 року з урахуванням різниці,
яка була виплачена у цей період та
виплачувати ОСОБА_1 щомісячно,
починаючи з 18 жовтня 2013 року, до
закінчення строку передбаченої
законом виплати, державну допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі,
передбаченому ст.15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми".

Відповідач з таким судовим рішення не
погодився та подав апеляційну скаргу, в
якій просив постанову суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити в частині стягнення
допомоги з 18 квітня 2013 року.

Суд, перевіривши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачка має малолітню доньку -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим
знаходиться на обліку в Управлінні та
отримує допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку, як
особа, що застрахована у системі
соціального загальнообов'язкового
державного соціального страхування, у
розмірі 130 грн. на місяць.

Законом № 2811-ХІІ передбачено, що цей
закон відповідно до Конституції
України встановлює гарантований
державою рівень матеріальної
підтримки сімей з дітьми шляхом
надання державної грошової допомоги з
урахуванням складу сім'ї, її доходів та
віку дітей і спрямований на
забезпечення пріоритету державної
допомоги сім'ям з дітьми у загальній
системі соціального захисту населення.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до інших законодавчих актів України"
ст. 15 Закону № 2811-ХІІ викладено в
наступній редакції: "Допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім`ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень". Проте
відповідно до Прикінцевих положень
Закону України "Про державний бюджет
України на 2008 рік" Розділ І цього Закону
набирає чинності з 01.01.2008 року і діє по
31.12.2008 року. Отже, з 01.01.2009 року ст. 15
Закону № 2811-ХІІ відновила попередню
редакцію, відповідно до якого допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Прожитковий мінімум (відповідно до ст. 1
Закону України "Про прожитковий
мінімум") - вартісна величина
достатнього для забезпечення
нормального функціонування організму
людини, збереження його здоров'я набору
продуктів харчування, а також
мінімального набору непродовольчих
товарів та мінімального набору послуг,
необхідних для задоволення основних
соціальних і культурних потреб
особистості.

Згідно ст. 7 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2013 рік"
прожитковий мінімум для дітей віком до
6 років складає з 1 січня - 972 гривні.

Оскільки ані Законом України "Про
Державний бюджет України на 2013 рік", ані
іншими законами не встановлювалось на
2013 рік іншій, ніж у Законі № 2811-ХІІ
розмір допомоги, спірні відносини
регулюються Законом № 2811-ХІІ, а
положення Постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001
року в тій частині, в якій воно
суперечить названому закону,
застосовуватись не може. Отже, у
відповідача наявний обов'язок
здійснювати виплату державної
допомоги в розмірі, передбаченому
Законом № 2811-ХІІ.

Тобто, своїми діями відповідач порушив
права позивача на гарантовану державою
матеріальну підтримку материнства та
належний соціальний захист, який
гарантується державним соціальним
забезпеченням, що має забезпечувати
рівень життя, не нижчий від
прожиткового мінімуму.

Відповідно до ст.ст. 4, 5, 29, 42 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
право на матеріальне забезпечення та
соціальні послуги за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, мають застраховані
громадяни України, іноземці, особи без
громадянства та члени їх сімей, які
проживають в Україні, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням
страхового випадку в період роботи
(включаючи і час випробування та день
звільнення), якщо інше не передбачено
законодавством.

Одним із принципів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням є державні гарантії
реалізації застрахованими особами
своїх прав.

Право на допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку має
застрахована особа (один із батьків
дитини, усиновитель, баба, дід, інший
родич або опікун), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.

Така правова позиція викладена і в
постанові Верховного Суду України від
25 грудня 2012 року у справі № 21-410а12.

Згідно частини першої статті 244-2 КАС
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Тобто, суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, не впливають на
правильність цих висновків, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

Керуючись ч.1 ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Першотравенської
міської ради Дніпропетровської
області - залишити без задоволення.

Постанову Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 24
жовтня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та відповідно до ч.10
ст.183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Т.С. Прокопчук

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова