Справа № 440/320/14-а
Суддя: Журибіда Б. М.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер №440/320/14-а
Провадження № 2-а/440/43/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 року

Буський районний суд Львівської
області

в складі: головуючого судді
Журибіда Б. М.

при секретарі
Гута О.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду місті
Буськ адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС
України в Тернопільській області про
скасування постанови від 19.09.2013 року
серії ВО1 №191609 про накладення
адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з
адміністративним позовом до
Управління ДАІ УМВС України в
Тернопільській області про скасування
постанови від 19.09.2013 року серії ВО1 №
191609 про накладення адміністративного
стягнення в розмірі 510 гривень за ст. 122
ч. 1 КпАП України, покликаючись на те, що
з постановою інспектора не згідний,
протокол та постанова винесені у його
відсутності, копія постанови йому не
вручена, інспектором не роз'яснено
його права та обов'язки, що передбачені
Конституцією України.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, зіславшись на
обставини в позовній заяві, просить
позов задоволити.

Представник відповідача в судове
засідання не з»явився, подав
заперечення проти позову, просить
справу слухати у відсутності
представника відповідача.

Вважаю, що справу слід розглядати в
порядку ст. 71 КАС України, у відсутності
представника відповідача, на основі
наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши обставини по справі, суд
дійшов висновку, що позов слід
задоволити, виходячи з наступного.

Враховуючи те, що позивач дізнався про
наявність даної постанови, коли
одержав постанову державного
виконавця відділу ДВС Буського РУЮ
Ковалишина П.Р. про відкриття
виконавчого провадження та копію
постанови ДАІ, чим порушено вимоги ст.
285 ч. 1 КпАП України, оскільки відповідач
повинен був надіслати порушнику копію
постанови протягом трьох днів з дня її
винесення, суд вважає, що строк
оскарження, передбачений ст. 289 КпАП
України пропущений з поважних причин і
його слід поновити.

Відповідно до ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача. Судом направлено запит
відповідачу про направлення
адмінматеріалів по даному факту, дачі
пояснень чи заперечень пор даному
факту.

З адмінматеріалів вбачається, що 19.09.2013
року о 08.13 год., на 90 км автодороги Львів
- Тернопіль, інспектором роти ДПС ДАІ в
Тернопільській області був зупинений
автомобіль марки «Рено» н/з НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_1, за порушення вимог
дорожнього знаку 3.29 ПДР (обмеження
швидкості руху 50 км/год.) з додатковим
дор. знаком 6.10 ПДР (пост ДАІ), рухаючись
зі швидкістю 75 км/год., швидкість
вимірювалася приладом «ВІЗИР № 0810726»
(протокол серії АА2№ 127090 від 19.09.2013 р.).
Водій пояснив на місці, що не вчиняв
даного порушення однак цього факту
інспектор ДАІ до уваги не взяв. Не
роз'яснивши водію права та обов'язки, що
передбачені ст. 63 Конституції України,
ст. 268 КпАП України, не вислухавши
ОСОБА_1, який відмовився від пояснень в
протоколі та підпису, виніс протокол
про адміністративне правопорушення.

На підставі протоколу, інспектором
роти ДПС ДАІ в Тернопільській області
Антончак Анатолієм Михайловичем,
винесено постанову серії ВО1 №191609 від
19.09.2013р. про стягнення з позивача 510 грн.
штрафу за перевищення швидкості руху.

Постанова направлена на виконання по
місцю проживання позивача. 24.02.2014 року
державним виконавцем Ковалишин П.Р.
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження з виконання
вище згаданої постанови ДАІ. Порушнику
надано строк до 02.03.2013 р. для
добровільної сплати штрафу.

Представник відповідача подав
заперечення проти позову, з якого
вбачається правомірність накладення
інспектором даного стягнення, оскільки
перевищення швидкості зафіксоване
спеціальним технічним засобом «ВИЗИР»
№ 0812349 (хоча в протоколі про
адміністративне правопорушення та
постанові про накладення штрафу
вказано інший номер технічного запису).
Даний відеозаписуючий пристрій
призначений для вимірювання швидкості
руху транспортних засобів, відеозапису
факту порушення, обробки, збереження та
відтворення відеозапису, працівник ДАІ
не може втрутитись у фіксування
швидкості автомобіля, що рухається на
автодорозі. Тому просить відмовити в
задоволенні позову.

Додані відповідачем копії
фотофіксації, відзняті згаданим вище
відеозаписуючим пристроєм 19.09.2013 р., не
доводять тієї обставини, що автомобіль
позивача перебував у момент зйомки у
місці дії дорожнього знаку «Обмеження
максимальної швидкості 50» (п. 3.29 ПДР
України). Відзняті фотографії не дають
можливості достовірно визначити місце
проведення зйомки. На фотографії
зображено елементи дорожньої
інфраструктури, що можуть знаходитися
і на іншій ділянці дороги. Фотографії
не містять прив'язки до об'єктів, за
якими можна встановити
місцезнаходження автомобіля позивача
на момент зйомки.

Суд надає віри показам заявника,
обставини, які б їх спростовували, суд
не знаходить, а тому кладе їх в основу
рішення.

Провадження у справі про
адміністративне правопорушення,
згідно ст. 247 КпАП України, не може бути
розпочато, а розпочате підлягає
закриттю у разі відсутності в діях
особи складу адміністративного
правопорушення.

Оскільки відповідачем не зібрано
достатньо обгрунтованих доказів, які б
вказували на наявність у діях позивача
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1
КпАП України, оскаржувану постанову
про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності
слід скасувати у зв'язку з відсутністю
в його діях складу
адмінправопорушення.

Керуючись ст. ст. 7,9,14,23,71,159, 161-163, 171-2 КАС
України, ст. ст. 247, 285 ч.1, 293 КпАП України,
суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов
задоволити.

Скасувати постанову в справі про
адміністративне правопорушення серії
ВО1 № 191609 від 19.09.2013 року про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст. 122 ч. 1 КпАП України, у зв'язку з
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення.

Провадження у справі закрити.

Постанова суду є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Суддя
Б. М. Журибіда