Справа № 804/1983/14
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 р. Справа № 804/1983/14

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючий суддя за участю:Букіна Л. Є.,
секретаря судового засідання
позивачаЧервяченко Д.В., ОСОБА_3,
представників відповідача Засименко
П.О., Надтока Ю.В., Полуектов С.Ю.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції про
визнання протиправною та скасування
постанови, визнання протиправними дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3.)
звернувся до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції (далі -
відповідач, Жовтневий ВДВС), у якому
просить:

- визнати незаконною та скасувати
постанову Жовтневого ВДВС від 20.01.2014
року №41542532 про відкриття виконавчого
провадження;

- визнати незаконною та скасувати
постанову Жовтневого ВДВС від 20.01.2014
року №41542532 про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження;

- визнати незаконними дії начальника
Жовтневого ВДВС Полуектова С.Ю.,
старшого виконавця Надтоки Ю.В. та
державного виконавця Засименко П.О.
щодо винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження від 20.01.2014 року
№41542532 та постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 20.01.2014 року №41542532.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що оскаржені постанови
винесені із порушенням вимог чинного
законодавства, оскільки виконавчий
документ направлено на виконання після
спливу строку його пред'явлення до
виконання; відсутні підстави для
прийняття постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, оскільки відповідної
заяви для його прийняття не було; на
думку позивача начальник Жовтневого
ВДВС не здійснює контроль за діями
державних виконавців, які діяли поза
межами законодавства.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, просив позов
задовольнити повністю, надав
пояснення, аналогічні доводам позовної
заяви.

Представники відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечували,
пояснили, що постанова про відкриття
виконавчого провадження від 20.01.2014 року
№41542532 прийнята державним виконавцем у
відповідності до норм чинного
законодавства, оскільки подана в межах
строків представлення виконавчого
документа до виконання. Щодо прийняття
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 20.01.2014 року №41542532 зазначено, що вона
була прийнята помилково та момент
звернення позивача до суду скасована
начальником Жовтневого ВДВС.

Заслухавши пояснення позивача та
представників відповідача, дослідивши
письмові докази, долучені до
матеріалів справи, проаналізувавши
чинне законодавство, суд доходить
висновку, що адміністративний позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України «Про виконавче
провадження».

Судом встановлено, що Відділом
Державтоінспекції Дніпропетровського
міського управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Дніпропетровській
області прийнято постанову від 01.09.2013
року №195876 про накладення на ОСОБА_3
штрафу у розмірі 255 грн.

Строк пред'явлення до примусового
виконання постанови ВДАІ про
притягнення до адміністративної
відповідальності від 01.09.2013 року про
накладення на ОСОБА_3 штрафу у розмірі
255 грн. згідно до вимог п.1 ч.1 статті 22
Закону України «Про виконавче
провадження» - до 01.12.2013 року.

У межах встановленого Законом України
«Про виконавче провадження» строку,
25.11.2013 року ВДАЇ направлено для
примусового виконання постанову №195876
від 01.09.2013 року про накладення на ОСОБА_3
штрафу у розмірі 255 грн.

Заяву про примусове виконання
зареєстровано в Жовтневому ВДВС 16.01.2014
року (а.с.14).

Жовтневим ВДВС прийнято постанову від
20.01.2014 року №41542532 про відкриття
виконавчого провадження та постанову
від 20.01.2014 року №41542532 про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження.

Помилковим є твердження позивача як на
підставу для скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження
пропуск строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання,
оскільки постанову про накладення
штрафу направлено в межах
встановленого строку, що
підтверджується копією супровідного
листа, долученого до матеріалів справи
(а.с.35-36).

Помилкове зазначення в постанові про
відкриття виконавчого провадження
іншого державного виконавця, ніж того,
у провадження якого перебуває
виконавчий документ, не є підставою для
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження та не звільняє
боржника від обов'язку сплатити штраф
за постановою ВДАІ про притягнення до
адміністративної відповідальності від
01.09.2013 року, яка набрала законної сили
та підлягає виконанню, а тому позовні
вимоги в частині скасування постанови
про відкриття виконавчого провадження
є безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню.

Згідно частини 3 статті 19 України «Про
виконавче провадження» у заяві про
відкриття виконавчого провадження
щодо виконання рішення про майнове
стягнення стягувач має право просити
державного виконавця накласти арешт на
майно та кошти боржника та оголосити
заборону на його відчуження.

Як вбачається зі змісту заяви, остання
не містить вимогу про накладення
арешту на майно та кошти боржника та
оголошення заборони на його
відчуження.

Разом з тим, позовна вимога про
визнання незаконною та скасування
постанови Жовтневого ВДВС від 20.01.2014
року №41542532 про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
не підлягає задоволенню, оскільки вона
скасована начальником Жовтневого ВДВС
20.01.2014 року в межах здійснення контролю
за законністю виконавчого провадження,
про що прийнято відповідну постанову,
копію якої долучено до матеріалів
справи (а.с.55).

Щодо ненаправлення на виконання
постанови 20.01.2014 року про скасування
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
20.01.2014 року відповідачем надано
відомості про те, що постанова про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження не
направлялась особам, яким вона була
адресована, для виконання (а.с.65).

Твердження позивача про те, що замість
постанови про скасування постанови про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження державним
виконавцем повинна бути прийнята
постанова про зняття арешту з майна,
слід зазначити наступне.

Згідно з ч.2 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
Суд розглядає адміністративні справи
не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог.

Згідно позовних вимог позивач просив
скасувати постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 20.01.2014 року, що саме
було зроблено начальником Жовтневого
ВДВС 20.01.2014 року. Позовні вимоги не
містять прохання зобов'язати
державного виконавця прийняти
постанову про зняття арешту з майна.

З огляду на правомірність прийняття
відповідачем оскарженого рішення про
відкриття виконавчого провадження,
також враховуючи, що постанова про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження на момент
розгляду справи скасована, позовна
вимога про визнання протиправними дій
без пред'явлення позовної вимоги про
зобов'язання вчинити певні дії не має
своїм правовим наслідком захист прав
позивача, тому заявляючи таку вимогу
позивач обрав неналежний спосіб
захисту свої прав, свобод та інтересів,
а тому суд доходить висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог у
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження, а у разі її апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
судового рішення суду апеляційної
інстанції.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у десятиденний
строк з дня отримання копії постанови,
виготовленої у повному обсязі.

Повний текст постанови складений
04.03.2014 року.

Головуючий суддя
Л.Є. Букіна