Справа № 872/11089/13
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2014 рокусправа №
185/5053/13-а(2-а/185/123/13)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чепурнова Д.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 07 червня
2013 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
соціального захисту населення
Павлоградської районної державної
адміністрації, третя особа - Центр по
нарахуванню і виплаті допомог та
здійсненню контролю за правильністю
призначення та виплати пенсій і
цільових грошових допомог
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації про стягнення щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2013 року позивач
звернувся до суду першої інстанції з
позовом до Управління соціального
захисту населення Павлоградської
районної державної адміністрації, в
якому просив визнати дії відповідача
незаконними та протиправними,
зобов'язати Управління соціального
захисту населення Павлоградської
районної державної адміністрації
нарахувати ОСОБА_1, як учаснику війни
відповідно Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та зобов'язати
провести виплату у відповідності до
Закону №367-14, з урахуванням виплати, яка
була здійснена (розмір недоплаченої
одноразової допомоги - 2547 грн.)

Постановою Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 07 червня 2013 року, прийнятою
у відкритому судовому засіданні, у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за
2013 рік - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову суду першої
інстанції, та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі. Вважає, що рішення суду
першої інстанції прийнято з порушенням
норм процесуального та матеріального
права.

Відповідач заперечень на
апеляційну скаргу не подавав,
постанову суду першої інстанції не
оскаржував.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи із наступного.

З матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_1 є учасником війни, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією посвідчення серії НОМЕР_1
(а.с.3) та відповідно до ст. 14 ЗУ "Про
статус ветеранів війни, гарантій їх
соціального захисту" має право на
отримання разової грошової допомоги до
5 травня.

Позивачу як учаснику війни
щорічну разову грошову допомогу до 5-го
травня, відповідачем було виплачено у
2013 році у розмірі 135 грн.

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач у 2013 році
правомірно нарахував та виплатив
щорічну разову грошову допомогу до 5
травня позивачеві у розмірі 135 грн., що
відповідає законодавству України,
діючому на час виплати.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ст. 14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» у редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин, щорічно до 5 травня
учасникам війни виплачується разова
грошова допомога у розмірах, які
визначаються Кабінетом Міністрів
України в межах бюджетних призначень,
встановлених законом про Державний
бюджет України.

Відповідно до правової позиції
Конституційного Суду України,
викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011
року № 20-рп/2011, передбачені законами
соціально-економічні права не є
абсолютними. Механізм реалізації цих
прав може бути змінений державою,
зокрема, через неможливість їх
фінансового забезпечення шляхом
пропорційного перерозподілу коштів з
метою збереження балансу інтересів
усього суспільства. Конституційний Суд
України виходить з того, що надання
Верховною Радою України права Кабінету
Міністрів України встановлювати у
випадках, передбачених законом,
порядок та розміри соціальних виплат
та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, пов'язується з його функціями,
визначеними в пунктах 2, 3 статті 116
Конституції України.

Згідно прийнятого 25.01.2012 року
рішення Конституційного Суду України
№3-рп/2012, яким встановлено, що суди під
час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються Законами
України, а також нормативно-правовими
актами відповідних органів державної
влади, виданих на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією України та законами
України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції, на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Отже, станом на час виплати
позивачу вказаної соціальної виплати
Кабінет Міністрів України мав право
регулювати порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

Згідно п.1 ч.1 Постанови Кабінету
Міністрів України від 13 березня 2013 року
№149 «Деякі питання виплати у 2013 році
разової грошової допомоги,
передбаченої Законами України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань»
встановлено, що у 2013 році виплата
разової грошової допомоги,
передбаченої Законами України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" та "Про жертви
нацистських переслідувань" (далі -
грошова допомога), проводиться до 5
травня Міністерством соціальної
політики шляхом спрямування коштів
Міністерству соціальної політики
Автономної Республіки Крим,
структурним підрозділам з питань
соціального захисту населення
обласних, Київської та
Севастопольської міських державних
адміністрацій (далі - органи
соціального захисту населення) для їх
перерахування через поштові
відділення зв'язку або банки на особові
рахунки громадян за місцем отримання
пенсії (особам, які не є пенсіонерами, -
за місцем їх проживання) у таких
розмірах:

5) учасникам війни та колишнім в'язням
концентраційних таборів, гетто, інших
місць примусового тримання, особам, які
були насильно вивезені на примусові
роботи, дітям партизанів, підпільників,
інших учасників боротьби з
націонал-соціалістським режимом у тилу
ворога - 135 гривень.

А тому, дії відповідача після 26.12.2011
року (відповідно до рішення
Конституційного Суду України № 20-рп/2011
від 26 грудня 2011 року) щодо проведення
виплати щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня позивачу
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України №1381 від 28 грудня 2011
року слід вважати правомірними,
оскільки вони відповідали діючому
законодавству, регулюючому спірні
правовідносини.

Отже, доводи апеляційної скарги
не спростовують зроблений судом першої
інстанції висновок, підстави для
скасування чи зміни судового рішення
відсутні.

При розгляді даної справи колегія
суддів керувалася змістом рішень
Конституційного Суду України від 26
грудня 2011 року № 20-рп/2011 та № 3-рп/2012 від
25 січня 2012 року.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 197, п.1 ч.1 ст. 198
ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 07 червня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду є
остаточною та оскарженню не підлягає
відповідно до ч.10 ст. 183-2 КАС України.

Головуючий:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова