Справа № 804/1056/14
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
25 лютого 2014 р. Справа № 804/1056/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
представника позивача
представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним
наказу та скасування рішення, -
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач)
звернувся до адміністративного суду з
позовною заявою до Державної
податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області (далі - ДПІ в
Амур-Нижньодніпровському районі,
відповідач), в якій просить:
- визнати неправомірним наказ № 357 від
22.10.2013 року про проведення перевірки
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1;
- визнати протиправним та скасувати
рішення № від 06.12.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що на підставі наказу ДПІ в
Амур-Нижньодніпровському районі № 357
від 22.10.2013 року була проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка ОСОБА_1, який протягом 2012 року
отримував дохід у вигляді додаткового
блага, з якого при нарахування не
утримувався податок на доходи фізичних
осіб. За результатами проведеної
перевірки складено акт від 08.11.2013 року
№ 854/1703/НОМЕР_2, в якому встановлено
порушення норм Податкового кодексу
України (далі - ПК України) та визначено
суму податкових зобов'язань з податку
на доходи фізичних осіб у розмірі 125 278,61
грн. Позивач вважає, що наказ не
відповідає акту перевірки, оскільки в
наказі № 357 від 22.10.2013 року вказано про
проведення невиїзної документальної
позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1, а
результати перевірки, які викладені в
акті від 08.11.2013 року № 854/1703/НОМЕР_2
стосуються фізичної особи ОСОБА_1
Оскаржуване податкове
повідомлення-рішення позивач вважає
безпідставним з огляду на наступне. АКБ
«Укрсиббанк» було надано позивачу
споживчих кредитів на загальну суму 483
325,00 грн. Рішенням
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 17.11.2011 року
позовні вимоги АКБ «Укрсиббанк»
задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 1 009 876,57
грн. На підставі договору факторингу №
1 від 12.12.2011 року, укладеного між АКБ
«Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-колект» банк
здійснив відступлення права вимоги за
кредитним договором. Листом від 19.04.2012
року № 2077 ТОВ «Кей-колект» повідомив
приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про те, що
з боку ОСОБА_1 виконані всі умови
кредитного договору, у зв'язку з чим ТОВ
«Кей-колект» просить зняти заборону
відчуження з квартири, яка була в
заставі банку. В той же час, 19.04.2012 року
листом № 2091 ТОВ «Кей-колект»
повідомляє про наявність у позивача
заборгованості у розмірі 1 057 595 грн.
Позивач зазначає, що з боку ТОВ
«Кей-колект» не було ніяких
повідомлень щодо наявності боргу,
нарахованих процентів, пені. На
підставі цих даних ТОВ «Кей-колект»
03.09.2013 року повідомляє відповідача про
наявність у ОСОБА_1 боргу у розмірі 738
195,36 грн., який ТОВ «Кей-колект»
анулювало. Позивач зазначає, що з боку
ТОВ «Кей-колект» ніяких санкцій до
ОСОБА_1 не виставлялось, до судових
органів про стягнення вказаної суми
ТОВ «Кей-колект» не зверталось, а тому
немає ніяких підстав вважати суми, які
були передані до податкової інспекції,
як отримане позивачем додаткове благо.
Таким чином, відповідачем неправомірно
нараховано податок на доходи фізичних
осіб, а тому оскаржуване податкове
повідомлення-рішення є безпідставним
та підлягає скасуванню. Позивач та
представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали та
просили суд задовольнити в повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні просила відмовити в
задоволенні позову, надала суду
письмові заперечення проти
адміністративного позову з наступним
обґрунтуванням. ОСОБА_1 як фізичною
особою податкова декларація про
майновий стан і доходи платника
податків з приводу декларування
доходу, отриманого у вигляді
додаткового блага, до ДПІ у
Амур-Нижньодніпровському районі за 2012
рік не надавалась. На запит відповідача
отримано листа від ТОВ «Кей-колект», в
якому повідомлено про анулювання
кредитної заборгованості ОСОБА_1 в сумі
738 195,36 грн., а також повідомлено ОСОБА_1,
що анульована сума заборгованості є
доходом, отриманим як додаткове благо,
та попереджено ОСОБА_1 про необхідність
самостійно сплатити податок з такого
доходу та відобразити його у річній
податковій декларації з податку на
доходи фізичних осіб. Відповідач
вважає, що несплачені зобов'язання за
договором кредиту є доходом
позивальника та відповідно п. 177.6 ст. 177
ПК України не є іншим доходом, ніж дохід
від підприємницької діяльності, та
оподатковується за правилами,
встановленими для фізичних осіб. Після
неодноразових повідомлень про надання
податкової декларації за 2012 рік
позивачем декларація надана не була.
Згідно з інформацією ЦБД Державного
реєстру фізичних осіб ДПС України, з
доходу, отриманого як додаткове благо,
податок з доходів фізичних осіб не
нараховувався та до бюджету не
сплачувався. З огляду на викладене,
відповідач вважає, що оскаржувані
наказ та податкове
повідомлення-рішення відповідають
вимогам чинного законодавства.

