Справа № 804/16239/13-а
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 р. Справа № 804/16239/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Неклеса О.М.,
при секретарі судового
засідання Колеснік І.О.,

за участі:

представників позивача
Боровик А.А., Полянської Є.Д.,

представника відповідача
Немченко К.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Обслуговуючого кооперативу
«Житлово-будівельний кооператив
«Рекорд» № 144» до Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міністерства доходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправною та скасування
вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Обслуговуючий кооператив
«Житлово-будівельний кооператив
«Рекорд» № 144» (далі - Обслуговуючий
кооператив «ЖБК «Рекорд № 144», позивач)
звернувся до суду з позовом до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міністерства доходів у
Дніпропетровській області (далі -
Лівобережна ОДПІ, відповідач), в якому
просить визнати протиправною та
скасувати вимогу Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Головного управління Міністерства
доходів у Дніпропетровській області
про сплату боргу № Ю-176У від 03.10.2013 р.

В обґрунтування позову зазначено, що
відповідачем на адресу позивача
надіслано вимогу № Ю-176У від 03.10.2013 р.
про сплату боргу, а саме, єдиного
внеску, штрафів та пені на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на загальну суму
12175, 62 грн., яку позивач вважає
безпідставно винесеною і такою, що
підлягає скасуванню з огляду на
наступне. Позивач зазначає, що
звітність про суми нарахованої
заробітної плати застрахованих осіб та
суми нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування до органів
доходів і зборів у період з травня 2011 р.
подавалась відносно ОСОБА_4 (самою
ОСОБА_4), до травня 2011 р. ОСОБА_4
перебувала на посаді голови правління
кооперативу, відповідно отримувала
заробітну плату, з якої нараховувався,
декларувався і сплачувався єдиний
внесок. В квітні 2011 р. ОСОБА_4 було
звільнено з займаної посади за
рішенням Загальних зборів членів
кооперативу, про що складено Протокол
від 10.04.2011 р. Позивач стверджує, що
незважаючи на звільнення ОСОБА_4 (яка
обіймала також посаду бухгалтера
кооперативу), вона фактично
продовжувала подавати безпідставну
звітність до відповідних державних
органів з метою завдати матеріальної
шкоди кооперативу. Таким чином,
звітність з травня 2011 р. подана та
підписана особою, яка не має на це
жодних повноважень, що є підставою для
визнання поданих документів
недійсними та скасування вимоги про
сплату боргу як безпідставно
винесеної. Крім цього, позивач
зазначає, що вимога № Ю-176У від 03.10.2013 р.
про сплату боргу на загальну суму 12175, 62
грн. включає в себе заборгованість,
щодо стягнення якої є рішення суду, які
набрали законної сили. А отже, на думку
позивача, Лівобережна ОДПІ намагається
повторно стягнути з позивача суму
боргу, яка вже стягнути за рішеннями
суду.

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали,
просили адміністративний позов
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечувала проти позову,
надала суду письмові заперечення з
наступним обгрунтуванням. У зв'язку з
набранням чинності Закону України від
04.07.2013 р. № 406-VІІ «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України у
зв'язку з проведенням адміністративної
реформи» Лівобережною ОДПІ направлено
на адресу УПФУ в Індустріальному
районі м. Дніпропетровська лист про
надання переліку боржників зі сплати
єдиного внеску. Листом від 22.08.2013 р. №
81/2/48 надано відповідний перелік
божників, серед яких значиться позивач
із сумою заборгованості 12175, 62 грн.
Враховуючи наявність заборгованості у
позивача зі сплати єдиного внеску,
керуючись положеннями ст. 25 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» № 2464-VІ від
08.07.2010 року (далі - Закон № 2464),
Лівобережною ОДПІ сформовано та
направлено на адресу відповідача
вимогу про сплату боргу № Ю-176У від
03.10.2013 р. на загальну суму 12175, 62 грн.
Посилання позивача на неправомірність
подання звітності бухгалтером, яка на
момент подання звітності, начебто, була
звільнена, відповідач вважає
необґрунтованими, оскільки надана до
УПФУ звітність повинна відповідати
встановленій формі, містити підпис
уповноваженої особи та відбиток
печатки підприємства. Крім цього,
інформація, відображена у поданому
звіті ґрунтується на даних
бухгалтерських та інших документів
підприємства. У зв'язку з цим, вимога
про сплату боргу № Ю-176У від 03.10.2013 р. в
сумі 12175, 62 грн. відповідає вимогам
чинного законодавства. Представник
відповідача в судовому засіданні
просила відмовити в задоволенні
адміністративного позову.

Дослідивши письмові докази по справі,
заслухавши пояснення представників
позивача та представника відповідача,
проаналізувавши чинне законодавство,
суд приходить до висновку, що
адміністративний позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08 липня 2010
року № 2464 - VI (далі - Закон № 2464-VI), органи
доходів і зборів - центральний орган
виконавчої влади, що формує
податкову і митну політику (в
частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів, єдиного
внеску) та забезпечує її реалізацію
(центральний орган виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику),
та його територіальні органи.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону № 2464-VI, органи
доходів і зборів зобов'язані
здійснювати контроль за дотриманням
платниками єдиного внеску вимог цього
Закону.

В п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI зазначено, що
платниками єдиного внеску є
роботодавці підприємства, установи та
організації, інші юридичні особи,
утворені відповідно до законодавства
України, незалежно від форми
власності, виду діяльності та
господарювання, які використовують
працю фізичних осіб на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством, чи за цивільно
правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності відповідно до відомостей з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців),
у тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших
юридичних осіб, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами.

Частиною 2, 3 ст. 9 Закону № 2464-VI
встановлено, що обчислення єдиного
внеску здійснюється на підставі
бухгалтерських та інших документів,
відповідно до яких провадиться
нарахування (обчислення) або які
підтверджують нарахування (обчислення)
виплат (доходу), на які відповідно до
цього Закону нараховується єдиний
внесок. Обчислення єдиного внеску
органами доходів і зборів у випадках,
передбачених цим Законом,
здійснюється на підставі актів
перевірки правильності нарахування та
сплати єдиного внеску, звітності, що
подається платниками до органів
доходів і зборів, бухгалтерських та
інших документів, що підтверджують
суми виплат (доходу), на суми яких
(якого) відповідно до цього Закону
нараховується єдиний внесок.

Лівобережною ОДПІ було винесено вимогу
про сплату боргу (недоїмки) від 03.10.2013 р.
№ Ю-176 У на загальну суму 12175, 62 грн., в
тому числі, 11488, 62 грн. - недоїмка зі
сплати єдиного внеску, 321, 67 грн. -
фінансові санкції (штрафи) та 365, 33 грн. -
пеня.

Наказом Міністерства доходів і зборів
України від 09.09.2013 № 455 затверджено
Інструкцію про порядок нарахування і
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі -
Інструкція), зареєстровану в
Міністерстві юстиції України 19 вересня
2013 р. за № 1622/24154.

Відповідно до п. 6.1 Інструкції, заходи
стягнення та впливу застосовуються до
платників, визначених підпунктами 1-4
пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції, на
яких згідно із Законом (№ 2464-VI)
покладено обов'язок нараховувати,
обчислювати та сплачувати єдиний
внесок.

Пунктом 6.2 Інструкції встановлено, що
сума єдиного внеску, своєчасно не
нарахована та/або не сплачена
платниками у строки, визначені
відповідно до Закону №
2464-VI підпунктом 6 пункту 4.3, абзацом
другим підпункту 2, підпунктом 3 пункту
4.5 та підпунктом 2 пункту 4.6 розділу IV
цієї Інструкції, обчислена органами
доходів і зборів у випадках,
передбачених Законом, є недоїмкою. Суми
недоїмки стягуються з нарахуванням
пені та застосуванням штрафів.

У відповідності до п. 6. 3 Інструкції,
органи доходів і зборів надсилають
платникам вимогу про сплату недоїмки в
таких випадках:

- якщо дані документальних перевірок
результатів діяльності платника про
суми доходу (прибутку) фізичних осіб -
підприємців чи осіб, які забезпечують
себе роботою самостійно, свідчать про
донарахування сум єдиного внеску
органами доходів і зборів у
повідомленнях-розрахунках, де
визначено суми єдиного внеску, які
підлягають доплаті;

- якщо платник має на кінець
календарного місяця недоїмку зі сплати
єдиного внеску;

- якщо платник має на кінець
календарного місяця борги зі сплати
фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом
другим цього пункту, вимога
надсилається одночасно з актом
документальної перевірки платника
єдиного внеску або актом про суми
розбіжностей щодо сум доходу
(прибутку), заявлених у звітності до
органу доходів і зборів та
задекларованих у річній податковій
декларації фізичними особами -
підприємцями чи особами, які
забезпечують себе роботою самостійно,
або повідомленням-розрахунком на всю
суму донарахованого єдиного внеску.

У випадках, передбачених абзацами
третім та/або четвертим цього пункту,
вимога надсилається:

платникам, зазначеним у підпунктах 1 та
2 пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції,
протягом п'яти робочих днів, наступних
за календарним місяцем, у якому виникла
або зросла недоїмка зі сплати єдиного
внеску (заборгованість зі сплати
фінансових санкцій);

платникам, зазначеним у підпунктах 3 та
4 пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції,
протягом п'ятнадцяти робочих днів,
наступних за календарним місяцем, у
якому виникла або зросла недоїмка зі
сплати єдиного внеску (заборгованість
зі сплати фінансових санкцій).

Вимога формується на підставі даних
особових рахунків платників на суму
боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом. Сума боргу у вимозі
проставляється у гривнях з двома
десятковими знаками.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції вимога
про сплату боргу формується на
підставі актів документальних
перевірок, звітів платника про
нарахування єдиного внеску та
облікових даних з карток особових
рахунків платників за формою згідно з
додатком 4 до цієї Інструкції (для
платника - юридичної особи) або за
формою згідно з додатком 5 до цієї
Інструкції (для платника - фізичної
особи).

