Справа № 9101/4092/2012
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2013-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2013 р. справа № 2а-2591/2011

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Мельника В.В.

суддів: Нагорної Л.М.
Юхименка О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Енергодарської
міської ради Запорізької області на
постанову Енергодарського міського
суду Запорізької області від 01.07.2011
року у справі № 2-а-2591/2011 за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Енергодарської міської ради
Запорізької області про визнання дій
неправомірними та стягнення
недотриманої суми одноразової
допомоги на оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернувся до Енергодарського
місцевого суду Запорізької області з
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Енергодарської міської ради
Запорізької області (далі по тексту -
відповідач), в якому просив визнати
неправомірними дії відповідача в
питанні проведення перерахунку
щорічної грошової допомоги на
оздоровлення за період з 2007 року по 2011
рік; зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплати суму
недоплаченої щорічної грошової
допомоги на оздоровлення в розмірі
передбаченому ст. 48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 2007 року
по 2011 року з урахуванням виплачених
сум.

Постановою Енергодарського міського
суду Запорізької області від 01.07.2011
року адміністративний позов
задоволено частково; визнано
неправомірними дії відповідача при
нарахуванні та виплаті позивачу в
повному обсязі одноразової допомоги на
оздоровлення згідно до ст. 48 Закону
України «Про статус та соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за 2010 рік; зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок та виплати
позивачу одноразової щорічної
допомоги на оздоровлення за 2010 рік у
відповідності до вимог ст. 48 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову
Енергодарського міського суду
Запорізької області від 01.07.2011 року у
справі № 2-а-2591/2011 скасувати та
прийняти нову постанову, якою
відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог.

Дана адміністративна справа
розглянута апеляційним судом
відповідно до ст. 197
КАС України в порядку письмового
провадження.

Перевіривши доводи апеляційної скарги
та матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
матеріалами страви підтверджено, що
позивач є особою евакуйованою із зони
відчуження на Чорнобильській АЕС та
має статус громадянки, постраждалої
внаслідок Чорнобилиської катастрофи 2
категорії, відповідно до чинного
законодавства йому повинна
виплачуватися щорічна допомога на
оздоровлення - в розмір п'яти
мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ст.48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи в редакції
станом на момент здійснення виплат
одноразової допомоги на оздоровлення
за визначений позивачем період
одноразова компенсація евакуйованим
із зони відчуження у 1986 році, включаючи
дітей, виплачується в розмірі три
мінімальні заробітні плати. Щорічна
допомога на оздоровлення виплачується
громадянам за місцем їх проживання
органами соціального захисту
населення. Розмір мінімальної
заробітної плати визначається на
момент виплати.

Стосовно правомірності виплати
одноразової допомоги на оздоровлення
за 2010 рік колегія суддів також
погоджується з судом першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Посилання відповідача в обґрунтування
своїх дій на редакцію ст.48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"з
урахуванням змін, внесених Законом
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України"від 28.12.2007, є
неправомірним, оскільки рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
№ 10-рп/2008 положення вказаного Закону
визнано таким, що не відповідають
Конституції України, а тому дія ст. 48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи"відновлена з 22.05.2008.

Статтею 70 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2010 рік" надано право
Кабінету Міністрів України у 2010 році
встановлювати розмір соціальних
виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.

Проте в 2010 році нормативних актів
Кабінету Міністрів України з приводу
встановлення розмірів виплат
одноразової допомоги на оздоровлення
особам, визначеним ст. 48 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", не
приймалося.

Застосування відповідачем положень
постанови Кабінету Міністрів України
від 12.07.05 № 562 при нарахуванні
одноразової допомоги на оздоровлення є
неправомірним, оскільки означена
постанова суперечить положенням
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи"та не може бути віднесена до
реалізації права, встановленого ст.70
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2010 рік".

Таким чином, виходячи із загальних
засад пріоритетності законів над
іншими підзаконними нормативними
актами, у 2010 році нарахування позивачу
одноразової допомоги на оздоровлення
повинно здійснюватися відповідно до
ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Відсутність грошових коштів на виплату
допомоги на оздоровлення в даному
випадку не позбавляє позивача, як
особу, що має статус особи, що
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, права на отримання цієї
допомоги. Закон України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" не обмежує таке право
наявністю фінансування.

Враховуючи, що держава взяла на себе
обов'язок щодо виплати позивачу
допомогу на оздоровлення у розмірі
трьох мінімальних заробітних плат та
поклала виконання цього обов'язку на
органи соціального захисту населення
за місцем проживання позивача, але вони
не вчинили жодної дії для нарахування
цих коштів та їх виплати, колегія
суддів вважає, що вони не виконали
своїх повноважень без поважних
причини.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.196, 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и В:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Енергодарської міської ради
Запорізької області - залишити без
задоволення.

Постанову Енергодарського міського
суду Запорізької області від 01.07.2011
року у справі № 2-а-2591/2011 - залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Ухвала суду є остаточною і
оскарженню не підлягає відповідно до
ст. 183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий:
В.В. Мельник

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
О.В. Юхименко