Дослідивши письмові докази по справі
та заслухавши пояснення позивача та
представників сторін, суд приходить до
висновку, що адміністративний позов не
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 22.10.2013 року ДПІ в
Амур-Нижньодніпровському районі
прийнято наказ № 357 „Про проведення
невиїзної документальної позапланової
перевірки фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1" (а.с.14). В преамбулі наказу та
пункті 1 наказу вказано щодо проведення
невиїзної документальної позапланової
перевірки фізичної особи ОСОБА_1 з
питань не подання в установлений
законом строк податкової декларації
або розрахунків, якщо їх подання
передбачено законом.

Посадовими особами ДПІ в
Амур-Нижньодніпровському районі
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ОСОБА_1, який
протягом 2012 року отримував дохід у
вигляді додаткового блага, з якого при
нарахуванні не утримувався податок на
доходи фізичних осіб, про що складено
акт від 08.11.2013 року №854/1703/НОМЕР_2 (а.с.7-13).
В акті перевірки вказано, що позивач у
ІІ кварталі 2012 року отримав доходи як
фізична особа у вигляді додаткового
блага від ТОВ «Кей-колект» у сумі 738 195,36
грн.

За наслідками перевірки були
встановлені наступні порушення:

- пп.16.1.3 п. 16.1 ст. 16, пп. «в» п. 176.1 ст.
176 ПК України в результаті неподання
податкової декларації за період, що
перевірявся, в тому числі за 2012 рік;

- абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК
України, в результаті чого визначено
суму податкових зобов'язань з податку
на доходи фізичних осіб за період, що
перевірявся, у розмірі 125 278,61 грн.

06.12.2013 року ДПІ в
Амур-Нижньодніпровському районі було
винесено оскаржуване податкове
повідомлення-рішення №/0 (а.с.32),
яким згідно з підпунктом 54.3.2 п. 54.3 ст. 54
та п. 123.1 ст. 123 ПК України збільшено суму
грошового зобов'язання позивачу з
податку на доходи фізичних осіб, що
сплачується фізичними особами: за
основним платежем в сумі 125 278,61 грн. та
за штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) в сумі 31 489,65 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
05.11.2007 року між ОСОБА_1 та АКІБ
«УкрСиббанк» укладено договір про
надання споживчого кредиту №0 в
розмірі 95000 тис. доларів США.

05.11.2007 року між ОСОБА_1 (іпотекодавець)
та АКІБ «Укрсиббанк»
(іпотекодержатель) укладено договір
іпотеки № 0/1 (а.с.20-23), згідно умов
якого іпотекодавець передає в іпотеку
іпотекодержателю наступне нерухоме
майно - квартиру: реєстраційний номер
16551098, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1
та є власністю іпотекодавця на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого ОСОБА_4 приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу 05.11.2007
року за номером реєстру 6942.

17.11.2011 року рішенням
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська у справі №
2-1702/11 задоволено цивільний позов ПАТ
«Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
в сумі 1 009 876,57 грн. 26.03.2012 року ухвалою
Апеляційного суду Дніпропетровської
області апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилено, рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 17.11.2011 року
залишено без змін.