Орган доходів і зборів веде реєстр
виданих вимог про сплату недоїмки за
формою згідно з додатком 6.

При формуванні вимоги їй присвоюється
порядковий номер, який складається з
трьох частин: 1 частина - літера "Ю"
(вимога до юридичної особи) або "Ф"
(вимога до фізичної особи), 2 частина -
порядковий номер, 3 частина - літера "У"
(узгоджена вимога).

Вимога формується під одним порядковим
номером до повного погашення сум боргу.

Після формування вимоги та внесення
даних до відповідного реєстру вимога
передається працівнику, на якого
покладено обов'язок з ведення
діловодства та архівного зберігання
документів, для надіслання (вручення)
її платнику. При цьому корінець вимоги
залишається у органі доходів і зборів.

Вимога вважається надісланою
(врученою) юридичній особі або
відокремленому підрозділу, якщо її
передано службовій особі такого
платника під підпис або надіслано
листом з повідомленням про вручення.

Вимога про сплату боргу від 03.10.2013 р. №
Ю-176 У була отримана позивачем.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що винесена вимога про сплату боргу
відповідає вимогам Інструкції про
порядок нарахування і сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
наказом Міністерства доходів і зборів
України та сформована на підставі
даних особових рахунків платників на
суму боргу, що перевищує 10 грн.

Посилання представника позивача на те,
що звітність з травня 2011 р. подана та
підписана особою, яка не має на це
жодних повноважень, що є підставою для
визнання поданих документів
недійсними та скасування вимоги про
сплату боргу як безпідставно
винесеної, суд вважає необґрунтованими
та не бере до уваги.

Судом досліджено надану до матеріалів
справи копію Протоколу № 1 загальних
зборів Обслуговуючого кооперативу
«ЖБК «Рекорд № 144» від 10.04.2011 р. щодо
аналізу звітності голови правління
(бухгалтера) ОСОБА_4 за час роботи в
кооперативі та звільнення ОСОБА_4 з
займаних посад.

Проте, відповідно до копії Витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
сформованого Реєстраційною службою
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області 19.12.2013 р. за № 17815474, ОСОБА_4 є
підписантом, а Дудко Євген Олексійович
з 05.05.2012 р. - керівником.

Представники позивача в судовому
засідання не надали обґрунтованих
пояснень стосовно того, якою особою
подавалась звітність з травня 2011 р. до
органів доходів і зборів замість
звільненої в квітні ОСОБА_4 Звітність,
подана до УПФУ відповідала
встановленій формі, містила підпис
уповноваженої особи та відбиток
печатки підприємства. Таким чином, у
суду виникають сумніви стосовно
дійсності обставин, викладених у
позовній заяві. Жодного рішення суду,
яким ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні
правопорушень чи злочинів, зазначених
представниками позивача, до суду не
надано.

Що стосується тверджень представника
позивача про те, що вимога про сплату
боргу від 03.10.2013 р. № Ю-176 У на загальну
суму 12175, 62 грн. включає в себе
заборгованість щодо стягнення якої є
рішення суду, що набрали законної сили,
суд також відхиляє.

Судом встановлено, що станом на день
формування вимоги № Ю-176 У
заборгованість в сумі 12175, 62 грн.
сплачена не була, а отже за позивачем
обліковувався борг, внаслідок чого,
керуючись положеннями Інструкції,
відповідачем і сформовано спірну
вимогу від 03.10.2013 р. про сплату боргу.

Представник позивача в
адміністративному позові та в судовому
засіданні зазначала про те, що існують
сумніви, що з січня 2013 р. виникла
тотожна заборгованість, як і за 2
попередні роки. На думку представника
позивача, є підстави вважати, що в
оскаржуваній вимозі мова йде про
заборгованість, що виникла з травня 2011
р., а отже, відповідач намагається
повторно стягнути з позивача суму
боргу, яка стягнена постановами
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду. Проте, суд не
може керуватись обставинами, які не
підтверджені належними доказами та
ухвалювати судове рішення на основі
припущень.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов
до висновку, що вимога про сплату боргу
від 03.10.2013 р. № Ю-176 У винесена
Лівобережною ОДПІ правомірно, а
позовні вимоги про визнання
протиправною та скасування зазначеної
вимоги з підстав, наведених позивачем у
позовній заяві, задоволенню не
підлягають.

Що стосується питання судових витрат,
суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір», під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Позивачем сплачено суму судового збору
172, 06 грн., тобто 10 відсотків розміру
ставки судового збору - 1720,50 грн. за
подання адміністративного позову
майнового характеру.

У зв'язку з відмовою у задоволенні
позовних вимог позивача, решта
судового збору в сумі 1548, 44 грн.
підлягає стягненню з позивача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу
"Житлово-будівельний кооператив
"Рекорд" № 144" решту судового збору в
сумі 1548, 44 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, визначені ст. 186 КАС України та
набирає законної сили відповідно до ст.
254 КАС України.

Постанова в повному обсязі виготовлена
28 січня 2014 р.

Суддя О.М. Неклеса