Справа № 2а/04703647/12
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2013-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"05" листопада 2013 р. справа №
2а/0470/3647/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Юхименка О.В.,
Проценко О.А.,

при секретарі судового засідання
Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю "Агрокосм"

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
31.05.2012 р. у справі № 2а/0470/3647/12

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрокосм"

до Виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності

про визнання протиправним рішення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому, з урахуванням уточнення та зміни
позовних вимог, просив визнати
протиправним та скасувати рішення
Виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності № 110 вих. 03.-02/1 від 03.02.2012
в частині зобов'язання
Івано-Франківської філії TOB «Агрокосм»
провести, а виконавчій дирекції
Івано-Франківського обласного
відділення Фонду проконтролювати
відповідні коригування суми допомоги
(17512,02грн.), проведеної з порушенням
чинного законодавства, у
бухгалтерському обліку, звітності та
заяві - розрахунку.

Постановою суду в задоволені позову
було відмовлено за безпідставністю
позовних вимог.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач оскаржив її в
апеляційному порядку, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неповне з'ясування судом обставин
справи.

Просить скасувати постанову суду та
ухвалити нову, про задоволення позову в
повному обсязі.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав доводи апеляційної
скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував, просив залишити постанову
суду без змін.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши докази, наявні в
матеріалах справи, перевіривши в межах
доводів апеляційної скарги дотримання
судом першої інстанції норм
процесуального та матеріального права,
суд дійшов висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
розгляду апеляційної скарги, що у
відповідності до п.3 ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням» від 18.01.2001 № 2240
(далі - Закон України № 2240) та пп. «в»,
«г» п. 3.6.«Інструкції про порядок
проведення перевірок страхувальників
по коштах Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, прийняття рішень за їх
результатами та процедуру оскарження»,
яка затверджена постановою правління
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності № 29
від 22.12.2010 та зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 25.03.2011р.
за № 393/19131 (далі - Інструкція № 29),
Виконавчою дирекцією
Івано-Франківського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності (далі ВД
Івано-Франківського OB ФСС з ТВП)
проведено позапланову перевірку по
коштах ФСС з ТВП з приводу порушення
позивачем вимог законодавства при
наданні матеріального забезпечення
застрахованій особі ОСОБА_1, за
результатами якої складено акт від
15.12.2011.

Відповідно до вимог статтей 28, 30 Закону
№ 2240 в редакції, яка діяла до 01.01.2011, що
передбачено абзацем 6 пункту 7 розділу
VIII «Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від
08.07.2010 №2464, за результатами перевірки
прийнято Рішення № 518 від 28.12.2011 про
повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності на
загальну суму 26268,03 грн., в тому числі
17512,02 грн. не прийнято до зарахування
витрат; 8756,01 грн. - накладено штраф 50 % за
порушення порядку використання
страхових коштів.

06.01.2012 за №06-01/1 на зазначене рішення
позивачем було подано скаргу до
Виконавчої дирекції
Івано-Франківського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з ТВП. Рішенням Виконавчої
дирекції Івано-Франківського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з ТВП № 08-09-105
від 25.01.2012 в задоволенні скарги
відмовлено.

03.02.2012 за № 03-02/1 підприємством подано
повторну скаргу до Виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
(надалі - «відповідач»). Рішенням
Виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності № 110 про результати
розгляду скарги вих. 03.-02/1 від 03.02.2012
(підприємством отримано 01.03.2012)
повторну скаргу підприємства
задоволено, рішення Виконавчої
дирекції Івано-Франківського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з ТВП № 518 від
28 грудня 2011 року на загальну суму 26268,03
грн. скасовано та зобов'язано позивача
провести коригування суми допомоги
(17512,02 грн.), проведеної з порушенням
чинного законодавства у
бухгалтерському обліку, звітності та
заяві розрахунку.

Надаючи правову оцінку спірним
відносинам, суд першої інстанції
виходив з того, що під час обчислення
розміру допомоги по вагітності і
пологам позивачем безпідставно
включені у фонд заробітної плати
ОСОБА_1 місячні премії, виплачені на
підставі наказів у період з січня по
квітень 2011 року до затвердження
Положення про преміювання на 2011 рік.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції в цій
частині, виходячи з наступного.

Як вбачається з акта перевірки від
08.09.2011 року, яка була проведена
Територіальною державною інспекцією
праці у Дніпропетровській області (а.с.
88) встановлена відсутність у позивача
Положення про преміювання у період
січень-квітень 2011 року.

Відповідно до положень статті 53 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням", при
обчисленні середньої заробітної плати
(доходу) для забезпечення допомогою по
вагітності та пологах враховуються всі
види заробітної плати (доходу) в межах
граничної суми місячної заробітної
плати (доходу) за відпрацьований час, на
яку нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
відповідно до статті 21 цього Закону.

Відповідно до пункту 7 Порядку
обчислення середньої заробітної плати
для надання допомоги по вагітності та
пологах затвердженого постановою КМУ
від 26.09.2001р. №1266, середня заробітна
плата застрахованої особи
обчислюється виходячи з нарахованої
заробітної плати за видами виплат, що
включають основну та додаткову
заробітну плату, інші заохочувальні та
компенсаційні виплати (у тому числі в
натуральній формі), які визначаються
згідно з нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до Закону
України "Про оплату праці", та
підлягають обкладанню податком з
доходів фізичних осіб, з яких
сплачувалися страхові внески до фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
оплату праці» форми і системи оплати
праці, норми праці, розцінки, тарифні
сітки, схеми посадових окладів, умови
запровадження та розміри надбавок,
доплат, премій, винагород та інших
заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат встановлюються
підприємствами у колективному
договорі з дотриманням норм і гарантій,
передбачених законодавством,
генеральною та галузевими
(регіональними) угодами.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо виплати премій ОСОБА_1
протягом січня-квітня 2011 року без
належних підстав, оскільки всупереч
вимогам ст. 15 Закону України «Про
оплату праці».

Посилання позивача в апеляційній
скарзі на ч. 4 ст. 97 КЗпП України, ст. 15, 22
Закону України «Про оплату праці» є
недоречними, оскільки відповідачем не
оспорюється право власника або
уповноваженого ним органа покращувати
умови праці працівника, але такі дії не
надають переваг працівнику для
отримання страхової виплати, умови
надання якої чітко визначені
постановою КМУ від 26.09.2001р. №1266. Отже, в
даному випадку такі умови дотримані не
були.

Разом з тим, колегія суддів не
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо правомірності
оскаржуваного рішення відповідача про
зобов'язання здійснити коригування
суми допомоги (17512,02грн.), проведеної з
порушенням чинного законодавства, у
бухгалтерському обліку, звітності та
заяві - розрахунку.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд першої інстанції зазначив, що
твердження позивача про те, що жодний
чинний в Україні нормативний акт не
наділяє органи Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності правом зобов'язувати
суб'єктів господарювання здійснювати
будь-які коригування у бухгалтерському
обліку та звітності, є безпідставним.

Однак, при цьому відповідач у
запереченнях на позов та на апеляційну
скаргу посилається на положення п. 7.2, ч.
2 п. 7.9. Порядку формування та подання
страхувальниками звітності по коштах
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
затвердженого постановою правління
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
18.01.2011 року № 4.

Відповідно до п. 7.2. Порядку, за
наявності методологічних або
арифметичних помилок (наприклад,
відмінність показників у різних
таблицях звіту за формою Ф4-ФСС з ТВП
щодо витрат за рахунок коштів Фонду,
невідображення або невірне
відображення суми коштів, отриманих
від органу Фонду на надання
матеріального забезпечення
застрахованим особам, невідображення
сум донарахованих страхових внесків,
пені, штрафів та неправомірно
витрачених страхових коштів, які
страхувальником не оскаржуються або
процедура оскарження завершена),
виявлених при прийманні звітів
відповідальною особою органу Фонду,
страхувальнику має бути запропоновано
самостійно виправити виявлені помилки.
Ці пропозиції не можуть бути підставою
для неприйняття звіту. У разі відмови
страхувальника виправити помилки
орган Фонду зобов'язаний самостійно
визначити відповідні показники,
врахувати їх при складанні зведених
звітів, після чого, за необхідності,
проводиться перевірка цього
страхувальника.

