Справа № 148/4516/13-а
Суддя: Ковганич С. В.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 148/4516/13-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(винесена в скороченому провадженні)

18 березня 2014 року
Тульчинський районний суд

Вінницької області

Суддя Тульчинського районного суду
Вінницької області Ковганич С.В.
розглянув у порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Пенсійного фонду України у
Вінницькій області про перерахунок та
виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Вінницькій області про перерахунок та
виплату заборгованості по пенсії,
мотивуючи свої вимоги тим, що він є
потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС 4
категорії і проживає на території зони
посиленого радіоекологічного
контролю. А також те, що він народився у
1938 році і відповідно до ст. 1 Закону
України № 2195-ІV від 18 листопада 2004 року
«Про соціальний захист дітей війни» є
дитиною війни. Ст. 6 вищевказаного
закону передбачено, що дітям війни
пенсії, або довічне грошове утримання
чи державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії
підвищується на 30 % мінімальної пенсії
за віком і яка йому частково не
виплачувалась. Крім того, це право
гарантується Конституцією України.

Станом на 28.07.2011 року він одержує пенсію
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" із змінами та доповненнями та
отримує додаткову пенсію, як
постраждалий внаслідок Чорнобильської
катастрофи, а також як дитина війни.

Вважає, що відповідач не доплачує йому
пенсію, яку повинен виплачувати
відповідно до ст.ст.39,51 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а також
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» .

Просить визнати дії Головного
управління Пенсійного фонду України в
Вінницькій області щодо відмови йому у
перерахунку пенсії протиправними та
зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в Вінницькій
області здійснити перерахунок та
виплату заборгованості до пенсії
відповідно ст.ст.39,51 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а також
здійнити перерахунок та виплату
щомісячної доплати до пенсіїв в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» .

Відповідач надав суду заперечення щодо
заявлених вимог позивача, в яких
зазначив, що пенсія позивачу
призначена і виплачується відповідно
до вимог чинного законодавства
України. Будь-яких порушень зі сторони
Головного управління Пенсійного фонду
України у Вінницькій області допущено
не було.

Дослідивши докази та давши їм належну
правову оцінку, суд вважає, що позов в
частині позовних вимог щодо ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни» підлягає частковому
задоволенню, а в частині позовних вимог
щодо ст.ст.39, 51 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" слід
відмовити, так як згідно представленої
копії паспорта громадянина України
(а.с.6) позивач зареєстрований в АДРЕСА_1,
що не відноситься зони
радіоекологічного забруднення
внаслідок чорнобильської катастрофи.
Доказів, що позивач проживає в АДРЕСА_2
чи іншому населеному пункті, який
відноситься до зони посиленого
радіоекологічного контролю позивачем
не надано..

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
являється пенсіонером і отримує пенсію
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" із змінами та доповненнями, що
підтверджується копією пенсійного
посвідчення НОМЕР_1 та перебуває на
обліку в Головному управлінні
Пенсійного фонду України в Вінницькій
області, як непрацюючий пенсіонер. Має
статус дитини війни відповідно до ст.1
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", що підтверджується копією
паспорта громадянина України (а.с.6) та
копією пенсійного посвідчення з
відміткою "дитина війни" (а.с.5).

Останній звертався з заявою до
Головного управління Пенсійного фонду
України у Вінницькій області про
перерахунок призначеної йому пенсії
відповідно до вищевказаних Законів.

Проте, Головне управління Пенсійного
фонду України у Вінницькій області, в
своєму листі від 28.07.2011 року відмовили
йому в перерахунку пенсії, яка
призначена і виплачується відповідно
до Закону України «"Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" із змінами та доповненнями та
додаткова пенсія, на підставі Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
та щомісяна державна соціальна доплата
до пенсії як дитині війни згідно ст.6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", Постанови Кабінету
Міністрів № 530 від 28 травня 2008 року та
Законів України «Про державний бюджет
2008 року», «Про державний бюджет 2009
року» та «Про державний бюджет 2010
року».

Що стосується ст.39 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», то Головне
управління Пенсійного фонду України у
Вінницькій області в своєму листі
зазначив, що для поновлення виплати
надбавки за проживання у зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, як непрацюючому пенсіонеру,
позивачу необхідно було надати заяву
та докази уповноваженого органу про
фактичне місце проживання в зоні
радіоекологічного забруднення із
зазначенням часу, з якого він проживає
в с.Журавлівка та завірену копію
трудової книжки (а.с.8). Але позивачем не
надано такі докази відповідачу та
суду.

Відповідно до ч.2 ст.5 КАС України
провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.