12.12.2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ
«Кей-колект» укладено договір
факторингу № 1, за яким відступлено ПАТ
«Укрсиббанк» на користь ТОВ
«Кей-колект» право вимоги погашення
боргу ОСОБА_1 за кредитним договором
від 05.11.2007 року №0.

30.03.2012 року ТОВ «Кей-колект» листом №1583
(а.с.16) повідомило ОСОБА_1, що у разі
погашення позивачем заборгованості за
кредитним договором від 05.11.2007 року
№0 у розмірі 40000 тис. дол. США, ТОВ
«Кей-колект» анулює залишок
заборгованості за вказаним договором.
Додатково в листі ТОВ «Кей-колект»
зазначило, що залишок заборгованості
на 30.03.3012 року складає 131695,58 дол. США, а
станом на 27.04.2012 року буде складати
132747,11 дол. США.

19.04.2012 року на виконання зазначеної
пропозиції позивачем здійснено сплату
кредиторської заборгованості у
розмірі 40000 дол. США (а.с.15).

19.04.2012 року листом за вих. № 2091 ТОВ
«Кей-колект» повідомило ОСОБА_1 про
анулювання боргу в порядку пп. «д» пп.
164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України (а.с.19,79). В
повідомленні ТОВ «Кей-колект»
зазначено про прийняття рішення про
анулювання кредитної заборгованості
ОСОБА_1, яка станом на 19.04.2012 року
становить 92 447,76 дол. США, що складає 738
195,36 грн., по курсу НБУ станом на 19.04.2012
року. Також ТОВ «Кей-колект»
повідомлено ОСОБА_1, що анульована сума
заборгованості є доходом ОСОБА_1,
отриманим як додаткове благо, у зв'язку
з чим позивачу необхідно самостійно
сплатити податок з такого доходу та
відобразити його у річній податковій
декларації. Із вказаним повідомленням,
оформленим листом від 19.04.2012 року за
вих. № 2091, позивач був ознайомлений в
квітні 2012 року, що підтверджується
особистим підписом ОСОБА_1 на
повідомленні (а.с.79).

Інформація стосовно суми нарахованого
доходу у вигляді анульованого боргу
ОСОБА_1 у розмірі 738 195,36 грн.,
відображена ТОВ «Кей-колект» у
податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку (форма 1ДФ) за підсумками
звітного періоду, у якому такий борг
було анульовано - за 2 кв.2012 року, про що
свідчать Відомості з центральної бази
даних Державного реєстру фізичних осіб
ДПА України про суми виплачених
доходів (а.с.71).

З матеріалів справи вбачається, що
10.01.2013 року ОСОБА_1 подано до ДПІ в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська податкову декларацію
платника єдиного податку - фізичної
особи-підприємця за 2012 рік, в якій
визначено суму доходу за звітний
(податковий) період відповідно до ст. 292
ПК України у розмірі 50 000 грн.

В судовому засіданні з'ясовано, що
податкова декларація ОСОБА_1 як
фізичною особою про майновий стан і
доходи платника податків з приводу
декларування доходу, отриманого у
вигляді додаткового блага, до ДПІ в
Амур-Нижньодніпровському районі за 2012
рік не надавалась; податок на доходи
фізичних осіб за 2012 рік ОСОБА_1 як
фізичною особою не сплачувався.

Щодо вимоги позивач про визнання
неправомірним наказу № 357 від 22.10.2013
року про проведення перевірки суд
зазначає наступне.

На підставі пп. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 ПК України
документальна позапланова перевірка
здійснюється у випадку, якщо платником
податків не подано в установлений
законом строк податкову декларацію або
розрахунки, якщо їх подання
передбачено законом.

Відповідно п. 78.4 ст. 78 ПК України про
проведення документальної
позапланової перевірки керівник
контролюючого органу приймає рішення,
яке оформлюється наказом.

Згідно 79.1 ст. 79 ПК України
документальна невиїзна перевірка
здійснюється у разі прийняття
керівником контролюючого органу
рішення про її проведення та за
наявності обставин для проведення
документальної перевірки, визначених
статтями 77 та 78 цього Кодексу.

Зі змісту наказу № 357 від 22.10.2013 року
вбачається, що начальником ДПІ в
Амур-Нижньодніпровському районі
наказано розпочати перевірку саме
фізичної особи ОСОБА_1 з питань
неподання в установлений законом строк
податкової декларації або розрахунків,
якщо їх подання передбачено законом.

З акту перевірки та встановлених
порушень вбачається, що перевірку
проведено стосовно фізичної особи
ОСОБА_1, одним зі встановлених порушень
є неподання податкової декларації
фізичної особи ОСОБА_1 за 2012 рік.
Суб'єктний склад та предмет перевірки в
оскаржуваному наказі №357 від 22.10.2013
року та акті перевірки № 854/1703/НОМЕР_2
від 08.11.2013 року є тотожні та стосуються
одного й того ж кола питань.

Таким чином, помилкове зазначення
відповідачем в назві наказу про
перевірку фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, замість фізичної особи ОСОБА_1
не може бути підставою для визнання
оскаржуваного наказу неправомірним.

Інші підстави для визнання
оскаржуваного наказу неправомірним
відсутні. З вищевикладених обставин та
норм ПК України вбачається, що
оскаржуваний наказ є таким, що
прийнятий у відповідності до вимог
законодавства.

Щодо вимоги позивач про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 06.12.2013 року суд зазначає
наступне.

Відповідно п. 177.6 ст. 177 ПК України у разі
якщо фізична особа - підприємець
отримує інші доходи, ніж від
провадження підприємницької
діяльності, у межах обраних ним видів
такої діяльності, такі доходи
оподатковуються за загальними
правилами, встановленими цим Кодексом
для платників податку - фізичних осіб.

Згідно пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до
загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку включається дохід, отриманий
платником податку як додаткове благо
(крім випадків, передбачених статтею 165
цього Кодексу) у вигляді суми боргу
платника податку, анульованого
(прощеного) кредитором за його
самостійним рішенням, не пов'язаним з
процедурою банкрутства, до закінчення
строку позовної давності. Якщо
кредитор повідомляє платника
податку-боржника рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
або шляхом укладення відповідного
договору, або шляхом надання
повідомлення боржнику під підпис
особисто про анулювання (прощеного)
боргу та включає суму анульованого
(прощеного) боргу до податкового
розрахунку суми доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, за підсумками звітного
періоду, у якому такий борг було
анульовано (прощеного), такий боржник
самостійно сплачує податок з таких
доходів та відображає їх у річній
податковій декларації.

На підставі п. 176.1 ст. 176 ПК України
платники податку зобов'язані, зокрема:
вести облік доходів і витрат в обсягах,
необхідних для визначення суми
загального річного оподатковуваного
доходу, у разі якщо такий платник
податку зобов'язаний відповідно до
цього розділу подавати декларацію або
має право на таке подання з метою
повернення надміру сплачених податків,
у тому числі при застосуванні права на
податкову знижку; подавати податкову
декларацію за встановленою формою у
визначені строки у випадках, коли
згідно з нормами цього розділу таке
подання є обов'язковим.

Пунктом 167.1 ст. 167 ПК України визначено,
що ставка податку становить 15
відсотків бази оподаткування щодо
доходів, нарахованих (виплачених,
наданих) (крім випадків, визначених у
пунктах 167.2-167.5 цієї статті), у тому
числі, але не виключно у формі
заробітної плати, інших заохочувальних
та компенсаційних виплат або інших
виплат і винагород, які нараховуються
(виплачуються, надаються) платнику у
зв'язку з трудовими відносинами та за
цивільно-правовими договорами; виграшу
в державну та недержавну грошову
лотерею, виграш гравця (учасника),
отриманий від організатора азартної
гри. Якщо база оподаткування, яка
визначена з урахуванням норм пункту 164.6
статті 164 цього розділу щодо доходів,
зазначених в абзаці першому цього
пункту, в календарному місяці
перевищує десятикратний розмір
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
звітного податкового року, до суми
такого перевищення застосовується
ставка 17 відсотків.