Частиною 2 пункту 7.9 Порядку № 4
визначено, що помилки минулих років, що
стосуються фінансових показників (про
донараховані або нараховані помилково
суми страхових внесків, страхові
внески, донараховані внаслідок зайво
нарахованих сум допомоги),
відображаються в рядку 3 таблиці І
звіту за формою Ф4-ФСС з ТВП.

Проте, оскарженим Рішенням №110
відповідач зобов'язує, а не пропонує
позивачу здійснити коригування і
здійснює це не під час прийняття
звітності. Крім того, допущені, з точки
зору відповідача, помилки не є
методологічними або арифметичними, а
процедура оскарження не закінчена.

Отже, колегія суддів вважає, що
наведений нормативний акт не наділяє
відповідача правом зобов'язувати
суб'єктів господарювання
(страхувальників) здійснювати
відповідні коригування.

Таким чином, на думку колегії суддів,
суд першої інстанції при прийнятті
оскаржуваної Постанови, в порушення
норм частини 2 статті 19 Конституції
України допустив розширювальне
тлумачення пунктів 7.2 та 7.9 Порядку
формування та подання
страхувальниками звітності по коштах
загальнообов'язкового державного
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності, затвердженого
Постановою правління Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності від 18.01.2011 №4,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 24.03.2011р. за №392/19130,
збільшивши обсяг повноважень
відповідача, що надані зазначеними
положеннями Порядку.

Оскільки позивач вимагає визнати
протиправним та скасувати рішення
Виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності № 110 вих. 03.-02/1 від 03.02.2012
в частині зобов'язання
Івано-Франківської філії TOB «Агрокосм»
провести, а виконавчій дирекції
Івано-Франківського обласного
відділення Фонду проконтролювати
відповідні коригування суми допомоги
(17512,02грн.), проведеної з порушенням
чинного законодавства, у
бухгалтерському обліку, звітності та
заяві - розрахунку з двох правових
підстав, колегія суддів вважає, що
позов підлягає задоволенню через
прийняття відповідачем рішення поза
межами своїх повноважень.

Крім того, слід зазначити, що
скасовуючи рішення виконавчої
дирекції Івано-Франківського
обласного відділення № 58 від 28 грудня
2011 року про повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій,
відповідач у рішенні № 110 від 03.02.2012
року фактично не вирішує питання щодо
суми допомоги, а лише зобов'язує
здійснити коригування.

За таких обставин колегія суддів
доходить висновку, що суд першої
інстанції порушив норми матеріального,
що призвело до неправильного вирішення
справи, що є підставою для скасування
постанови суду з ухваленням нового
рішення відповідно до ст. 202 КАС
України.

Керуючись ст. 196, 198, 202 Кодексу
адміністративного судочинства,
апеляційний суд

Постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Агрокосм"
задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
31.05.2012 р. у справі № 2а/0470/3647/12 скасувати.

Позов задовольнити повністю. Визнати
протиправним та скасувати рішення
Виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності № 110 вих. 03.-02/1 від 03.02.2012
в частині зобов'язання
Івано-Франківської філії TOB «Агрокосм»
провести, а виконавчій дирекції
Івано-Франківського обласного
відділення Фонду проконтролювати
відповідні коригування суми допомоги
(17512,02грн.), проведеної з порушенням
чинного законодавства, у
бухгалтерському обліку, звітності та
заяві - розрахунку.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
О.В. Юхименко

Суддя:
О.А. Проценко