В постанові Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 01.11.1996 року «Про
застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя», звернуто
увагу, що оскільки Конституція України,
як зазначено в її статті 8, має найвищу
юридичну силу, а її норми є нормами
прямої дії, суди при розгляді
конкретних справ мають оцінювати зміст
будь-якого Закону чи іншого
нормативно-правового акту з точки зору
його відповідності Конституції і в
усіх необхідних випадках
застосовувати Конституцію як акт
прямої дії.

При вирішенні даної конкретної справи,
суд також керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України, громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

У відповідності до ст. 39 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають у зоні посиленого
радіологічного контролю, підвищуються
на одну мінімальні заробітну плату.

Згідно ст. 49 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», пенсії особам, віднесеним
до категорій 1, 2, 3. 4, встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до четвертої категорії
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, з
розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» непрацездатні громадяни
мають право отримувати доплати,
надбавки та підвищення до зазначених
виплат, додаткову пенсію в порядку та
за рахунок коштів, визначених
законодавством.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" від
18.11.2004 року пенсія або довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога дітям війни, що виплачується
замість пенсії підвищується на 30%
мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 2 ст. 3 даного Закону державні
соціальні гарантії дітям війни,
встановлені цим Законом, не можуть бути
обмежені або скасовані іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007
рік», з метою приведення окремих норм
законів у відповідність із цим Законом,
було зупинено дію статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» на 2007 рік.

Проте рішенням Конституційного Суду
України від 09.07.2007 року №6-рп/2007
положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»,
яким зупинено дію ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
визнано неконституційним з
зазначенням у п. 5 рішення суду на
преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції даного рішення та
обов'язковим до виконання для всіх
органів виконавчої влади.

Підпунктом 2 п. 41 розділу ІІ Закону
України «Про державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року норми ст. 6 Закону від 18.11.2004 року
щодо розмірів підвищення пенсії дітям
війни викладено в новій редакції, а
саме дітям війни, крім тих, на яких
поширюється дія Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», до пенсії або
щомісячного довічного утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії,
виплачується підвищення у розмірі
надбавки, встановленої для учасників
війни.

Відповідно до ст. 14 ч. 4 Закону України
від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», учасникам війни
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищується на 10% прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Разом з тим, рішенням Конституційного
Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008
(справа щодо предмета та змісту Закону
про Державний бюджет України) зміни,
внесені підпунктом 2 п. 41 розділу ІІ
Закону України від 28.12.2007 року «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» щодо
розмірів підвищення до пенсії дітям
війни визнано такими, що не
відповідають Конституції України, є
неконституційними.

Відповідно до ст. 152 ч. 2 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Статтею 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»
Кабінету міністрів України надано
право у 2009 році встановлювати розміри
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.
Названа норма передбачає встановлення
в абсолютних сумах розмірів лише тих
виплат, вихідним критерієм розрахунку
яких є розмір мінімальної заробітної
плати. Відповідно її дія не поширюється
на спірні відносини, оскільки розмір
зазначених соціальних виплат, згідно
із Законом України «Про соціальний
захист дітей війни» залежить від
розміру мінімальної пенсії за віком.

Аналогічне положення викладене в ст. 70
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік».

Отже, нарахування та виплата у 2006-2010
роках дітям війни підвищення до пенсії
або щомісячного грошового довічного
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, повинні здійснюватися
відповідно до норм Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» від 18
листопада 2004 року.

Розмір мінімальної пенсії за віком,
згідно ст. 28 ч. 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (№1058-ІV) встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.
Законом, який визначає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, є Закон
України «Про Державний бюджет України»
на відповідний рік.

Крім того, суд враховує і рішення
Конституційного Суду України від 25.01.2012
року № 3-рп/2012, відповідно до якого
Конституційним Судом України
визначено, що однією з ознак України як
соціальної держави є забезпечення
загальносуспільних потреб у сфері
соціального захисту за рахунок коштів
Державного Бюджету України виходячи з
фінансових можливостей держави, яка
зобов'язана справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України. При
цьому рівень державних гарантій права
на соціальний захист має відповідати
Конституції України, а мета і засоби
зміни механізму нарахування
соціальних виплат та допомоги -
принципам пропорційності і
справедливості. Повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України. Суди
під час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються принципом
законності. Цей принцип передбачає
застосування судами законів України, а
також нормативно-правових актів
відповідних органів державної влади,
виданих на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України, в
тому числі нормативно-правових актів
Кабінету Міністрів України, виданих у
межах його компетенції, на основі і на
виконання Бюджетного кодексу України,
закону про Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Кабінетом Міністрів України 06.07.2011 року
прийнято постанову № 745 «Про
встановлення деяких витрат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23.07.2011 року.

