Справа № 805/3232/14
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2014 р.
Справа №805/3232/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 12 год. 42
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючий суддя: Куденков К.О.

при секретарі: Афоніній Г.Р.

за участю:

представника позивача: Дордочкіна
К.В.

представника відповідача: Соловей
Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні позовну заяву
Амвросіївської міської ради до Відділу
Державної виконавчої служби
Амвросіївського районного управління
юстиції про визнання неправомірними
дій, скасування постанови, зобов'язання
вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Амвросіївська міська рада (надалі -
позивач) звернулась до суду із
адміністративним позовом до Відділу
Державної виконавчої служби
Амвросіївського районного управління
юстиції (надалі - відповідач, ВДВС
Амвросіївського РУЮ) про визнання
неправомірними дій державного
виконавця ВДВС Амвросіївського РУЮ
Соловей Романа Юрійовича щодо відмови
у відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання постанови
адміністративної комісії при
виконавчому комітеті Амвросіївської
міської ради №40 від 26.12.2013р.; скасування
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) від 05.02.2014р.; зобов'язання
ВДВС Амвросіївського РУЮ вирішити
питання про прийняття до виконання
постанови №40 від 26.12.2013р.

Позов мотивовано відмовою відповідача
у відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання постанови
адміністративної комісії при
виконавчому комітеті Амвросіївської
міської ради №40 від 26.12.2013р. у зв'язку з
невідповідністю виконавчого документа
вимогам ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження», а саме,
відсутністю ідентифікаційного номеру
боржника. Позивач вважає, що у
постанові №40 від 26.12.2013р. зазначені всі
необхідні відомості, які ідентифікують
боржника, а відсутність
ідентифікаційного номеру не є
перешкодою для виконання постанови
адміністративної комісії. Також,
позивач зазначає, що державний
виконавець може в межах наданих йому
повноважень встановити
ідентифікаційний номер боржника.

Представник позивача у судовому
засіданні від 24.03.2014р. позовні вимоги
підтримав та просив адміністративний
позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач надав письмові заперечення
на позовну заяву, якими просив
відмовити у задоволенні позовних
вимог, посилаючись на відсутність в
постанові адміністративної комісії
при виконавчому комітеті
Амвросіївської міської ради №40 від
26.12.2013р. ідентифікаційного номеру
боржника. Також, відповідач зазначив,
що вказана постанова не була скріплена
гербовою печаткою.

Представник відповідача у судовому
засіданні від 24.03.2014р. адміністративний
позов не визнав та просив відмовити у
задоволені позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
адміністративного позову, дійшов
наступних висновків.

Адміністративною комісією при
виконавчому комітеті Амвросіївської
міської ради прийнято постанову №40 від
26.12.2013р., якою за порушення ст.152 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення накладено на ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, адміністративне
стягнення у вигляді штрафу розміром
двадцять неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян - 340,00 грн.

У вказаній постанові відсутні
відомості щодо ідентифікаційного
номеру ОСОБА_3. Також, вказана постанова
скріплена не гербовою печаткою.

Постановою Відділу Державної
виконавчої служби Амвросіївського
районного управління юстиції від
05.02.2014р. ВП №41887350 відмовлено у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання постанови №40
від 26.12.2013р.

Згідно вказаної постанови, виконавчий
документ не відповідає вимогам ст.18
Закону України «Про виконавче
провадження». При цьому суд звертає
увагу на те, що відповідачем не
зазначено, яким саме вимогам для
виконавчого документа не відповідає
постанова №40 від 26.12.2013р.

Спірна постанова отримана позивачем
26.02.2014р., що підтверджується відбитком
штемпелю на супровідному листі від
05.02.2014р. №15-219.

Частиною 3 ст.181 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що відповідачем у справах
з приводу рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби є відповідний орган державної
виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із ч.1 статті 25 Закону України
від 21 квітня 1999 року N 606-XIV «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Вимоги до виконавчого документа
закріплені у статті 18 Закону України
«Про виконавче провадження».

Пунктом 3 частини 1 статті 18 Закону
України «Про виконавче провадження»
встановлено, що у виконавчому
документі зазначаються повне
найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.

Із наведеного законодавчого припису
вбачається, що зазначення у
виконавчому документі індивідуального
ідентифікаційного номеру фізичної
особи-боржника є обов'язковою вимогою
до виконавчого документа.

Таким чином, з метою додержання
встановлених ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження» вимог до
виконавчого документа адміністративна
комісія при виконавчому комітеті
Амвросіївської міської ради повинна
була зазначити у постанові №40 від
26.12.2013р. ідентифікаційний номер ОСОБА_3.

Суд зазначає, що необхідність
зазначення ідентифікаційного номеру
не залежить від наявності у державного
виконавця можливості встановити такі
відомості самостійно.

Частиною 3 ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
виконавчий документ повинен бути
підписаний уповноваженою посадовою
особою із зазначенням її прізвища та
ініціалів і скріплений печаткою.
Скріплення виконавчого документа
гербовою печаткою є обов'язковим у
разі, якщо орган (посадова особа), який
видав виконавчий документ, за законом
зобов'язаний мати печатку із
зображенням Державного Герба України.

Представник позивача у судовому
засіданні надала пояснення за якими
адміністративна комісія при
виконавчому комітеті Амвросіївської
міської ради не використовує гербову
печатку.

Суд зазначає, що відповідачем не
наведено жодного обґрунтування щодо
встановленого законом зобов'язання
адміністративним комісіям при
виконавчих органах міських рад мати
гербову печатку.

Пунктом 6 частини 1 статті 26 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону.

Згідно ч.2 статті 26 Закону України «Про
виконавче провадження», про відмову у
відкритті виконавчого провадження
державний виконавець виносить
постанову протягом трьох робочих днів,
а за рішенням, що підлягає негайному
виконанню, - не пізніше наступного
робочого дня з дня надходження
виконавчого документа і не пізніше
наступного дня надсилає її заявникові
разом з виконавчим документом.

Таким чином, у зв'язку із відсутністю в
постанові №40 від 26.12.2013р.
ідентифікаційного номера боржника, суд
дійшов до висновку про правомірність
відмови у відкритті виконавчого
провадження на підставі п.6 частини 1
статті 26 Закону України «Про виконавче
провадження» через невідповідність
вказаної постанови вимогам п.3 частини 1
статті 18 Закону України «Про виконавче
провадження».

На підставі наведеного, суд вбачає
відсутність підстав для задоволення
заявлених позивачем позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 158-163,
167, 181, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені адміністративного позову
Амвросіївської міської ради до Відділу
Державної виконавчої служби
Амвросіївського районного управління
юстиції про визнання неправомірними
дій, скасування постанови, зобов'язання
вчинити певні дії - відмовити повністю.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті,
вступна та резолютивна частини
проголошено у судовому засіданні 24
березня 2014 року, складання постанови у
повному обсязі - 25 березня 2014 року.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Куденков К.О.