Справа № 689/138/14-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 689/138/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Соловйов А.В.
Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Ярмолинецькому районі Хмельницької
області на постанову Ярмолинецького
районного суду Хмельницької області
від 04 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Ярмолинецькому районі Хмельницької
області про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2013 р. ОСОБА_2 звернувся до
Ярмолинецького районного суду
Хмельницької області з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду в
Ярмолинецькому районі Хмельницької
області про визнання протиправної
відповіді та зобов'язання вчинити дії.

Ярмолинецький районний суд
Хмельницької області постановою від
04.02.2014 року адміністративний позов
задовольнив частково, а саме визнав
неправомірними дії відповідача щодо
відмови в призначенні ОСОБА_2 пільгової
пенсії згідно із п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» та
зобов'язав останнього зарахувати
позивачу в пільговий стаж роботи за
списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників період з 19.08.1976 р. по
25.10.1976 р. та з 01.02.1979 р. по 21.08.1992 р. і
призначити пенсію з дня подачі
відповідної заяви.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову, посилаючись при
цьому на неповне з'ясування обставин,
які мають значення для справи та
порушення норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення спору.

13.03.2014 року до суду надійшли письмові
заперечення ОСОБА_2, в яких відповідач
посилаючись на правомірність та
обґрунтованість висновків суду першої
інстанції, просив у задоволенні
апеляційної скарги управління
Пенсійного фонду в Ярмолинецькому
районі Хмельницької області відмовити.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 Кодексу
адміністративного судочинства
(далі-КАС) України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції, суд
апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
позивач в період з 19.08.1976 року по 25.10.1976
року та з 01.02.1979 року по 23.05.2001 року
працював електрозварювальником у ВАТ
«Хмельницьке спеціалізоване
підприємство №527», при цьому загальний
стаж роботи позивача у відповідності
до записів трудової книжки становить 36
років 9 місяців 26 днів, у т.ч. пільговий
стаж за списком №2 - 3 роки, 2 місяці, 16
днів.

В подальшому, ВАТ «Хмельницьке
спеціалізоване підприємство №527»
14.04.2006 року за рішенням засновників
розпочало процедуру припинення.

30.10.2013 року позивач звернувся за
призначенням пенсії, проте листом УПФ
України в Ярмолинецькому районі
Хмельницької області №6203/04 від 27.11.2013
року позивача повідомлено про відмову
у призначенні пільгової пенсії,
оскільки періоди роботи з 19.08.1976 р. по
25.10.1976 р. та з 01.02.1979 р. по 23.05.2001 р. не
підтверджені довідкою уточнюючого
характеру на посаді
електрозварювальника у ВАТ
«Хмельницьке спеціалізоване
підприємство №527», яке знаходиться в
стані припинення і немає
правонаступників.

Позивач, вважаючи зазначену відмову
відповідача протиправною звернувся
за захистом своїх прав до суду.

За результатом розгляду справи, суд
першої інстанції, керуючись
положеннями п. б ст. 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується, виходячи з
наступного.

Відповідно до п. "б" ст.13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць чоловіки після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 25 років, з них не менше 12 років 6
місяців на зазначених роботах.

Постановою Правління Пенсійного фонду
України № 18-1 від 10 листопада 2006 року
затверджено Порядок підтвердження
періодів роботи, що зараховуються до
трудового стажу для призначення пенсії
на пільгових умовах або за вислугу
років.

Роботи газозварювальників та їх
підручних, електрозварювальників та їх
підручних внесені до розділу ХХХІІ
«Загальні професії» «Списка № 2
производств, цехов, профессий и
должностей с тяжелыми условиями труда,
работа в которых дает право на
государственную пенсию на льготных
условиях и в льготных размерах»
(чинного на період роботи позивача),
затвердженого постановою Ради
Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року.

Відповідно до розділу ХХХІІІ «Загальні
професії» списку № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 162 від 11 березня 1994
року, до професій, робота на якій дає
право на отримання пенсії на пільгових
умовах, відносяться професії:
електрозварника та газозварника.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 36 від 16 січня 2003 року затверджено
список № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, в якому у розділі
ХХХІІІ «Загальні професії (у всіх
галузях господарства)» також
передбачено посади електрозварників
та газозварників.

У ст. 62 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" зазначено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка, а в разі відсутності
її чи відповідних записів у ній,
наявність трудового стажу
підтверджується в порядку
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Як досліджено із записів трудової
книжки, до 21.08.1992 р. позивач працював на
посаді електрозварювальника у спірний
період з 19.08. по 25.10.1976 р. та частину
періоду з 01.02.1979 р. по 21.08.1992 р.,
підтвердження пільгового стажу роботи
у які здійснюється за даними трудових
книжок без врахування результатів
атестації робочих місць.

Таким чином, відповідно до записів
трудової книжки загальний пільговий
стаж позивача на посаді
електрозварника становить більше 13
років, тобто позивач має право на
пільгову пенсію відповідно до п. б ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Щодо відсутності інших первинних
документів підприємств, які
ліквідовані, та документів про
атестацію робочого місця наявність
яких, на думку управління Пенсійного
фонду, є обов'язковою умовою
призначення пільгової пенсії, слід
зазначити наступне.

Строк зберігання первинних документів
підприємств, організацій, установ
визначено Наказом Головного архівного
управління при Кабінеті Міністрів
України "Про затвердження переліку
типових документів" № 41 від 20 липня 1998
року. Згідно з даним Наказом, строк
зберігання первинних документів,
наряди, табелі обліку робочого часу,
графіки на т.п. становить 3 роки. Таким
чином, отримати уточнюючу інформацію
після спливу вказаного часу не
виявляється можливим.

Відповідно до п. п. 1,2 Порядку
проведення атестації робочих місць за
умовами праці затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 442 від 01 серпня 1992 року, атестація
робочих місць за умовами праці
проводиться на підприємствах і
організаціях незалежно від форм
власності й господарювання, де
технологічний процес, використовуване
обладнання, сировина та матеріали є
потенційними джерелами шкідливих і
небезпечних виробничих факторів, що
можуть несприятливо впливати на стан
здоров'я працюючих, а також на їхніх
нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Основна мета атестації полягає у
регулюванні відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу у
несприятливих умовах. В ч.2 п.4
зазначеного Порядку вказано, що
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Тобто, непроведення керівництвом
підприємства, на якому працював
позивач належної атестації робочих
місць, не може позбавляти останнього
його конституційного права на
соціальний захист щодо вирішення
питань про право на пенсію за віком на
пільгових умовах, відповідно до ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

З урахуванням вищевикладених норм
чинного законодавства, що регулюють
спірні правовідносини сторін, та
встановлених обставин даної справи,
колегія суддів дійшла висновку про
правомірність заявлених позивачем
вимог які підтверджуються належними
доказами, а тому обґрунтовано
задоволені судом першої інстанції.
Апелянтом не надано достатніх доказів
в підтвердження доводів апеляційної
скарги, у зв'язку з чим остання
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції при
ухваленні оскаржуваного рішення
правильно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку, та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстави для задоволення вимог
апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Ярмолинецькому районі Хмельницької
області залишити без задоволення, а
постанову Ярмолинецького районного
суду Хмельницької області від 04 лютого
2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Смілянець Е. С.

Судді
Залімський І. Г.

Сушко О.О.