Справа № 872/6094/13
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2013-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2013 р. справа № 804/2299/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Проценко О.А.
Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Шелепової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 15 лютого 2013
року у справі № 804/2299/13-а за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Міністерства внутрішніх
справ України на Придніпровській
залізниці про стягнення
заборгованості по заробітній платі та
інших виплатах, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив стягнути з Управління
Міністерства внутрішніх справ України
на Придніпровській залізниці
заборгованість з виплати грошової
компенсації за не використані дні
щорічної відпустки, заборгованість з
виплати середнього заробітку за весь
час затримки розрахунку,
заборгованість по компенсації з 27
квітня 2011 року по день фактичного
розрахунку, заборгованість з виплати
одноразової грошової допомоги в
розмірі 25% місячного грошового
забезпечення за кожний повний
календарний рік служби, заборгованість
з виплати одноразової грошової
допомоги в розмірі двомісячного
грошового забезпечення.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 15 лютого 2013
року адміністративний позов залишений
без розгляду з підстав пропуску
позивачем строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
частиною 3 статті 99 Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Не погодившись із рішенням суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення норм
процесуального права, просить
скасувати оскаржену ухвалу суду та
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.
Апелянт зазначає, що до звернення до
суду з адміністративним позовом, він
скористався правом досудового
врегулювання спору, направивши
відповідачу вимогу про виплату
заборгованості із заробітної плати та
інших виплатах, проте, отримавши 04
лютого 2013 року відмову, 12 лютого 2013 року
звернувся до суду з адміністративним
позовом у строки, визначені законом.

У судове засідання позивач та
відповідач, належним чином повідомлені
про день, місце і час розгляду
апеляційної скарги, доказом чого є
повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення, не прибули, про причини
неприбуття не повідомив.

Відповідно до частини 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Справа розглянута у відповідності до
приписів частини 1 статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за якими у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги
дійшла висновку про наявність підстав
для її задоволення, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, з 15
січня 2000 року по 27 квітня 2011 року ОСОБА_1
працював в Управлінні Міністерства
внутрішніх справ України на
Придніпровській залізниці. Наказом
начальника УМВС України на
Придніпровській залізниці від 27 квітня
2011 року №38 о/с був звільнений з органів
внутрішніх справ за власним бажанням
згідно з Положенням про проходження
служби рядовим та начальницьким
складом ОВС у запас (з постановкою на
військовий облік). Наявність станом на
12 лютого 2013 року заборгованості із
виплати заробітної плати та інших
виплат стало підставою для звернення
до суду.

Залишаючи позовну заяву без розгляду,
суд першої інстанції дійшов висновку
про пропуск позивачем строку звернення
до адміністративного суду України,
встановленого частиною 3 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України.

З такими висновками суду, викладеними в
оскарженій ухвалі, колегія суддів не
погоджується та вважає за необхідне
зазначити наступне.

За приписами статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
захисту прав, свобод та інтересів особи
цим Кодексом та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

У частині першій статті 233 Кодексу
законів про працю України передбачено
скорочені строки позовної давності для
звернення працівника до суду: один
місяць - у справах про звільнення; три
місяці - щодо вирішення інших трудових
спорів. Однак відповідно до частини
другої статті 233 Кодексу "у разі
порушення законодавства про оплату
праці працівник має право звернутися
до суду з позовом про стягнення
належної йому заробітної плати без
обмеження будь-яким строком".

Під заробітною платою, що належить
працівникові, або, за визначенням,
використаним у частині другій статті 233
Кодексу законів про працю України,
належною працівнику заробітною платою
необхідно розуміти усі виплати, на
отримання яких працівник має право
згідно з умовами трудового договору і
відповідно до державних гарантій,
встановлених законодавством для осіб,
які перебувають у трудових
правовідносинах з роботодавцем,
незалежно від того, чи було здійснене
нарахування таких виплат.

Таким чином, у разі порушення
роботодавцем законодавства про оплату
праці не обмежується будь-яким строком
звернення працівника до суду з позовом
про стягнення заробітної плати, що йому
належить, тобто усіх виплат, на які
працівник має право згідно з умовами
трудового договору і відповідно до
державних гарантій, встановлених
законодавством, незалежно від того, чи
було здійснене роботодавцем
нарахування таких виплат.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом про стягнення
заборгованості з виплати грошової
компенсації за невикористані дні
щорічної відпустки та одноразової
грошової допомоги, його позов підлягає
розгляду без обмеження строком
звернення до суду.

Відповідно до частини 1 статті 204
Кодексу адміністративного судочинства
України підставами для скасування
ухвали суду, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направлення справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції є: 1)
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи; 2)
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими; 3)
невідповідність висновків суду
обставинам справи; 4) порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що порушення норм
процесуального права призвели до
неправильного вирішення питання, тому
ухвала Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 15 лютого 2013
року підлягає скасуванню з
направленням справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 195-196, 199, 204, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 15 лютого 2013
року у справі № 804/2299/13-а - скасувати.

Справу №804/2299/13-а направити до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду для
продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складення
її тексту у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна