Справа № 819/781/13-а
Суддя: Іщук Л.П.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
Справа
№ 876/6917/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі :

головуючого судді
Іщук Л.П.,

суддів
Онишкевича Т.В., Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю «Макбуд» на
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2013
року у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Макбуд»
до управління Пенсійного фонду України
в м. Тернополі про скасування вимоги
про сплату боргу,

встановив :

20 березня 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю «Макбуд»
(далі - ТзОВ «Макбуд») звернулось до
суду першої інстанції з
адміністративним позовом, в якому
просило визнати протиправним та
скасувати вимогу управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
(далі - УПФ України в м. Тернополі) про
сплату боргу № 2590 від 07.03.2013 року.

В позові покликається на те, що
рішенням управління Пенсійного фонду
України в м. Тернополі №427 від 16.11.2011
року на підставі ст. 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» до ТзОВ «Макбуд»
за несвоєчасну сплату страхових
внесків за період з 20.07.2010 року по 11.11.2011
року застосовано фінансову санкцію в
розмірі 10% суми несплаченого внеску, що
становить 2183,65 гривень і нарахована
пеня в розмірі 7640,04 гривень. На підставі
вказаного рішення УПФ України в м.
Тернополі винесена вимога про сплату
боргу в розмірі 9823, 69 гривень, з яких
штраф - 2183,65 гривень, пеня - 7640,04 гривень.
07.03.2013 року УПФ України в м. Тернополі
винесена повторна вимога про сплату
боргу № 10, якою, на думку позивача,
постановлено вдруге сплатити борг в
розмірі 9823, 69 гривень, з яких штраф -
2183,65 гривень, пеня - 7640,04 гривень. Із
вказаною вимогою ТзОВ «Макбуд» не
погоджується, оскільки вважає, що така
прийнята всупереч Конституції та
законам України.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 03.04.2013 року
в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

При постановленні судового рішення суд
виходив з того, що відповідач діяв
правомірно і з дотриманням
законодавства, що регулює спірні
правовідносини; врахував, що надані
необхідні докази про наявність
заборгованості позивача та вжиття
заходів щодо її стягнення з
врахуванням вимог Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу. Вважає, що постанова
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому просить її скасувати та прийняти
нову постанову, якою задовольнити
позовні вимоги.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак, на підставі ст.197
КАС України суд прийшов до висновку про
можливість розгляду справи в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
16.11.2011 року управлінням Пенсійного
фонду України в м. Тернополі винесене
рішення № 427 про застосування до ТзОВ
«Макбуд» штрафних санкцій у розмірі 10 %
- 2183,65 гривень та нарахувана пеня у
розмірі 7640,04 гривень за період з 20.07.2010
року по 11.11.2011 року за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або органом
пенсійного фонду.

Вказане рішення позивач оскаржив у
судовому порядку і постановою
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 22.07.2012 року
в задоволенні позовних вимог було
відмовлено, а ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 14.05.2012 року зазначену постанову
залишено без змін.

Враховуючи зазначені обставини, УПФ
України в м. Тернополі було виставлено
ТзОВ «Макбуд» вимогу № Ю-2590 від 04.10.2012
року про сплату боргу в розмірі 9823, 69
гривень, з яких штраф - 2183,65 гривень,
пеня - 7640,04 гривень.

Станом на 01.03.2013 року вказана
заборгованість ТзОВ «Макбуд» не була
погашена, тому відповідачем було
винесено повторну вимогу № Ю-2590 від
07.03.2013 року.

Позивач із вказаною вимогою не
погодився і зазначив, що пенсійний
орган не мав права виносити повторну
вимогу за те ж саме порушення, яке
охоплює один і той же період.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
право на винесення повторної вимоги
про сплату боргу у разі несплати боргу
за попередньою передбачене Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»(в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) та Інструкцією
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України.

Суд апеляційної інстанції повністю
погоджується із висновками
Тернопільського окружного
адміністративного суду.

Згідно із ст.106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» суми страхових внесків
своєчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону, в
тому числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків і стягуються з нарахуванням
пені та застосуванням фінансових
санкцій.

Територіальні органи Пенсійного фонду
за формою і у строки, визначені
управлінням Пенсійного фонду,
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.Вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом. Протягом десяти робочих
днів із дня одержання вимоги про сплату
недоїмки страхувальник зобов'язаний
сплатити суми недоїмки та суми
фінансових санкцій.

Страхувальник у разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки, зазначеної
у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує
її з органами Пенсійного фонду в
порядку, встановленому управлінням
Пенсійного фонду, а в разі неузгодження
вимоги із органами Пенсійного фонду
має право на оскарження вимоги в
судовому порядку.

Пунктом 8.2 Інструкції «Про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків»
визначені випадки, в яких органи
Пенсійного фонду надсилають
страхувальникам вимогу про сплату
недоїмки, зокрема якщо страхувальник
має на кінець звітного періоду борги зі
сплати фінансових санкцій (штрафів) та
пені.

Вимога формується під одним порядковим
номером до повного погашення сум боргу.

Відповідно до п.п. 8.4, 8.5 Інструкції,
протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки
страхувальник зобов'язаний сплатити
зазначені у вимозі суми. У разі незгоди
з розрахунком суми недоїмки,
зазначеної у вимозі про сплату боргу,
страхувальник узгоджує її з органами
Пенсійного фонду, а у разі неузгодження
вимоги із органами Пенсійного фонду
має право на оскарження вимоги в
судовому порядку.

Згідно із п. 8.7 Інструкції, узгоджена
вимога надсилається страхувальнику
органом Пенсійного фонду протягом
трьох робочих днів. Страхувальник
зобов'язаний сплатити узгоджену суму
боргу протягом десяти робочих днів
після отримання узгодженої вимоги.

З аналізу наведених вище норм випливає,
що територіальні органи Пенсійного
фонду наділені правом надсилати
страхувальникам вимоги про сплату
боргу. Крім того, строк давності щодо
стягнення недоїмки, пені та штрафів не
застосовується.

Таким чином, оскільки позивачу було
надіслано вимогу № Ю-2590 від 04.10.2012 року,
однак вказана вимога ним не виконана і
відповідачем її надіслано повторно,
колегія суддів приходить до висновку,
що оскаржувана вимога № Ю-2590 від 07.03.2013
року відповідачем була надіслана
позивачу в порядку нагадування про
несплачений борг.

Посилання апелянта на притягнення його
до відповідальності двічі за одне і те
ж саме правопорушення спростовуються
матеріалами справи та запереченням, що
подане стороною відповідача, в якому
зазначено, що станом на 01.01.2013 року у
позивача існувала заборгованість, яка
пройшла процедуру узгодження, але не
сплачена позивачем, тому пенсійним
органом під одним порядковим номером
надсилались вимоги про сплату одного і
того ж боргу.

Отже, приймаючи оскаржуване рішення,
відповідач діяв в межах своєї
компетенції та у відповідності до
вимог законодавства і з огляду на
викладене, колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду
вважає, що суд першої інстанції
правильно і повно встановив обставини
справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для
задоволення апеляційної скарги немає і
постанову суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив
:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Макбуд»
залишити без задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2013
року у справі № 819/781/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України шляхом
подання касаційної скарги протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий
Л.П. Іщук

Судді
Т.В. Онишкевич

Р.Б. Хобор