Справа № 0870/9957/12
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року
м. Київ К/800/40323/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Суддя-доповідач:Вербицька
О.В.Судді: Маринчак Н.Є. Муравйов
О.В.розглянувши у попередньому
судовому засіданні

касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Запоріжжі Державної податкової
служби

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 23.01.2013 р.

та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11.07.2013 р.

у справі № 0870/9957/12

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Запорізький завод
феросплавів»

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Запоріжжі Державної податкової служби,
Управління державної казначейської
служби України в м. Запоріжжя
Запорізької області

про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство
«Запорізький завод феросплавів» (далі -
позивач, ПАТ «Запорізький завод
феросплавів») звернулось до суду з
позовом до Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Запоріжжі Державної податкової служби
(далі - відповідач-1, СДПІ по роботі з ВПП
у м. Запоріжжі) та Управління державної
казначейської служби України в м.
Запоріжжя Запорізької області (далі -
відповідач-2, УДКСУ в м. Запоріжжя) про
визнання протиправними дій.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 23.01.2013 р.
позов задоволено. Визнано протиправною
бездіяльність СДПІ по роботі з ВПП у м.
Запоріжжі, яка виразилася у ненаданні
до органу казначейства висновку про
відшкодування ПАТ «Запорізький завод
феросплавів» податку на додану
вартість по декларації за квітень 2011
року. Стягнуто з Державного бюджету
України в Запорізькій області на
користь ПАТ «Запорізький завод
феросплавів» суму податку на додану
вартість, що підлягає відшкодуванню з
Державного бюджету України по
декларації з податку на додану
вартість за квітень 2011 року.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11.07.2013 р. постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
23.01.2013 р. залишено без змін.

У касаційній скарзі СДПІ по роботі з
ВПП у м. Запоріжжі, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального права,
просить скасувати постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 23.01.2013 р. та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11.07.2013 р. і ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.

У письмовому запереченні на касаційну
скаргу ПАТ «Запорізький завод
феросплавів», посилаючись на те, що
касаційна скарга є необґрунтованою,
просить залишити її без задоволення, а
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 23.01.2013 р. та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11.07.2013 р. - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів, враховуючи межі
касаційної скарги, дійшла висновку про
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачем до СДПІ по
роботі з ВПП у м. Запоріжжі була подана
декларація з ПДВ за квітень 2011 року, в
якій визначено суму податку на додану
вартість, що підлягає бюджетному
відшкодуванню з державного бюджету на
рахунок платника у банку, в розмірі 2 482
282,00 грн.

Вказана декларація була прийнята СДПІ
по роботі з ВПП у м. Запоріжжі 20.05.2011 р.

28.07.2011 р. відповідачем-1 за результатами
перевірки було складено акт №
177/08-08/00186542 про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ПАТ «Запорізький завод
феросплавів» з питання достовірності
нарахування від'ємного значення
податку на додану вартість за березень
2011 року та суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника у банку за
квітень 2011 року, яка виникла за рахунок
від'ємного значення з ПДВ, що
декларувалось у березні 2011 року.

Згідно з актом перевірки відповідач - 1
зробив висновки про порушення
позивачем вимог ст. 198 та 200 Податкового
кодексу України та виніс податкові
повідомлення-рішення: № від 10
серпня 2011 року, яким позивачу зменшено
суму бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість за квітень
2011 року на суму 2 482 282, 00 грн. та
застосовано штрафну фінансову санкцію
у розмірі 1 грн.; № від 10 серпня 2011
року, яким позивачу зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість за березень 2011 року на
суму 2 482 282,00 грн.; № від 10 серпня
2011 року, яким позивачу визначено
податкове зобов'язання за платежем -
податок на додану вартість у сумі 3 131
668,00 грн. та застосовано штрафну
фінансову санкцію у розмірі 1 грн.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 03.03.2011 р. у
справі № 2а-0870/6850/11 позов було
задоволено повністю, скасовано
податкові повідомлення-рішення від
10.08.2011 р. та фактично підтверджено право
позивача на отримання бюджетного
відшкодування по декларації з ПДВ за
квітень 2011 року.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 07.06.2012 р. постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
03.03.2011 р. залишено без змін.

Відповідно до п. 200.15 ст. 200 Податкового
кодексу України у разі якщо за
результатами перевірки сум податку,
заявлених до відшкодування, платник
податку або орган державної податкової
служби розпочинає процедуру
адміністративного або судового
оскарження, орган державної податкової
служби не пізніше наступного робочого
дня після отримання відповідного
повідомлення від платника або ухвали
суду про порушення провадження у
справі зобов'язаний повідомити про це
орган Державного казначейства України.
Орган Державного казначейства України
тимчасово припиняє процедуру
відшкодування в частині оскаржуваної
суми до набрання законної сили судовим
рішенням.

Після закінчення процедури
адміністративного або судового
оскарження орган державної податкової
служби протягом п'яти робочих днів, що
настали за днем отримання відповідного
рішення, зобов'язаний подати органу
Державного казначейства України
висновок із зазначенням суми податку,
що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно з п. 200.13 ст. 200 Податкового
кодексу України на підставі отриманого
висновку відповідного органу
державної податкової служби орган
Державного казначейства України видає
платнику податку зазначену в ньому
суму бюджетного відшкодування шляхом
перерахування коштів з бюджетного
рахунка на поточний банківський
рахунок платника податку в
обслуговуючому банку протягом п'яти
операційних днів після отримання
висновку органу державної податкової
служби.

Відповідно до п. 200.23 ст. 200 Податкового
кодексу України суми податку, не
відшкодовані платникам протягом
визначеного цією статтею строку,
вважаються заборгованістю бюджету з
відшкодування податку на додану
вартість.

У відповідності до ч. 3 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Згідно з ч. 5 зазначеної статті ухвала
суду апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, ухвала суду апеляційної
інстанції у справі № 2а-0870/6850/11 отримана
відповідачем-1 17.10.2012 р.

З огляду на викладене, суди попередніх
інстанцій дійшли правильного висновку,
що відповідний висновок відповідачем -
1 до органу казначейської служби
поданий не був, внаслідок чого сума
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість по декларації за
квітень 2011 року не була перерахована
відповідачем - 2 на рахунок позивача, що
призвело до порушення його прав.

Таким чином, саме за вищевказаних
обставин справи, суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли
правильного висновку, з яким
погоджується колегія суддів
касаційної інстанції, щодо
обґрунтованості заявлених позивачем
вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що в межах касаційної
скарги порушень судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено,
правова оцінка обставин у справі дана
вірно.

За таких обставин, касаційна скарга
відповідача-1 підлягає відхиленню, а
постанова Запорізького окружного
адміністративного суду від 23.01.2013 р. та
ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11.07.2013 р. залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 210, 214 - 215, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Запоріжжі
Державної податкової служби відхилити.

2. Постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
23.01.2013 р. та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11.07.2013 р. залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строк та у порядку,
визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя-доповідач
О.В. Вербицька

Судді
Н.Є.
Маринчак

О.В. Муравйов