А тому до набрання чинності зазначеною
постановою Кабінету Міністрів України,
тобто до 23.07.2011 року, при вирішенні
справ цієї категорії щодо розміру
пенсії постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи, особам
проживаючим в зоні посиленого
радіоекологічного контролю,
застосуванню підлягають положення ст.
39, 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а при вирішенні справ
категорії «діти війни» положення ст. 6
ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».
Із 23.07.2011 року правомірність дій
суб'єктів владних повноважень у
зазначених категоріях справ судам
необхідно перевіряти на відповідність
вимогам Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» та Постанови
Кабінету Міністрів від 06.07.2011 року №745
«Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету».

Таким чином, суд, при вирішенні справи
керується Конституцією України, як
Основним Законом, також Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» та Законом України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік» та
враховує прийняту 06.07.2011 року Кабінетом
Міністрів України Постанову № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», якою встановлено
розміри виплат особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи та прийняту 23.11.2011 року
Кабінетом Міністрів України Постанову
№ 1210 «Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, відповідач, а так само його
посадові особи, при виконанні своїх
функцій, в даному випадку нарахування
та проведення пенсійних виплат, мають
діяти у спосіб визначений Конституцією
України, законами України, та іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідними органами в
межах делегованих їм повноважень.

За таких обставин судом не встановлено
протиправність дій відповідача в
частині позовних вимог відповідно до
ст.ст.39, 51 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» натомість з'ясовано, що
Головне управління Пенсійного фонду
України у Вінницькій області діяли у
спосіб та в межах встановлених чинним
їм повноважень.

Вирішуючи питання про задоволення
вимог позивача, суд враховує положення
ст. 99 КАС України, відповідно до якої
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав.

В даному випадку, враховуючи
представленні докази та вимоги
позивача, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню в межах строку позовної
давності, який має обчислюватись з дня
звернення позивача до суду з позовною
заявою, яка зареєстрована - 23.08.2011 року,
тому перерахунок і виплата коштів має
проводитись відповідно до ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" з 1.03.2011 року включно, з
врахуванням фактично отриманих виплат.

Вимоги позивача щодо стягнення коштів
до вказаного вище строку, відповідно до
ст. 100 КАС України, підлягають залишенню
без розгляду.

Щодо вимоги про зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату коштів, відповідно до вимог ст.
ст.39,51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» судом відмовлено, так як
позивачем не надо підтверджуюччих
доказів про фактичне місце проживання
в зоні радіоекологічного забрудення.

Подальші нарахування та виплати мають
здійснюватись з 23.07.2011 року на підставі
правового регулювання виплати як
основної так і додаткової пенсії,
відповідно до Конституції України, як
Основного Закону, Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», Закону
України «Про державний бюджет …» на
відповідний рік, а також з врахуванням
прийнятих, в межах своєї компетенції,
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, якими
встановлюються виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, а також дітям війни та
виплачуватись до втрати такого права
на отримання даних пенсійних виплат, в
тому числі скасування чи зміни діючого
законодавства, що регулює дані питання.

При задоволенні вимог позивача,
враховуючи положення ст. 256 КАС України,
суд вважає, що постанова може бути
допущена до негайного виконання в
межах суми стягнення за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись 2, 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», ст.ст. 2, 6-10, 17, 104, 105, 121, 158-162,
257 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України у Вінницькій
області про визнання дій
протиправними, зобов'язання
нарахування щомісячної доплати до
пенсії задоволити частково.

Визнати дії Головного управління
Пенсійного фонду України у Вінницькій
області щодо перерахунку та виплати
доплати до пенсії ОСОБА_1 в частині
недоотриманої щомісячної доплати до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» в період до 23.07.2011 року -
протиправними.

Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України у Вінницькій
області провести перерахунок ОСОБА_1,
починаючи з 1.03.2011 року та виплатити до
часу втрати такого права щомісячну
доплату до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», встановленою ч. 1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму, для осіб, які
втратили працездатність, з урахуванням
раніше виплачених сум.

Вимоги щодо стягнення коштів до
початку перебігу строку позовної
давності залишити без розгляду.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанову суду допустити до негайного
виконання в межах суми стягнення за
один місяць.

Судові витрати компенсувати за рахунок
держави.

Апеляційну скаргу на постанову суду
може бути подано до Вінницького
апеляційного адміністративного суду
через Тульчинський районний суд
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Суддя: