Справа № 2а/2506/4723/11
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а/2506/4723/11
Головуючий у 1-й інстанції: Литвиненко
Суддя-доповідач: Кучма
У Х В А Л А

Іменем України

27 березня 2014 року
м. Київ

Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Кучми А.Ю.,

суддів
Аліменка В.О., Безименної
Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Чернігові на постанову
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 28.12.2011 у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові про визнання дій
неправомірними та зобов`язання вчинити
певні дії,-

В С
Т А Н О В И Л А:

25.02.2011 позивач звернувся до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м. Чернігові про визнання
неправомірними дій щодо ненарахування
та невилати додаткової пенсії згідно
ст. 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та надбавки до пенсії як
дитині війни згідно ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
зобов'язання провести перерахунок
пенсії з підвищенням її розміру, як
дитині війни згідно ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» на
30% мінімальної пенсії за віком,
відповідно до розміру мінімальної
пенсії за віком, передбаченої частиною
першою ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 01.01.2009 по 31.12.2009 та з
01.01.2010 по 31.12.2010 з подальшим здійсненням
таких виплат до внесення відповідних
змін до чинного законодавства, які
встановлюють інший розмір вказаних
надбавок та додаткової пенсії з
підвищенням на 75% мінімальної пенсії за
віком, передбаченої частиною першою ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 01.01.2009 по 31.12.2009 та з
01.01.2010 по 31.12.2010 до змін у чинному
законодавстві з подальшим здійсненням
таких виплат до внесення відповідних
змін до чинного законодавства, а також
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату аналогічних перерахувань за
жовтень, листопад, грудень 2008 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Чернігова від 02.03.2011 позовну заяву
залишено без розгляду.

Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 24.03.2011 позов
задоволено частково.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 18.10.2011
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
суду від 02.03.2011 задоволено, ухвалу
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 02.03.2011 скасовано, а справу
в частині позовних вимог за період з
01.10.2008 по 24.08.2010 направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 18.10.2011
апеляційні скарги ОСОБА_2, Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Чернігова
залишено без задоволення, постанову
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 24.03.2011 без змін.

Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 28.12.2011 позовні
вимоги задоволено частково.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
та прийняти нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини справи, наданим
доказам дав правильну правову оцінку і
прийшов до обґрунтованого висновку про
часткове задоволення позову.

Судом першої інстанції встановлено, що
на користь позивача необхідно
здійснити перерахунок та виплату
додаткової пенсії відповідно до ст. 50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з розрахунку 75% від
мінімальної пенсії за віком з 24.10.2008 по
24.08.2010.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є постраждалим внаслідок ЧАЕС
1-ї категорії та інвалідом 2-ї групи,
перебуває на обліку у відповідача.

У відповідності до статті 49 Закону
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Згідно з ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі: інвалідам 2 групи - 75 %
мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Нарахування позивачу додаткової
пенсії відповідно до положень ст. 50 ЗУ
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
відповідачем не здійснено, у зв'язку з
чим він звернувся до суду за захистом
своїх прав.

Всупереч ст. 50 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивачу вказані доплати
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному Постановою КМУ
від 28.05.2008 № 530 «Про деякі питання
соціального захисту окремих
категоріям громадян», а не в кратному
відношенні до мінімальної заробітної
плати, як того вимагає вказаний Закон.

З огляду на те, що ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівнянні з Постановою КМУ № 836 від
26.07.1996 та Постановою КМУ від 28.05.2008 № 530,
відповідач неправомірно виплачував
додаткову пенсію в меншому розмірі ніж
це передбачено ст. 50 зазначеного
Закону.

Окрім того, з матеріалів справи
вбачається, що позивач має статус
дитини війни.

Позивач є особою, що належить до
соціальної категорії громадян «діти
війни» в розумінні ст. 1 ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни», а
відтак, на нього повністю
розповсюджуються всі пільги та
соціальні гарантії, передбачені
зазначеним вище Законом України.

Згідно ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист
дітей війни» особам, що належать до
соціальної категорії громадян «діти
війни», з 01.01.2006 відповідач повинен був
нараховувати та виплачувати щомісячне
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 № 1058, згідно
якої мінімальна пенсія за віком
дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленому для осіб, що втратили
працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб
щорічно встановлюється ЗУ «Про
державний бюджет України» на
відповідний рік.

Всупереч ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист
дітей війни» позивачу щомісячне
підвищення до пенсії виплачувалось
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 № 530.

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни» має
вищу юридичну силу в порівняні з
Постановою Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 № 530. Отже, відповідач
неправомірно виплачував щомісячне
підвищення до пенсії в меншому розмірі
ніж це передбачено ст. 6 зазначеного
Закону.

Отже, доводи апеляційної скарги та
апелянта спростовуються висновками
суду першої інстанції, матеріалами
справи та не відповідають вимогам
чинного законодавства, через що
рішення суду першої інстанції слід
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
- залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова від 28.12.2011 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя
Кучма А.Ю.

Судді:
Аліменко В.О.

Безименна Н.В.