Досліджені в судовому засіданні докази
засвідчили, що ОСОБА_1 отримав у 2012 році
додаткове благо у вигляді суми боргу,
анульованого (прощеного) кредитором -
ТОВ «Кей-колект» за його самостійним
рішенням. ТОВ «Кей-колект» повідомило
позивача шляхом надання повідомлення
ОСОБА_1 від 19.04.2012 року за вих. № 2091 (а.с.79)
під підпис особисто про анулювання
(прощення) боргу. ТОВ «Кей-колект»
включило суму анульованого (прощеного)
боргу до податкового розрахунку суми
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платника податку - ОСОБА_1
Позивач самостійно не сплатив податок
з доходу, отриманого як додаткове благо
та не подав до ДПІ в
Амур-Нижньодніпровському районі
податкову декларацію, як фізична особа
за 2012 рік.

Доводи позивача про неотримання
повідомлення про анулювання
(прощеного) боргу ТОВ «Кей-колект» від
19.04.2012 року за вих. № 2091 (а.с.79) та
незнання про прощення боргу, суд вважає
безпідставними, оскільки з дослідженої
копії повідомлення вбачається, що
ОСОБА_1 власноруч зробив напис
„Уведомление получено лично,
претензий к ООО «Кей-колект» не имею" та
скріпив його своїм підписом, який
візуально відповідає іншим підписам
позивача, зробленим власноруч, зокрема,
в позовній заяві (а.с.6), договорах
купівлі-продажу (а.с.28,29), податковій
декларації платника єдиного податку -
ФОП (а.с.31), письмовому клопотанні
позивача (а.с.36), довіреності на
представника (а.с.41).

Крім того, про обізнаність позивача
щодо анулювання частини боргу,
свідчить і пропозиція ТОВ
«Кей-колект», викладена в листі від
30.03.2012 року №1589 (а.с.16), яка прийнята
позивачем, про що свідчить квитанція
№49 від 19.04.2012 року про сплату позивачем
запропонованої ТОВ «Кей-колект»
частини боргу (а.с.15).

Також, судом критично оцінюються
доводи позивача про те, що у листі від
19.04.2012 року за вих. № 2077 до приватного
нотаріуса Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 (а.с.63) ТОВ
«Кей-колект» вказало про повне
виконання зобов'язань ОСОБА_1 за
кредитним договором. Суд зазначає, що
часткова сплата позивачем суми боргу
та анулювання ТОВ «Кей-колект» частини
боргу в сукупності призводять до
можливості застосування в листі до
нотаріуса формулювання про повне
виконання кредитного договору. Що
стосується нумерації листів ТОВ
«Кей-колект» від 19.04.2012 року, то їх
послідовність не впливає на наявність
факту анулювання частини боргу ОСОБА_1

Відповідно п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків, крім електронної перевірки,
свідчать про заниження або завищення
суми його податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно п. 123.1 ст. 123 ПК України у разі
якщо контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено та документально
підтверджено, що позивачем не сплачено
податок з доходів фізичних осіб за 2012
рік з доходу, отриманого як додаткове
благо від ТОВ «Кей-колект» у ІІ
кварталі 2012 року.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

З огляду на викладене, досліджуючи
правомірність прийняття оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення
№ від 06.12.2013 року, судом не
встановлено порушень діючого
законодавства, з огляду на що податкове
повідомлення-рішення не підлягає
скасуванню.

Таким чином, підстави для задоволення
адміністративного позову відсутні.

З огляду на те, що позивачем при поданні
адміністративного позову було
сплачено лише 10 % розміру ставки
судового збору за вимоги майнового
характеру згідно квитанції від 08.01.2014
року на суму 320,00 грн., відповідно до ст.94
КАС України, з ОСОБА_1 підлягає
стягненню несплачений залишок суми
судового збору у розмірі 3134,64 грн.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 3134 (три тисячі сто
тридцять чотири) гривні 64 копійки.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, визначені ст. 186 КАС України та
набирає законної сили відповідно до ст.
254 КАС України.

Постанова в повному обсязі виготовлена
03 березня 2014 року.

Суддя М.В. Бондар