Справа № 821/3823/13-а
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/3823/13-а

Категорія: 5.1.2 Головуючий в 1 інстанції:
Циганій С.І.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Одесі апеляційну
скаргу Державної екологічної
інспекції Північно-Західного регіону
Чорного моря на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 12
листопада 2013 року у справі за
адміністративним позовом Державної
екологічної інспекції
Північно-Західного регіону Чорного
моря до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про зупинення господарської
діяльності, -

В С Т А Н О В И В:

Державна екологічна інспекція
Північно-Західного регіону Чорного
моря (далі - Інспекція, позивач)
звернулася до суду з адміністративним
позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1, відповідач),
у якому просила зупинити його
господарську діяльність до моменту
отримання дозволу та лімітів на обсяги
утворення та розміщення відходів у 2013
році.

В обґрунтування позивач зазначив, що в
ході проведення перевірки відповідача
встановлено факт провадження
господарської діяльності без
одержання документів дозвільного
характеру у сфері господарської
діяльності, а саме, не отримано дозвіл
на розміщення та ліміт на утворення та
розміщення відходів на 2013 рік, що є
порушенням вимог Закону України «Про
відходи».

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 12 листопада
2013 року в задоволенні
адміністративного позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі Інспекції
ставиться питання про скасування
судового рішення у зв'язку з порушенням
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

У судове засідання суду апеляційної
інстанції представники сторін не
з'явилися, про день, час та місце
розгляду справи, сповіщені належним
чином, про причини неявки до суду не
повідомили.

Зважаючи на зазначене, суд апеляційної
інстанції розглянув справу в порядку
письмового провадження, відповідно до
приписів п.1 ч.1 ст. 197 КАС України.

З'ясувавши обставини справи, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню на наступних підставах.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що на підставі наказу від
05 вересня 2013 року №536 та направлення
від 06 вересня 2013 року №100714 посадовими
особами Держекоінспекції у період з 11
вересня 2013 року по 12 вересня 2013 року
проведено планову перевірку ФОП ОСОБА_1
на відповідність дотримання вимог
природоохоронного законодавства про
охорону, використання і відтворення
риби та інших живих ресурсів, якою
встановлено порушення вимог ст.ст. 32, 33
Закону України «Про відходи» та ст. 55
Закону України «Про охорону
навколишнього природного середовища»,
та про що складено акт перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства в галузі охорони
атмосферного повітря, водних і
земельних ресурсів щодо поводження з
відходами та небезпечними хімічними
речовинами.

11 вересня 2013 року державним
екологічним інспектором з охорони
навколишнього природного середовища
Чорного моря відносно ФОП ОСОБА_1
складено протокол №105235 про
адміністративне правопорушення.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції зазначив,
що висновки позивача є
необґрунтованими, непідтвердженими
матеріалами справи та такими, що не
засновані на законі.

Згідно із вимогами ст. 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів вважає, що при
постановленні рішення, судом першої
інстанції було вірно відмовлено у
задоволенні позову, однак мотиви з яких
це було зроблено, є помилковими.

Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 20-2 Закону
України «Про охорону навколишнього
природного середовища» від 25 червня 1991
року №1264-XII, до компетенції
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів, у сфері охорони
навколишнього природного середовища
належить обмеження чи зупинення
(тимчасове) діяльності підприємств і
об'єктів незалежно від їх
підпорядкування та форми власності,
якщо їх експлуатація здійснюється з
порушенням законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
вимог дозволів на використання
природних ресурсів, з перевищенням
нормативів гранично допустимих
викидів впливу фізичних та біологічних
факторів і лімітів скидів забруднюючих
речовин.

Так, центральним органом виконавчої
влади, що реалізує державну політику із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів, у сфері охорони
навколишнього природного середовищ
відповідно до Положення про Державну
екологічну інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України від 13 квітня 2011 року №454/2011 є
Держава екологічна інспекція України,
діяльність якої спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра екології та
природних ресурсів.

Відповідно до п.1 Положення про
державну екологічну інспекцію в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
затвердженого Наказом Міністерства
екології та природних ресурсів України
04 листопада 2011 року №429, державна
екологічна інспекція в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі -
Держекоінспекція) є територіальним
органом Державної екологічної
інспекції України, який діє у складі
Держекоінспекції України і їй
підпорядковується.

Відповідно до підп. «м» п. 2 ч. 4
Положення, Держекоінспекція України
відповідно до покладених завдань,
зокрема, здійснює державний нагляд
(контроль) за додержанням центральними
органами виконавчої влади та їх
територіальними органами, місцевими
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування в частині
здійснення делегованих їм повноважень
органів виконавчої влади,
підприємствами, установами та
організаціями незалежно від форми
власності і господарювання,
громадянами України, іноземцями та
особами без громадянства, а також
юридичними особами - нерезидентами
вимог законодавства про поводження з
відходами.

Згідно з пп.6.1 п.6 Положення,
Держекоінспекція для виконання
покладених на неї завдань має право
приймати рішення про обмеження чи
зупинення (тимчасово) діяльності
підприємств і об'єктів незалежно від їх
підпорядкування та форми власності,
якщо їх експлуатація здійснюється з
порушенням законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
вимог дозволів на використання
природних ресурсів, з перевищенням
нормативів гранично допустимих
викидів впливу фізичних та біологічних
факторів і лімітів скидів забруднюючих
речовин, за винятком суб'єктів
підприємницької діяльності
(інвесторів), що провадять свою
діяльність відповідно до
законодавства про угоди щодо розподілу
продукції.

Отже, з системного аналізу
вищенаведених норм чинного
законодавства, суд апеляційної дійшов
висновку про те, що позивач,
встановивши здійснення господарської
діяльності відповідача з порушенням
вимог природоохоронного законодавства
мав право прийняти рішення про
обмеження чи зупинення (тимчасово)
діяльності фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1.

Зважаючи на зазначене, та керуючись ч.2
ст. 200 КАС України, колегія суддів
вважає що помилковість мотивів суду
першої інстанції щодо відмови у
задоволенні позову, не може бути
підставою для скасування правильного
по суті рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
екологічної інспекції
Північно-Західного регіону Чорного
моря - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 10 грудня 2013
року у справі за позовом Державної
екологічної інспекції
Північно-Західного регіону Чорного
моря до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про зупинення господарської
діяльності - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку ст. 254 КАС України та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Доповідач - суддя
І.О.Турецька

суддя Л.В.
Стас

суддя І.П.
Косцова